АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1381/11
Номер провадження 22-ц/786/2458/14
Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О.
Доповідач Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Карнауха П.М., Карпушина
Г.Л.

При секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 19
жовтня 2011 року за поданням старшого
державного виконавця Автозаводського
ВДВС Кременчуцького міського
управління юстиції Братчун О.О. про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 19 жовтня 2011 року подання старшого
державного виконавця Автозаводського
ВДВС Кременчуцького міського
управління юстиції Братчун О.О. про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина
України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
право виїзду за кордон до повного
виконання ним зобов'язань за
виконавчим листом №2-1381 від 17 травня 2011
року, виданого на підставі рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 21 березня 2011 року про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №КС/08-15 у розмірі 69182, 28 дол.
США, 1700 грн. судового збору та 120 грн.
витрат на ІТЗ.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду,
ОСОБА_1 в липні 2014 року подав апеляційну
скаргу, в якій посилався на випадкове
дізнання існування ухвали про
обмеження його права на виїзд за
кордон, ставить питання про скасування
останньої з підстав невідповідності
фактичним обставина справи та
невірного застосування норм
матеріального права. Зокрема
посилається на те, що на даний час
повністю погашено заборгованість по
виконавчому листу внаслідок
зарахування отриманих від примусової
реалізації предмета іпотеки коштів на
рахунок кредитора.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням норм закону.

По справі встановлено, що на підставі
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 21 березня 2011 року
видано виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором в розмірі 69182,28 дол. США,
судового збору в сумі 1700 грн. та витрат
на ІТЗ в розмірі 120 грн.

Вказаний виконавчий лист знаходиться
на виконанні в Автозаводському ВДВС, де
постановою державного виконавця від 16
червня 2011 року відкрито виконавче
провадження та надано боржнику строк
для добровільного виконання рішення
суду.

В зв'язку з ухилянням боржника від
виконання рішення суду, у вересні 2011
року державний виконавець звернувся до
суду з поданням про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України.

Погоджуючись з доведеністю факту
невиконання боржником рішення суду,
суд першої інстанції задовольнив
подання.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
з наступних підстав.

Згідно ст. 377 - 1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Оскільки боржником не було здійснено
жодних дій щодо добровільного
виконання судового рішення, а в
подальшому він не намагався сприяти
державному виконавцю у вжитті ним
примусових заходів, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
встановлення вищевказаних тимчасових
обмежень станом на час розгляду судом
подання державного виконавця.

Те, що лише 22 липня 2013 року державним
виконавцем було проведено прилюдні
торги з реалізації належного боржнику
іпотечного майна, за рахунок продажу
якого отримано кошти в розмірі 424633
грн., не може розглядатись колегією
суддів як підстава для скасування
судового рішення, законність та
обґрунтованість якого перевіряється
станом на момент його постановлення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції щодо доведеності обставин,
викладених державним виконавцем в
поданні, які і буди предметом
дослідження судом першої інстанції в
жовтні 2011 року.

При цьому, колегія суддів не може
прийняти до уваги як підставу для
скасування судового рішення обставини,
які виникли пізніше, позаяк фактичними
доводами апеляційної скарги є
посилання на проведення державним
виконавцем в 2013 року прилюдних торгів
по реалізації предмета іпотеки та
отримання коштів, що на його думку
свідчить про повне виконання судового
рішення.

Між тим, вказане твердження не є
безумовною підставою для задоволення
апеляційної скарги, оскільки доказом
який би міг свідчити про повне
виконання рішення суду є постанова про
закриття виконавчого провадження (п.8
ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження),
проте на підтвердження вказаної
обставини апелянтом доказів не надано.

Крім того, зазначене свідчить, що сам
боржник як на час розгляду подання
державного виконавця, так і впродовж
двох років після цього не вживав жодних
дій для виконання судового рішення, а
останнє стало можливим завдяки
проведеним державним виконавцем
примусових заходів - прилюдних торгів.

За вказаних обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування судового
рішення, яке постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 312 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 19
жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно.

С У Д Д І :