№ 610/2517/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2014 року Балаклійський районний суд
Харківської області в складі:

Головуючого - судді Муленко Л.М.,

за участю секретаря - Комар Т.О.,

прокурора - Луценко К.С.,

представника Балаклійської РДА -
Дериведмідь Н.Є.,

відповідача ОСОБА_2,

у відсутності представника позивача
Саратської РДА, виконкому Савинської
селищної ради,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою органу опіки та піклування
Саратської районної державної
адміністрації Одеської області в
інтересах малолітньої особи - ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третіх осіб - виконкому
Савинської селищної ради,
Балаклійської районної державної
адміністрації Харківської області
про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

17.06.2014 року позивач - орган опіки та
піклування Саратської районної
державної адміністрації Одеської
області звернувся до суду з позовом, в
якому просить позбавити ОСОБА_2
батьківських прав відносно
неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4
, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти на
її утримання.

В обґрунтування позову
посилається на те, що ОСОБА_2
ухиляється від виконання батьківських
обов»язків по відношенню до дитини.

Невдовзі після народження дитини
подружжя розлучилось, доньку
виховувала та утримувала мати дитини -
ОСОБА_5 самостійно. ОСОБА_2 не допомагав
дружині утримувати доньку.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла.

Після смерті матері і по цей час дитина
мешкає з бабусею та дідусем,
знаходиться на їх утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 не займається
вихованням, утриманням, доглядом та
розвитком своєї дитини, що і слугує
підставою звернення до суду з вказаним
позовом.

В позові позивач зазначив про розгляд
справи у відсутності представника
позивача.

Представник третьої особи -
Балаклійської райдержадміністрації
Харківської області - Дериведмідь Н.Є. в
судовому засіданні надала висновок про
недоцільність позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав .

Представник третьої особи - виконкому
Савинської селищної ради
Балаклійського району Харківської
області - Панченко Л.О. надала заяву про
розгляд справи за її відсутності.

Прокурор у судовому засіданні
висловив думку про часткове
задоволення позову. Просив відмовити в
задоволенні позовних вимог про
позбавлення батьківських прав та
задовольнити вимоги про стягнення
аліментів.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог стосовно позбавлення
його батьківських прав відносно
неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
пояснюючи це тим, що про існування
доньки взагалі нічого не знав. Про те що
він є батьком ОСОБА_4 йому стало відомо
з позовної заяви. Висловив готовність
спілкуватися з дитиною, приймати
участь у її вихованні та розвитку.
Погодився сплачувати аліменти в
розмірі 500 гривень щомісячно, оскільки
на даний час не працює.

Заслухавши представника Балаклійської
районної державної адміністрації,
прокурора, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного:

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільну справу у межах заявлених
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я або навчальний
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки і піклування, прокурор, сама
дитина, яка досягла 14 років.

Сімейний кодекс України детально
регулює питання застосування такого
засобу захисту дитини, її прав та
інтересів від посягань з боку її
власних батьків як позбавлення
батьківських прав.

Стаття 164 СК України чітко встановлює
перелік підстав позбавлення батьків
батьківських прав.

Так, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або
наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного
кримінального правопорушення щодо
дитини.

Відповідно до п.п. 15,16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення батьківських прав та
поновлення батьківських прав»№ 3 від
30.03.2007 року позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно її
утримують, та ін.), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на
осіб, які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини,
яка не досягла вісімнадцяти років, і
тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК
.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо,
так і в сукупності, можна розцінювати
як ухилення від виховання дитини лише
за умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно наданої копії свідоцтва про
народження неповнолітньої ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_2
записаний батьком дитини (а.с.3).

Як вбачається із довідки №293 а
від 05.03.2014 року виданої виконкомом
Савинської селищної ради
Балаклійського району Харківської
області ОСОБА_2 мешкає в АДРЕСА_1 разом з
матір'ю ОСОБА_8, 1945 року народження та
братом ОСОБА_9, 1972 року народження (а.с.8).

З довідки №90 а від 05.03.2014 року
виданої виконкомом Савинської
селищної ради Балаклійського району
Харківської області (а.с.10) встановлено,
що ОСОБА_2 дійсно не працює, дані про
працевлаштування документами не
підтверджені.

Балаклійська райдержадміністрація
дійшла висновку про недоцільність
позбавлення відповідача по справі
батьківських прав по відношенню до
неповнолітньої ОСОБА_4, оскільки не
вбачається в його діях підстав
зазначених ст.164 СК України.(а.с.14-15).

Згідно з актом обстеження
житлово-побутових умов проживання
малолітньої ОСОБА_4 від 11.03.2014 року,
характеристикою Саратського НВК від
15.05.2014 року №182, висновком про стан
здоров'я дитини встановлено, що на
даний час права та інтереси дівчинки не
порушуються, загрози життю, здоров'ю,
фізичному, психічному та моральному
розвитку немає.

Інформація про перебування ОСОБА_4 на
обліку дітей, які опинились у складних
життєвих обставинах у зв'язку з
ухиленням батька від виконання
батьківських обов'язків відсутня.

До подання позову про позбавлення
батьківських прав ні позивач, ні
померла ОСОБА_5 , ні бабуся дівчинки -
ОСОБА_10 до ОСОБА_2 не звертались,
питання про його участь в утриманні та
вихованні дитини не ініціювали .

Таким чином позивачем не надано
належних доказів, які б спростовували
зазначені обставини і свідчили про
ухилення ОСОБА_2 від виконання
батьківських обов'язків, суд їх також
не вбачає.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що вимога
позивача про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 не підлягає
задоволенню.

У відповідності до ст.180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Обов'язок утримувати
дитину є рівною мірою обов'язком як
матері, так і батька. Причому обов'язок
є особистим, а не солідарним.

Згідно статті 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Крім цього, згідно статті 182 СК України,
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів непрацездатної матері .

Приймаючи до уваги викладене,
враховуючи інтереси дитини, її потреби,
визнання позову відповідачем та
відсутність у нього постійного місця
роботи, виходячи з принципів
розумності та справедливості, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для стягнення з відповідача
аліментів у твердій грошовій сумі у
розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи
з дня пред'явлення позову до суду і до
досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України
суд покладає на відповідача витрати по
сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та
Закону України «Про судовий збір» суд
покладає на відповідача судові
витрати.

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця і мешканця АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
аліменти на неповнолітню дитину -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій
сумі в розмірі 500 гривень щомісячно,
починаючи з 17.06.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття, перераховуючи
кошти на особистий рахунок дитини в
Державному ощадному банку України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.»

Суддя Муленко Л.М.

Мотивоване рішення складено 18.07.2014
року.

Суддя Муленко Л.М.