АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6406/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Болдирєва У. М. Доповідач -
Калиновський А.Б. Категорія 81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Нікуліній Г.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу

ОСОБА_2 на ухвалу Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02 червня 2014 року по справі
за скаргою ОСОБА_3 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Панасенка
Анатолія Леонідовича, -

ВСТАНОВИЛА:

13 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулась зі
скаргою на дії державного виконавця
при виконанні виконавчого листа № 2-5013,
виданого 06 березня 2012року
Павлоградським міськрайонним судом
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 суми боргу, посилаючись на те, що
ухвалою суду від 09 квітня 2014 року
зобов'язано державного виконавця
Панасенка А.Л. скласти акт опису та
арешту приміщення, що належить
боржнику ОСОБА_2 та знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, а також майна, яке
знаходиться у цьому приміщенні з
належним повідомленням стягувача
ОСОБА_3 про час проведення виконавчої
дії.

Однак під час проведення виконавчої
дії за зазначеною адресою все
обладнання та товар з приміщення
зникло, а через декілька днів з'явилося
і арештоване майно знов почало
використовуватися боржником. Магазин
відкрився і продовжує працювати, однак
державний виконавець не вчиняє дій по
опису та арешту майна, яке знаходиться
у цьому магазині.

Тому заявник просить визнати
неправомірними дії державного
виконавця, скасувати акт опису та
арешту майна - приміщення АДРЕСА_1 від 06
зрезня 2014 року, зобов'язати державного
виконавця скласти акт опису та арешту
майна, що належить ОСОБА_2 - квартири
АДРЕСА_1, в тому числі і всього майна, що
знаходиться у цьому приміщенні,
оголосити заборону боржнику ОСОБА_2
розпоряджатися та користуватися
арештованим приміщенням, здійснити
опечатування цього приміщення.

Ухвалою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02 червня 2014 року скаргу
ОСОБА_3 задоволено.

Визнано неправомірними дії державного
виконавця ВДВС Павлоградського
міськрайонного управління юстиції
Панасенка А.Л. щодо складення акту
опису та арешту майна від 06 березня 2014
року без оголошення заборони боржнику
розпоряджатися арештованим
приміщенням, обмежено право
користування арештованим приміщенням
та здійснення опечатування цього
приміщення.

Скасовано акт опису та арешту майна від
06 березня 2014 року складений державним
виконавцем Панасенком А.Л. при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-5013, виданого 06 березня 2012 року
Павлоградським міськрайонним судом
Дніпропетровської області.

Зобов'язано державного виконавця ВДВС
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Панасенка А.Л.
скласти акт опису та арешту приміщення,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а
також майна, яке знаходиться у цьому
приміщенні, оголосити заборону
боржнику ОСОБА_2 розпоряджатися та
користуватися приміщенням що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
здійснити опечатування цього
приміщення.

Судові витрати по справі віднесено за
рахунок держави.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, ОСОБА_2 просить
ухвалу суду скасувати і постановити
нову про задоволення її вимог.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 лютого 2013 року
державним виконавцем ВДВС
Павлоградського МРУЮ Панасенком А.Л.
при примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-5013 виданого 06 березня 2012 року
Павлоградським міськрайонним судом
Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
боргу в сумі 76 321 гри, накладено арешт на
все майно, що належить боржнику ОСОБА_2,
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить боржнику
в межах суми боргу (а.с.12).

Постановою державного виконавця від 15
лютого 2013 року (а.с.13) у зв'язку з
відсутністю у боржника коштів та
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, звернено стягнення на
майно боржника.

06 березня 2014 року державним виконавцем
Панасенком А.Л. було складено акт опису
та арешту приміщення АДРЕСА_1 із
забороною його відчуження та
призначено експерта для оцінки
вартості описаного майна з метою його
подальшої реалізації (а.с.7-10).

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 суд
виходив з того, що державним виконавцем
при складанні акту опису та арешту
приміщення від 06 березня 2014 року не
було вчинено всіх передбачених законом
дій по забезпеченню реального
виконання рішення суду.

З такими висновками суду погодитись не
можна.

Згідно ч. 3, 4 ст.63 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
звернення стягнення на будинок,
квартиру, інше приміщення чи земельну
ділянку державний виконавець подає
запит до відповідних місцевих органів,
що здійснюють реєстрацію та облік
майна, про належність такого майна
боржнику на праві власності, а також
перевіряє, чи не перебуває це майно під
арештом. Після надходження
документального підтвердження
належності боржнику на праві власності
будинку чи іншого нерухомого майна
державний виконавець накладає на них
арешт та вносить відомості про такий
арешт до відповідних реєстрів в
установленому законодавством порядку.

Проте у порушення зазначених вимог
закону суд не перевірив належність
боржнику майна на яке наклав арешт, не
подав запит до відповідних місцевих
органів з цього приводу.

Окрім цього відповідно до ч. 5 ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження», на яку посилався суд при
винесенні ухвали, державний виконавець
дійсно має право під час проведення
опису та арешту майна боржника
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити право
користування майном, здійснити
опечатування його та передати на
збереження іншим особам. Суд на
зазначені вимоги закону уваги не
звернув, не з'ясував чи була потреба
обмеження боржника у праві
користування майном та не зазначив в
ухвалі в чому вона полягала.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_3
раніше вже зверталася до суду зі
скаргою на дії того ж самого державного
виконавця і ухвалою Павлоградського
міськрайонного суду від 09 квітня 2014
року її скаргу було задоволено.
Державного виконавця зобов'язано
скласти акт опису та арешту приміщення,
що належить боржнику ОСОБА_2 та
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а також
майна, яке знаходиться у цьому
приміщенні з належним повідомленням
стягувача ОСОБА_3 про час проведення
виконавчої дії.

Суд не перевірив чи є вимоги ОСОБА_3 за
зазначеними скаргами тотожними
повністю (або частково), та чи були
підстави для відкриття провадження за
даною її скаргою.

Згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може
бути подано до суду: у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

Суд не перевірив з урахуванням
викладених обставин, чи не порушено
ОСОБА_3 строк звернення до суду зі
скаргою на дії державного виконавця.

Крім того, згідно ч.1 ст. 386 ЦПК України,
скарга розглядається у десятиденний
строк у судовому засіданні за участю
заявника і державного виконавця або
іншої посадової особи

Як вбачається з матеріалів справи, вона
розглянута у відсутності боржника і
державного виконавця.

Докази вручення зазначеним особам
судової повістки, відповідно до ст.74
ЦПК України, в матеріалах справи
відсутні.

При відсутності відомостей щодо
вручення боржнику та державному
виконавцю судової повістки про виклик
до суду, на порушення вимог ст.169 ЦПК
України, суд розгляд справи не відклав,
чим порушив права і інтереси осіб, що
приймають участь у справі.

Оскільки судом порушено порядок ,
встановлений для вирішення питання,
ухвала суду підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 02
червня 2014 року скасувати з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: