Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/778/3453/14
у 1 інстанції: Кучерук І.Г.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2014 року
місто
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріКамінській О.Є.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» на
рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 25 червня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості,-

В С Т
А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
договором від 29.06.2007 року у розмірі 7530,28
грн., мотивуючи тим, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 29.06.2007
року ОСОБА_6, 29.06.2007 року отримала кредит
у розмірі 7000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а спадщину
прийняла ОСОБА_5 - мати померлої. Також
вказав, що за змістом ст.ст. 608, 1218, 1219, 1282
ЦК України, у разі смерті фізичної
особи, боржника за зобов'язанням у
правовідносинах, що допускають
правонаступництво в порядку
спадкування, обов'язки померлої особи
(боржника) за загальним правилом
переходять до іншої особи - її
спадкоємців; таким чином, відбувається
передбачена законом заміна боржників
за зобов'язанням.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 25 червня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове яким
позов задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст.ст. 212- 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Судом попередньої інстанції
встановлено, відповідно до укладеного
договору № б/н від 29.06.2007 року ОСОБА_6,
29.06.2007 року отримала кредит у банку в
розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Повернення кредиту відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як убачається з матеріалів справи,
останній платіж по договору ОСОБА_6
здійснила 27.04.2009 року, спадкоємець -
відповідач по справі таких платежів не
здійснювала.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила; за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (частини
перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України
у разі смерті фізичної особи, боржника
за зобов'язанням у правовідносинах, що
допускають правонаступництво в
порядку спадкування, обов'язки
померлої особи (боржника) за загальним
правилом переходять до іншої особи - її
спадкоємців, таким чином відбувається
передбачена законом заміна боржника за
зобов'язанням.

Згідно з правилами ст. 262 ЦК України
заміна сторін у зобов'язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

Як установлено судами, ОСОБА_6 не
виконала взятих на себе зобов'язань
щодо погашення боргу, останній платіж
по договору здійснила 27.04.2009 року,
спадкоємець жодних платежів за
договором не здійснювала, проте ПАТ КБ
"ПриватБанк" звернулось до суду з
позовом про захист свого порушеного
права лише 01.10.2013 року, тобто з
пропуском установленого статтею 257 ЦК
України трирічного строку позовної
давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо
кредитор спадкодавця не знав і не міг
знати про відкриття спадщини, він має
право пред'явити свої вимоги до
спадкоємців, які прийняли спадщину,
протягом одного року від настання
строку вимоги.

Таким чином, строк настання вимоги
почався з моменту настання строку
погашення чергового платежу за
договором тобто з травня 2009 року.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем до винесення рішення було
письмово заявлено про застосування
судом строку позовної давності
відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України
(а.с. 104).

Таким чином, правильно визначивши
правовідносини, що виникли між
сторонами суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
позові за пропуском строку позовної
давності.

Доводи скарги не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав, для визнання рішення суду
першої інстанції таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
скасування чи з міни цього рішення
немає.

Ухвалене судом першої інстанції
рішення відповідає правовій позиції
викладеній в Постанові Верховного Суду
України від 18.06.2014 року, справа № 6-61цс14.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів. -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 25 червня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Судді: