У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
15 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Херсонської області від 26 червня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя; за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа
−? ОСОБА_4, про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що з 30
вересня 2000 року по 17 вересня 2013 року
вона та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, у
якому у ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син
ОСОБА_5 За час проживання у шлюбі
сторонами придбано наступне майно, що
було зареєстровано за відповідачем:
автомобіль марки ВАЗ 2108, 1991 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, зареєстрований у ВРЕР ДАІ м.
Гола Пристань 04 березня 2008 року;
автобус марки SCANIA 112, 1999 року випуску,
держаний номерний знак НОМЕР_2,
зареєстрований у ВРЕР ДАІ м. Гола
Пристань 02 грудня 2009 року.

Враховуючи, що ОСОБА_3 є приватним
підприємцем і автобус марки SCANIA
потрібен йому для здійснення
підприємницької діяльності з
перевезення пасажирів, просила суд
поділити між ними спільне майно
наступним чином: визнати за
відповідачем право власності на
автобус марки SCANIA 112, стягнувши з ОСОБА_3
на її користь компенсацію вартості
належної позивачці Ѕ частини у цьому
майні; визнати за позивачкою право
власності на автомобіль марки ВАЗ 2108,
стягнувши з неї на користь відповідача
компенсацію вартості належної йому Ѕ
частини у цьому майні.

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, у якому просив поділити
спільне майно наступним чином: автобус
марки SCANIA 112, 1999 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_2 просив залишити у
його власності, оскільки для його
придбання він отримав від ОСОБА_4
грошову позику у розмірі 300 тис. грн за
договором позики від 15 вересня 2009 року,
які має повернути до 15 вересня 2015 року.
Просив віднести всю суму боргових
зобов'язань за договором позики саме на
нього, а автобус марки SCANIA 112 залишити у
його власності для можливості погасити
суму позики, у тому числі за рахунок
продажу автобусу. Автомобіль марки ВАЗ
2108, 1991 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1, просив залишити за ним,
оскільки автомобіль є неподільною
річчю і він ним користується. Також за
період перебування у шлюбі
відповідачка приватизувала земельну
ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер
:08:011:0048, що розташована у СТ
«Ветеран» Голопристанського району
Херсонської області, якою вона
користується і яку він просив залишити
за ОСОБА_2, стягнувши різницю у вартості
майна на користь тієї сторони, яка
отримає майно меншої вартості.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області

від 15 квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 26 червня 2014 року, позов
ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3
право власності на наступне майно:
автобус марки SCANIA 112, 1999 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_2, номер
шасі НОМЕР_3; автомобіль марки ВАЗ 2108, 1991
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_4. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на земельну
ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер
:08:011:0048, що розташована у СТ
«Ветеран» Голопристанського району
Херсонської області. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 4993 грн 56 коп.
компенсації вартості частки у
спільному майні. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким її позов задовольнити, у
задоволенні позову ОСОБА_3
відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у
задоволенні позову ОСОБА_2, оскільки
відповідно до вимог ч. 5 ст. 61 СК
України,ї у редакції станом на момент
виникнення у неї права власності на
земельну ділянку - 28 грудня 2011 року,
спірна земельна ділянка є об'єктом
права спільної сумісної власності
сторін. Договір позики від 15 вересня 2009
року у встановленому законом порядку
не оскаржено і не визнано недійсним.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя; за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа −? ОСОБА_4, про поділ
майна подружжя.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік