Справа № 628/3828/13-ц
Провадження № 2/628/36/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 липня 2014року Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області
у складі:

головуючого -судді Сєлютіної Н.М.

при секретарі Дюковій Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.Куп'янську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Сеньківської сільської ради
Куп'янського району Харківської
області, третя особа: Управління
Держземагенства у Куп'янському районі
Харківської області, Куп'янська
державна нотаріальна контора
Харківської області про визнання
державного акту про право приватної
власності на землю недійсним, визнання
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом недійсним, про встановлення
факту володіння земельною ділянкою на
праві власності, визнання права
сумісної власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з
зазначеним позовом, який в процесі
розгляду справи уточнювали вказуючи,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їх мати
ОСОБА_3, після смерті якої залишилась
спадщина : ? частини житлового будинку
з надвірними будівлями, розташованого
за адресою : АДРЕСА_1, та ? частина
приватизованої земельної ділянки,
загальною площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
розташована на території Сеньківської
сільської ради Куп'янського району
Харківської області.

Земельна ділянка належала
померлій та ОСОБА_2 по ?? частині кожному
на праві спільної часткової власності
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
Куп'янською державною нотаріальною
конторою Харківської області 20.09.2002
року за № 1-5088.

Мати залишила заповіт, яким
заповідала все своє майно доньці -
ОСОБА_1 - позивачці по справі.

Після смерті матері позивачка
своєчасно звернулася до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини.

Згідно зі свідоцтвами про право
на спадщину за заповітом, виданих
Куп'янською державною нотконторою 19
червня 2009 р. за №№ 2695 та 2697 на ім'я
ОСОБА_1 їй належить : ? частини житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель, розташованого за
адресою : АДРЕСА_1, та ? частина
земельної ділянки, загальна площа якої
складає 0,25 га, кадастровим номером
2, переданої спадкодавиці ОСОБА_3
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
розташованої на території села
Сенькове Сеньківської сільської ради
Куп'янського району Харківської
області.

27.05.2010 р. позивачка заключила
договір № 1906 з ФОП ОСОБА_4 на виконання
організаційних робіт по виготовленню
документації з землеустрою щодо
документів на право власності на
підставі свідоцтва про право на
спадщину. Документація до цього часу їй
не була видана. У 2013 р. позивачці
повідомили, що технічна документація
не може бути видана в зв'язку з тим, що в
свідоцтві про право на спадщину не
вказано точну адресу земельних
ділянок, площу та цільове призначення.
Тому рекомендовано звернутися до суду
та скасувати видане свідоцтво про
право на спадкове майно відносно ?
частини земельної ділянки і визнати
право власності на земельну ділянку в
судовому порядку.

Згідно з виданим позивачці
земельно-кадастровим бюро планом
земельної ділянки фактично
встановлено, що на праві власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходилося 0,25 га, які
складаються з 2-х земельних ділянок: 1- S
-0,1545га по АДРЕСА_1, для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, 2- S - 0,0955 га по
АДРЕСА_2 для ведення особистого
селянського господарства, але це не
вказано було в свідоцтві про право на
спадщину за заповітом не з вини
позивачів, які вважають, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на законних підставах фактично
на праві власності володіли вказаними
земельними ділянками, які були
передані у приватну власність ОСОБА_5
рішенням сесії Сеньківської сільської
ради № 3 від 30 березня 1994 року і за життя
ним були приватизовані, що
підтверджується рішенням Сеньківської
сільської ради, Державним актом серії
ХР 19-00-054233. Після смерті ОСОБА_5 в
порядку спадкування за законом на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом Куп'янської
державної нотконтори № 1-5088 від 20.09.2002
року земельна ділянка в рівних долях
по ? частині була передана у власність
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується
копією свідоцтва держнотконтори та
копією Державного акту на землю серії
Р2 № 781134 від 1 жовтня 2002 р.

Але Державний акт про право
приватної власності на землю серії Р2
№ 781134 від 1 жовтня 2002 року, кадастровий
номер 2 містить протиріччя та
помилки:

- так, в ньому вказано, що право
власності на земельну ділянку належить
1/2 частина - ОСОБА_3 та ? частина - ОСОБА_2
але при цьому в акті одночасно вказано,
що власність на земельну ділянку
визначена як спільна сумісна, фактично
вона такою і є, бо власники земельної
ділянки користувалися нею сумісно, без
визначення часток в натурі;

- також в Державному акті вказано, що
земельна ділянка, передана у приватну
власність площею 0,25 гектарів, з
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, але це
не відповідає дійсності, бо
конфігурація земельної ділянки, яка
була передана у приватну власність
така, що фактично вона визначена як дві
частини земельної ділянки , а саме:

- 0,1545 га розташована за адресою АДРЕСА_1,
на якій знаходиться житловий будинок з
надвірними будівлями і її цільове
призначення - для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд;

- 0,0955 га розташована за адресою АДРЕСА_2,
з цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства.

Вказані помилки допущені не з
вини власників земельної ділянки, але в
зв'язку зі смертю ОСОБА_3 і необхідності
правильного оформлення спадщини та її
реєстрації в реєстраційній службі,
позивачі вважають, що Державний акт про
право приватної власності на землю
серії Р2 № 781134 від 1 жовтня 2002 року,
кадастровий номер 2 необхідно
визнати недійсним та скасувати його
державну реєстрацію, а також визнати
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, видане
Куп'янською державною нотконторою 19
червня 2009 р. за № 2697 на ім'я ОСОБА_1. З
урахуванням того, що житловий будинок
АДРЕСА_1, належний позивачам на праві
приватної власності, не розділений
ними в натурі і фактично вони
користуються будинком сумісно, тому на
підставі ст. 89 ЗК України позивачі
просять визнати за нами право сумісної
власності на земельну ділянку площею
0,25 га, що буде відповідати фактичному
користуванню та правовстановлюючим
документам, а також у відповідності до
вимог ст.256 ч.2 ЦПК України просять суд
встановити факт володіння вказаною
земельною ділянкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
праві спільної сумісної власності, з
урахуванням того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
померли.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1, її представник, він же
представник співпозивача ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_8 уточнені позовні вимоги
повністю підтримали та просили їх
задовольнити.

Представник відповідача Кравчук
Л.Є. позовні вимоги визнала повністю.

Представник 3-ї особи - Управління
Держземагенства у Куп'янському районі
Харківської області у судове засідання
не з'явився, про час, місце та дату
слухання справи повідомлений належним
чином

Представник 3-ї особи - Куп'янської
Державної нотаріальної контори у
судове засідання не з'явився, направив
заяву, у якій просив справу розглядати
у його відсутність, у вирішенні спору
покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла мати позивачів ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Після її смерті залишилась
спадщина : ? частини житлового будинку
з надвірними будівлями, розташованого
за адресою : АДРЕСА_1 та ? частина
приватизованої земельної ділянки,
загальною площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
розташована на території Сеньківської
сільської Ради Куп'янського району
Харківської області.

Земельна ділянка належала
померлій та ОСОБА_2 по ? частині кожному
на праві спільної часткової власності
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
Куп'янською державною нотаріальною
конторою Харківської області 20.09.2002
року за № 1-5088 (а.с.9).

ОСОБА_3 залишила заповіт, яким
заповідала все своє майно доньці -
позивачці ОСОБА_1, яка після смерті
матері своєчасно звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

Згідно зі свідоцтвами про право
на спадщину за заповітом, виданих
Куп'янською державною нотконторою 19
червня 2009 р. за №№ 2695 та 2697 на ім'я
ОСОБА_1 їй належить : ? частини житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель, розташованого за
адресою : АДРЕСА_1 та ? частини земельної
ділянки, загальна площа якої складає 0,25
га, кадастровим номером 2,
переданої спадкодавиці ОСОБА_3 для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
розташованої на території села
Сенькове, Сеньківської сільської ради,
Куп'янського району, Харківської
області ( а.с.10,12)

27.05.2010 р. ОСОБА_1 заключила
договір № 1906 з ФОП ОСОБА_4 на виконання
організаційних робіт по виготовленню
документації з землеустрою щодо
документів на право власності на
підставі свідоцтва про право на
спадщину, що підтверджується копією
договору № 1906 від 27.05.2010 р. на а.с.16.

Технічну документація до цього
часу позивачці не видана в зв'язку з
тим, що в свідоцтві про право на
спадщину не вказано точну адресу
земельних ділянок, площу та цільове
призначення.

Згідно з виданим позивачці
земельно-кадастровим бюро планом
земельної ділянки фактично
встановлено, що на праві власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходилося 0,25 га, які
складаються з 2-х земельних ділянок: 1- S
- 0,1545га - по АДРЕСА_1 для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, 2- S - 0,0955 га - по
АДРЕСА_2 для ведення особистого
селянського господарства, але ці дані
не були вказані в свідоцтві про право
на спадщину за заповітом.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на законних
підставах фактично на праві власності
володіли вказаними земельними
ділянками, які були передані у приватну
власність ОСОБА_5 рішенням сесії
Сеньківської сільської ради № 3 від 30
березня 1994 року і за життя ним були
приватизовані, що підтверджується
рішенням Сеньківської сільської ради,
Державним актом серії ХР 19-00-054233
(а.с.14,19). Після смерті ОСОБА_5 в порядку
спадкування за законом на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом Куп'янської державної
нотконтори № 1-5088 від 20.09.2002 року
земельна ділянка в рівних долях по ?
частині була передана у власність
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується
копією свідоцтва Куп'янської
держнотконтори та копією Державного
акту на землю серії Р2 № 781134 від 1
жовтня 2002 р. на а.с.9,13.

Але Державний акт про право
приватної власності на землю серії Р2
№ 781134 від 1 жовтня 2002 року, кадастровий
номер 2 містить протиріччя та
помилки:

- так, в Державному акті вказано, що
право власності на земельну ділянку
належить ?? частина - ОСОБА_3 та ? частина
- ОСОБА_2 але при цьому в акт одночасно
вказано, що власність на земельну
ділянку визначена як спільна сумісна,
фактично вона такою і є, бо власники
земельної ділянки користувалися нею
сумісно, без визначення часток в
натурі;

- також в Державному акті вказано, що
земельна ділянка, передана у приватну
власність площею 0,25 гектарів, з
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, але це
не відповідає дійсності, бо
конфігурація земельної ділянки, яка
була передана у приватну власність
така, що фактично вона визначена як дві
частини земельної ділянки , а саме:

- 0,1545 га розташована за адресою АДРЕСА_1,
на якій знаходиться житловий будинок з
надвірними будівлями, і її цільове
призначення - для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд ;

- 0,0955 га розташована за адресою АДРЕСА_2,
з цільовим призначенням - для ведення
особистого селянського господарства,
що підтверджується листом
Сеньківської сільради Куп'янського
району № 251 від 11.06.2014 р. Про ці
обставини у судовому засідання
пояснила і представник відповідача
ОСОБА_9 Крім того, вона пояснила, що
рішенням Сеньківської сільської ради
Куп"янського району №3 від 30.03.1994року
земельна ділянка, яка передавалася
ОСОБА_5 у приватну власність,
передавалася з цільовим призначенням -
для обслуговування житлового будинку і
ведення особистого підсобного
господарства, а тому додаткового
рішення сільради при таких обставинах
приймати немає необхідності.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини та не
припинилися внаслідок його смерті. Ст.
1233 ЦК України передбачає право
фізичної особи на заповіт.

Статтею 158 Земельного Кодексу
України передбачено, що виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 126 ЗК
України право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ч.1 п.10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування» згідно ст.
1225 ЦК України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Згідно із п. 4.1. Інструкції про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою, затвердженою
Наказом Державного комітету України з
земельних ресурсів від 22.06.2009року № 325,
виправлення орфографічних або
технічних помилок у бланку та
державному акті не допускається. У разі
виявлення у виданому державному акті
орфографічних або технічних помилок
землевласником (землекористувачем)
такий землевласник
(землекористувач) звертається до
відповідного територіального органу
Держкомзему із заявою (клопотанням) про
видачу нового державного акта.

Але із внесенням змін до норм діючого
законодавства з 01 січня 2013 року ні в
територіальних органів Держкомзему, ні
в будь-яких інших установ немає
повноважень щодо видачі державних
актів на право власності на землю. На
сьогоднішній день такі
правовстановлюючі документи, як
державні акти на право власності на
землю, не виготовляються, ніким не
видаються, і не реєструються.

Статтею 18 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», який
набрав чинність з 01.01.2013р., визначено, що
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, що підтверджує
виникнення права власності при
здійсненні державної реєстрації прав
на нерухоме майно, видається фізичним
та юридичним особам у разі безоплатної
передачі їм земельної ділянки із
земель державної чи комунальної
власності за рішеннями органів
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування.

Тобто, з 01.01.2013 документом,
який посвідчує право власності на
землю, є свідоцтво про право власності.
Скористуватися своїм правом на
реєстрацію свого права на земельну
ділянку позивачі не мають можливості у
зв'язку з тим, що в свідоцтві про право
на спадщину за заповітом від 19.06.2009 року
№2697 на ім'я ОСОБА_1 відсутня точна
адреса знаходження земельної ділянки,
площа та цільове призначення.

Помилки, допущені у зазначеному
вище Державному акті, сталися не з вини
власників земельної ділянки, але в
зв'язку зі смертю ОСОБА_3 і необхідністю
правильного оформлення спадщини та її
реєстрації в реєстраційній службі,
Державний акт про право приватної
власності на землю серії Р2 № 781134 від 1
жовтня 2002 року, кадастровий номер
2 необхідно визнати недійсним та
скасувати його державну реєстрацію.

У відповідності до ч.2 ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб.

Оскільки належний позивачам на
праві власності житловий будинок
АДРЕСА_1 не розділений ними в натурі,
фактично вони користувалися та
користуються будинком сумісно, тому на
підставі ст. 89 ЗК України можливо
визнати за ними право сумісної
власності на земельну ділянку площею
0,25 га (0,1545 та 0,955га), що буде відповідати
фактичному користуванню та
правовстановлюючим документам,
встановивши при цьому також факт
володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві
спільної сумісної власності вказаною
земельною ділянкою з урахуванням того,
що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . померли.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212,
214-215, 218, 256 ЦПК України, ст.ст.89, 120,121, 158
Земельного Кодексу України, ст. 15,16,1218,
1233-1235, 1301 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт про
право приватної власності на землю
серії Р2 № 781134 від 1 жовтня 2002 року,
кадастровий номер 2 та скасувати
реєстрацію земельної ділянки площею
0,25 га, зареєстрованої на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії Р2 № 781134 від 1
жовтня 2002 року, кадастровий номер
2 на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по ? частині
за кожним за адресою АДРЕСА_1, передану
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

Визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за заповітом,
виданого Куп'янською державною
нотконторою 19 червня 2009 р. за № 2697 на
ім'я ОСОБА_1.

Встановити юридичний факт
володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві
спільної сумісної власності
земельними ділянками площею 0,1545га по
АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та
площею 0,0955 га по провулку Зарічному без
номера в с. Сенькове Куп'янського
району Харківської області з цільовим
призначенням - для ведення особистого
селянського господарства.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
спільної сумісної власності на
земельні ділянки площею 0,1545га по
АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
площею 0,0955 га по провулку Зарічному без
номера в с. Сенькове Куп'янського
району Харківської області з цільовим
призначенням - для ведення особистого
селянського господарства.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Куп'янський міськрайонний суд
Харківської області протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: