інстанції: Свередюк А.В. Провадження №
22-ц/773/1147/14 Категорія: 30 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку справу за позовом
житлово-будівельного кооперативу
«Лепсе-4» до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою позивача -
житлово-будівельного кооперативу
«Лепсе-4» на рішення Нововолинського
міського суду Волинської області від 29
травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року житлово-будівельний
кооператив «Лепсе-4» звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області позов ЖБК
«Лепсе-4» задоволено частково.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на
користь ЖБК «Лепсе-4» 19634 грн. 16 коп.
матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЖБК
«Лепсе-4» 1000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись із постановленим
судовим рішенням, позивач - ЖБК
«Лепсе-4» подав апеляційну скаргу, у
якій, покликаючись на незаконність
судового рішення в частині відмови в
позові через невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задоволити повністю.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем не доведено того, що
відповідачем ОСОБА_1 заподіяно
позивачу матеріальну та моральну
шкоду, крім тої, що встановлена
судовими рішеннями.

В судове засідання особи, які беруть
участь у справі, не з'явилися, хоча у
встановленому законом порядку були
повідомлені про час та місце судового
розгляду, а тому апеляційний суд
розглянув справу у їх відсутності.

Дослідивши обставини справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що скарга відповідача
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін з
таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на
рішення суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог, суд
апеляційної інстанції відповідно до
принципу диспозитивності не робить
висновків щодо неоскарженої частини
рішення суду про задоволення позовних
вимог.

Позивач просив стягнути з відповідача
безпідставно нараховану і отриману ним
заробітну плату за період з 1 жовтня 2008
року по 1 травня 2010 року, коли останній
рішенням зборів був звільнений від
виконання обов'язків голови правління
ЖБК «Лепсе-4», а також просив стягнути з
відповідача несплачений податок із
заробітної плати в Пенсійний фонд
України та моральну шкоду.

Відмовляючи в задоволенні зазначених
позовних вимог ЖБК «Лепсе-4», місцевий
суд виходив із безпідставності
заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з такою
позицією суду першої інстанції з
огляду на наступне.

В своїй позовній заяві позивач
посилається на норми Цивільного
Кодексу України.

Майнова та моральна шкода, як це
передбачають статті 1166, 1167 ЦК України,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Разом з тим, позивач свої вимоги
обґрунтовує тим, що відповідач
заподіяв ЖБК «Лепсе-4» пряму дійсну
шкоду, порядок повернення якої
регулюється нормами Кодексу Законів
про Працю України.

За правилами статті 132 КЗпП України, за
шкоду, заподіяну підприємству,
установі організації при виконанні
трудових обов'язків, працівники, з вини
яких її заподіяно, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середньомісячного заробітку, крім
випадків, коли законодавством вона
передбачена у більшому, ніж цей
заробіток, розмірі.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема,
слід розуміти втрату, погіршення або
зниження цінності майна, необхідність
для підприємства, установи,
організації провести затрати на
відновлення, придбання майна чи інших
цінностей або провести зайві, тобто
викликані внаслідок порушення
працівником трудових обов'язків,
грошові виплати.

Отже, відповідно до норм трудового
законодавства України працівник
відповідає перед підприємством за
заподіяну шкоду в розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середньомісячного заробітку, крім
випадків, коли законодавством вона
передбачена у більшому, ніж цей
заробіток, розмірі.

Позивач просив стягнути з відповідача
шкоду за нормами Цивільного Кодексу
України, що, на думку колегії суддів є
не тим способом захисту своїх
порушених прав та інтересів.

Також в судовому засіданні не знайшло
свого підтвердження заподіяння
відповідачем позивачу моральної шкоди
в розмірі 38000, 00 грн., в зв'язку з чим суд
першої інстанції підставно відмовив в
задоволенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди на
користь кооперативу.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, оскільки є
власним тлумаченням позивачем норм
чинного законодавства і обставин
справи, які були предметом дослідження
суду і суд їм дав правильну юридичну
оцінку.

На підставі наведеного, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції постановлене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача -
житлово-будівельного кооперативу «ЖБК
«Лепсе-4» відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 29 травня 2014 року
по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: