У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Василевича В.С.,
Малько О.С.

секретар судового
засідання - Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Рівненського районного суду
Рівненської області від 24 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського районного суду
Рівненської області від 24 березня 2014
року визнано мирову угоду в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики та закрито
провадження по даній справі.

Вважаючи дану ухвалу незаконною
ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що
під час затвердження мирової угоди
було порушено його майнові права та
відповідно до п.1 ст.36 ЦПК України,
сторона, в якої за рішенням суду
виникне право заявити вимогу до
третьої особи або до якої у такому
випадку може заявити вимогу сама третя
особа, зобов'язана повідомити суд про
цю третю особу.

Посилаючись на викладені
обставини, просить оскаржувану ухвалу
скасувати.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справі встановлено,
що між сторонами існує спір щодо
повернення грошової позики.

При вирішення вказаного спору в
судовому порядку, сторони уклали
мирову угоду відповідно до умов якої в
порядку погашення боргу, ОСОБА_3
передав ОСОБА_2 право власності на 12
частини будинковолодіння АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку, сараю,
льоху, колодязю, огорожі, вбиральні, що
належить ОСОБА_3 на праві власності.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на зазначену частину будинковолодіння,
а вона в свою чергу відмовилася від
своїх вимог щодо повернення позики.

Мирова угода, яка визнана ухвалою
суду порушує законні права та інтереси
ОСОБА_1, оскільки спірне
будинковолодіння, яке за умовами
мирової угоди перейшло у власність
ОСОБА_2, було предметом обтяження по
справі за його позовом до ОСОБА_3 про
повернення позики.

Вказана мирова угода не може
залишатися чинною, оскільки відповідно
до ч. 1 ст. 175 ЦПК України мирова угода
укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов"язків сторін та предмета
позову.

Предметом позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
є спір щодо повернення позики, а не
щодо прав та обов"язків відносно
спірного будиноковолодіння. Тобто
умови мирової угоди вийшли за межі
предмету позову, що є неприпустимим.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 175
ЦПК України, якщо умови мирової угоди
суперечать закону чи порушують права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
визнанні мирової угоди.

Затверджуючи мирову угоду, суд
першої інстанції не врахував вимоги ч.6
ст. 120 ЗК України відповідно до якої
істотною умовою договору, який
передбачає набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду є
кадастровий номер земельної ділянки,
право на яку переходить у зв"язку з
набуттям права власності на ці об"єкти.

Укладення договору, який передбачає
набуття права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, що
пов"язане з переходом права власності
на частину земельної ділянки,
здійснюється після виділення цієї
частини в окрему земельну ділянку та
присвоєння їй окремого кадастрового
номера.

В порушення вказаних вимог, визнаючи
мирову угоду, суд першої інстанції не
звернув увагу, що земельна ділянка, на
якій розташована спірна частина
будинковолодіння не виділена в натурі
та їй не присвоєний кадастровий номер,
тобто не дотримані усі істотні умови
такої угоди.

Крім того, постановляючи ухвалу про
визнання мирової угоди, судом не
з"ясовано чи не порушує законних прав
та інтересів інших осіб передача
ОСОБА_3 права власності на зазначену
частину житлового будинку.

Враховуючи, що мирова угода укладена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права вона не може бути
визнана судом, а тому ухвала суду про її
визнання від 24.03.2014р. підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 176, 312, 313 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Ухвалу Рівненського районного суду
Рівненської області від 24 березня 2014
року скасувати.

Питання щодо визнання мирової угоди
повернути на новий судовий розгляд до
того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
С.П. Ковалевич

Судді:
В.С. Василевич

О.С. Малько