Справа № 569/5885/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року Рівненський міський
суд Рівненської області

в особі головуючої судді -
Панас О.В.

при секретарі -
Райковській О.К.

з участю: представників позивача -
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
здійсненні права власності на майно та
виселення без надання іншого жилого
приміщення -,

в с т а н о
в и в:

ОСОБА_3 звернулася в Рівненський
міський суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про усунення перешкод у здійсненні
права власності на майно та виселення
без надання іншого жилого приміщення,
зняття з реєстрації обліку місця
проживання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
рішенням Рівненського міського суду
від 23 червня 2011 року задоволено її
позовні вимоги- визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане 27.02.2007 року нотаріусом
першої Рівненської державної
нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_6, як
спадкоємця ОСОБА_7, визнано недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_8 та
ОСОБА_5, визнано за ОСОБА_3 право
власності в порядку спадкування на
квартиру АДРЕСА_1, яке набрало законної
сили 12 серпня 2011 року.

Як власник нерухомого майна, належним
чином, відповідно до чинного
законодавства зареєструвала 02.08 2011
року право приватної власності на
нерухоме майно.

Під час перебування вищезазначеної
квартири у незаконному володінні, у ній
були зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Після вищезазначеного рішення суду та
реєстрації нею свого права приватної
власності на об'єкт нерухомості
переконана у тому, що дані особи не
мають права проживати у її квартирі та
бути у ній зареєстровані.

Договором або Законом не встановлено
тягарю утримання власником квартири
ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Право користування
житловим приміщенням може виникнути у
Відповідачів виключно на підставі
правочину (договору оренди, найму тощо).
Однак, вона як власник квартири, не має
наміру щодо укладення таких правочинів
із зареєстрованими та проживаючими у
ній особами.

Вважає, що відповідачів ОСОБА_4 та
ОСОБА_9 за самоправне зайняття жилого
приміщення необхідно висилити із
належної їй на праві приватної
власності квартири без надання їм
іншого жилого приміщення та зняти їх з
реєстраційного обліку.

Просила залучити в якості третьої
особи у справу - Рівненський міський
відділ Управління Державної
міграційної служби України в
Рівненській області. Зняти ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з реєстраційного обліку місця
проживання за адресою АДРЕСА_1
.Виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_5, 10.07.1940 р.н.з належної мені на
праві приватної власності квартири за
адресою: АДРЕСА_1 без надання їм іншого
жилого приміщення. Стягнути солідарно
з відповідачів витрати понесені мною
при подані цивільного позову.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали
позов в частині усунення ОСОБА_3
перешкоди у володінні, користуванні та
розпорядженні власністю - квартирою
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житла, так як виселення з квартири дає
право міграційній службі зняти
зазначених осіб з реєстрації у спірній
квартирі.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилися повторно, про
час і місце судового засідання
повідомлялися належним чином,
повідомлення про причини неявки до
суду від відповідачів не надійшло. З
заявою з проханням слухати справу за
їх відсутність до суду не зверталися,
письмових заперечень на позов до суду
не подала. За таких обставин, суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутність відповідачів на підставі
наявних у справі матеріалів з
постановленням заочного рішення
відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України,
про що не заперечує позивач.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши письмові
матеріали справи, та оцінивши докази в
їх сукупності суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що рішенням
Рівненського міського суду від 23
червня 2011 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_3 - визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане 27.02.2007 року нотаріусом
першої Рівненської державної
нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_6, як
спадкоємця ОСОБА_7, визнано недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_8 та
ОСОБА_5, визнано за ОСОБА_3 право
власності в порядку спадкування на
квартиру АДРЕСА_1, яке набрало законної
сили 12 серпня 2011 року.

Як власник нерухомого майна, ОСОБА_3
зареєструвала 02.08 2011 року право
приватної власності на АДРЕСА_1 в
Рівненському КП РМБТІ, а 18.04.2014 в. в
Реєстраційній службі Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області.

Згідно довідки начальника
Рівненського міського відділу
Управління ДМСУв Рівненській області
№ 1316 від 08.04.2014р. в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 зареєстровані : ОСОБА_4, ОСОБА_5

Статтею 41 Конституції України, ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 року, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК
України закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Гарантуючи захист
права власності, закон надає власнику
право вимагати усунення будь-яких
порушень його права хоч би ці порушення
і не були поєднані з позбавленням
володіння. Способи захисту права
власності передбачені нормами ст. ст. 16,
386, 391 ЦК України.

Права власника квартири визначені ст.
383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання у право власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.

Аналіз змісту вказаних правових норм
свідчить про те, що припинення права
власності особи на квартиру припиняє
право цієї особи, членів її сім'ї та
інших осіб, які були поселені за її
згодою на користування цією квартирою.

Ні, ОСОБА_4, ні ОСОБА_5 не є членами
сім'ї позивача та його родичами. Згоди
на їх подальше проживання вона не
надавала і не надає, жодні договірні
відносини між ними відсутні, тому і
відсутні передбачені законом підстави
на їх подальше проживання у квартирі.

Враховуючи те, що із припиненням права
власності ОСОБА_4, ОСОБА_5 на квартиру
припинилось їх право та право членів
їх сім'ї на користування цією
квартирою, тому вони підлягають
виселенню без надання іншого житлового
приміщення.

Відповідачами не надано доказів на
спростування доводів позивача, а судом
їх не встановлено, тому суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, доведені і підлягають до
задоволення в частині усунення
перешкод та виселенні.

Судові витрати підлягають до стягнення
з відповідачів солідарно на користь
позивачки.

На підставі наведеного, ст. ст. 316, 317, 319,
321, 379, 383, 391 ЦК України, ст..ст. 150 ЖК
України, ЗУ «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні»,

керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 223,224-228, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити .

Усунути ОСОБА_3 перешкоди у володінні,
користуванні та розпорядженні
власністю - квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житла.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 на
користь ОСОБА_3 понесені судові витрати
в сумі 121,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
О.В.Панас