Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №2-641/11
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Галацевич
О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Широкової
Л.В.

при секретарі судового
засідання Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Богунського районного суду м. Житомира
від 25 червня 2014 року за заявою ОСОБА_1
про перегляд заочного рішення
Богунського районного суду м. Житомира
від 30 травня 2011 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа -
Житомирська міська рада, про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою,

в с т а н о в
и л а :

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу Богунського
районного суду м. Житомира від 25.06.2014
року про залишення без задоволення
його заяви про перегляд заочного
рішення цього суду від 30.05.2011 року за
нововиявленими обставинами, та
направити справу до суду першої
інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказав, що остання постановлена з
порушенням норм процесуального права
та ст.6 Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод. На думку
апелянта суд першої інстанції не
врахував, що експертом не виконано
ухвалу суду від 11.08.2010 року і йому стало
про це відомо лише під час ознайомлення
з матеріалами справи у квітні 2014 року.
Крім того, під час розгляду справи йому
судом не було роз'яснено права та
обов'язки у судовому засіданні; не
повідомлено Житомирську міську раду
про час та місце розгляду справи; не
розпочато розгляд справи заново, як
зазначено в ухвалі судді від 05.05.2014
року.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Богунського районного суду м. Житомира
від 30.05.2011 року встановлений порядок
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 за другим варіантом висновку
№97 судової будівельно-технічної
експертизи від 30.09.2010 року, виділено в
користування ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
відповідні земельні ділянки, сторонам
встановлені земельні сервітути (а.с.
87-89).

Ухвалою Богунського районного суду м.
Житомира від 22.03.2013 року заява ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення
від 30.05.2011 року залишена без
задоволення (а.с. 114-115).

Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 19.06.2013 року
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 30.05.2011 року залишено без
змін.

23.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про перегляд рішення
Богунського районного суду м. Житомира
від 30.05.2011 року за нововиявленими
обставинами. Зазначив, що обставини,
зокрема: неповідомлення його про час та
місце розгляду справи; неправильна
інформація у позові про те, що сторони є
власниками квартири, а не частини
домоволодіння; не направлення
уточненого позову; не з'ясування судом
думки сторін щодо встановлення порядку
користування спірною земельною
ділянкою; не призначення судом
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення; не виконання експертом ухвали
суду від 11.08.2010 р. про призначення
експертизи, відсутність у експерта на
момент виготовлення експертизи
свідоцтва на проведення судової
експертизи; проведення експертом
експертизи наочно, без повідомлення
його про час та місце її проведення, не
з'ясування експертом думки власників
домоволодіння щодо можливих варіантів
розподілу спірної земельної ділянки;
не встановлення меж земельної ділянки;
відсутність рішення органу місцевого
самоврядування про виділення позивачу
додаткових 50 кв. м. та відповідачам 1 370
кв. м., тощо.

Ухвалою Богунського районного суду м.
Житомира від 25.06.2014 року заяву ОСОБА_1
залишено без задоволення.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без
задоволення, суд першої інстанції
виходив із того, що заявник не зазначив
підстав, визначених ст. 361 ЦПК України,
для перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставою для перегляду рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
роз'яснено, що нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК
України).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК
України, є те, що вони існували на час
розгляду справи, ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі.

При вирішенні питання про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами суд має
виходити з визначених частиною другою
статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

При цьому у п. 5 вищевказаної Постанови
зазначено, що процесуальні недоліки
розгляду справи (зокрема, неналежне
повідомлення заявника про час і місце
розгляду справи, неповне встановлення
фактичних обставин справи, порушення
порядку дослідження доказів) не
вважаються нововиявленими
обставинами, проте можуть бути
підставою для перегляду судового
рішення в апеляційному або касаційному
порядку.

Зазначені ОСОБА_1 підстави для
перегляду рішення суду за
нововиявленими обставинами вказують
на процесуальні недоліки розгляду
справи, а тому суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
залишення його заяви без задоволення.

Посилання апелянта на ухвалу суду від
05.05.2014 року як на підставу розгляду
справи «заново» є безпідставними,
оскільки суд, у відповідності до ст. 364-1
ЦПК України, після отримання заяви про
перегляд судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами вирішує
питання про відкриття провадження за
нововиявленими обставинами, а
наслідками розгляду такої заяви, у
відповідності до ст. 365 ЦПК України, є
скасування судового рішення, що
переглядається і прийняття нового
судового рішення або залишення заяви
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та на
правильність судового рішення не
впливають.

Таким чином, ухвала суду першої
інстанції від 25 червня 2014 року
постановлена відповідно до вимог
процесуального законодавства і
підстав для її скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м.
Житомира від 25 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: