Справа № 740/2755/14
Провадження № 2/740/915/14
УХВАЛА

23 липня 2014 року
м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області Діденко
О.П., ознайомившись з позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
стягнення аліментів на дитину,
стягнення аліментів на дружину та
визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и
л а :

Ухвалою від 09 липня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху,
як таку, що не відповідає вимогам ст.119
ЦПК України, так як відповідно до
згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків, і лише відповідно до ч. 1 ст. 161
СК України, у випадку, якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким з них буде
проживати малолітня дитина, спір між
ними може вирішуватися органом опіки
та піклування або судом, на противагу
цьому, у позовній заяві відсутні
посилання на існування спору між
сторонами з приводу визначення місця
проживання дитини, що було
запропоновано позивачу вказати з
підтвердженням належниими доказів.

Крім того, відповідно до вимог ч.ч. 4,5
ст. 19 СК України при розгляді таких
спорів бов'язковою є участь у справі
органу опіки та піклування, надання ним
письмового висновку щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи, а тому було
запропоновано позивачу надати
висновок органу опіки та піклування з
приводу спірного питання, та вирішити
питання залучення цього органу до
участі у розгляді справи.

Одночасно, з резолютивної частини
позовної заяви убачається наявність
позовної вимоги про визначення місця
проживання двох дітей, а саме дочок:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тоді як відповідно до
доданої копії свідоцтва про народження
ОСОБА_3 її батьком зазначений ОСОБА_1, у
зв»язку з чим позивачу було
запропоновано конкретизувати у чому
полягає суть позовних вимог відносно
визначеня місця проживання ОСОБА_3
заявлених до ОСОБА_2, з зазначенням
належних доказів, у підтвердження
цього.

Безпосередньо, як убачається з
резолютивної частини позовної заяви,
вона містить дві позовні вимоги,
відповідно до яких судовий збір
сплачується саме позивачем при подачі
позову до суду, а саме: «про розірвання
шлюбу» та «про визначення місця
проживання дитини», проте судовим
збором оплачена лише одна з них, так як
до позову додано квитанцію зі
сплаченою сумою 243,60 грн., у зв»язку з
чим слід було запропоновано позивачу
доплатити суму судового збору за другу
позовну вимогу та надати у
підтвердження цього суду оригінал
квитанції у визначений ухвалою строк.

Копію ухвали позивач отримала 15
липня 2014 року, відповідно до
повідомлення пошти, і у визначений
строк недоліки позовної заяви не
усунула. З огляду на
встановлене, приходжу до висновку, що
позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати
неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.121 ЦПК України,
суддя

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів
на дитину, стягнення аліментів на
дружину та визначення місця проживання
дитини вважати неподаною та повернути
позивачу.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Чернігівської області через
Ніжинський міськрайонний суд протягом
п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Діденко О.П.