Справа №577/2368/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Лебедько М. М.Номер
провадження 22-ц/788/1377/14 Суддя-доповідач -
Хвостик С. Г. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Левченко Т.
А.

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк»

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 11 червня 2014 року

в цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т
а н о в и л а:

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду із зазначеним
позовом та просило стягнути з ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 39500 грн. 73 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що між ним та відповідачем 20 листопада
2008 року був укладений кредитний
договір за № SUXRF111030186, відповідно до
умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 4944 грн. і зобов'язаний був його
погашати зі сплатою відсотків за
користування кредитом, комісії за
користування кредитом, а також
договором була передбачена
відповідальність відповідача за
порушення взятих зобов'язань.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором у нього виникла
заборгованість, яка станом на 06 травня
2014 року, як зазначено в позові,
становила 39500 грн. 73 коп. і складається
з: заборгованості по процентах за
користування кредитом - 83,37 грн.;
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 1989,75 грн.; пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором - 35070,43 грн.; а також
штрафів: 500 грн. - фіксована частина; 1857,18
грн. - процентна складова.

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 11 червня 2014
року частково задоволені позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» 83,37
грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом; 100 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом; 150 грн. пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором; 80 грн. штрафу (фіксована
частина); 90 грн. штрафу (процентна
складова), а всього на суму 503 грн. 37 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» 05 грн.
04 коп. судового збору.

Відмовлено у задоволенні іншої частини
позовних вимог.

Вказане рішення суду позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» оскаржило в апеляційному
порядку.

В апеляційній скарзі банк, посилаючись
на неповне встановлення судом першої
інстанції обставин, які мають значення
для справи, невідповідність його
висновків обставинам справи, а також на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати в частині вирішення
питання про стягнення комісії,
неустойки та розподілу судових витрат
і ухвалити в цій частині нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги.

В доводах апеляційної скарги
зазначається, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
можливість зменшення розміру
нарахованої неустойки, не навівши
переконливих мотивів щодо цього.

Також позивач наголошує на тому, що суд
першої інстанції безпідставно зменшив
суму комісії, відтак, порушив норми
матеріального права, а також невірно
розподілив судовий збір.

Крім того, вказується на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
20 листопада 2008 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», перейменованого в
подальшому на ПАТ КБ «ПриватБанк», та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ SUXRF111030186, відповідно до умов якого
відповідачу був наданий строковий
кредит у сумі 4944 грн. на строк 24 місяця,
тобто з 20 листопада 2008 року по 19
листопада 2010 року включно, для
придбання товару зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 0,42%
на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом та
щомісячної винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 148,32
грн. (а.с.6, 14).

У зв'язку з тим, що відповідач
несвоєчасно та не в повному обсязі
сплачував кредит, відсотки по ньому та
комісію, у нього виникла
заборгованість, яка згідно наданого
позивачем розрахунку станом на 06
травня 2014 року становила 39500 грн. 73 коп.,
у тому числі: заборгованість по
процентах за користування кредитом -
83,37 грн.; заборгованість по комісії за
користування кредитом - 1989,75 грн.; пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором - 35070,43 грн.; а також штрафи:
500 грн. - фіксована частина; 1857,18 грн. -
процентна складова (а.с.4-5).

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_3 умов кредитного договору у
нього виникла заборгованість по
кредиту, яка підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача. Однак,
враховуючи обставини того, що сума
заборгованості по комісії за
користування кредитом, а також сума
неустойки значно перевищує суму
заборгованості по процентах за
користування кредитом, тому суд першої
інстанції, застосувавши норми ч.3 ст.551
ЦК України, зменшив розмір вказаних
нарахувань заборгованості.

Однак, з таким рішенням суду першої
інстанції колегія суддів в повній мірі
погодитись не може, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 627 ЦК України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Як зазначено в п.п.3.2.3, 3.2.4 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), які є
невід'ємною частиною укладеного між
сторонами кредитного договору від 20
листопада 2008 року № SUXRF111030186,
позичальник зобов'язався сплатити
відсотки за користування кредитом
відповідно до Заяви, п.4.1 даних Умов та
Тарифів. Повну сплату відсотків за
користування кредитом мав здійснити не
пізніше дати фактичного повного
погашення кредиту. Також він
зобов'язався сплатити банку винагороду
у строки та розмірі згідно Тарифів,
Заяви та даних Умов (а.с.7-9).

Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
зобов'язання.

Згідно з положеннями ч.3 ст.551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Аналіз наведених норм права дає
підстави стверджувати, що сплата
позичальником банку винагороди за
надання фінансового інструменту у
вигляді комісії за користування
кредитом є однією із істотних умов
укладеного між сторонами кредитного
договору, яка нараховувалась банком
щомісячно та підлягала сплаті
відповідачем, тому за своєю правовою
природою не відноситься до неустойки,
яка нарахована банком за порушення
відповідачем своїх зобов'язань за
кредитним договором.

У зв'язку із зазначеним, судом першої
інстанції безпідставно зменшено
розмір комісії за користування
кредитом, так як в даному випадку норми
ч.3 ст.551 ЦК України не можуть бути
застосовані при вирішенні питання про
стягнення заборгованості по комісії за
користування спірним кредитом.

Отже, у зв'язку з неналежним виконанням
умов кредитного договору ОСОБА_4
допустив заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитом в
сумі 83,37 грн. та комісії за користування
кредитом - на суму 1989,75 грн., при цьому
стягнення суми процентів за
користування кредитом позивачем не
оскаржується, тому, окрім зобов'язання
по їх сплаті, має нести
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання у вигляді
сплати неустойки.

В той же час, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
щодо стягнення неустойки у вигляді
пені та двох штрафів: фіксованого та
процентної складової, не можуть бути
повністю задоволені, враховуючи при
цьому наступне.

Зокрема, згідно наданого позивачем
розрахунку заборгованість по
відсоткам та по комісії за
користування кредитом (заборгованість
за кредитом) становить 2073,12 грн. (83,37 грн.
+ 1989,75 грн.), а заборгованість за пенею та
штрафом (неустойкою) за несвоєчасне
виконання зобов'язань за кредитним
договором складає 37427,61 грн. (35070,43 грн. +
2357,18 грн.) (а.с.4-5), що значно перевищує
розмір заборгованості по сплаті
відсотків та комісії за користування
кредитом.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за можливе застосувати
положення ч.3 ст.551 ЦК України і зменшити
розмір неустойки, що підлягає
стягненню з відповідача.

Таким чином, враховуючи сімейний стан
відповідача, зокрема те, що на його
утриманні знаходяться два малолітніх
сина: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28, 29), відсутність
негативних наслідків для позивача
через порушення відповідачем
виконання договірного зобов'язання,
чого позивачем не доведено, а також
обставини того, що розмір неустойки
значно перевищує розмір
заборгованості по сплаті відсотків та
комісії за користування кредитом,
тобто обставини щодо цього мають
істотне значення, тому, з урахуванням
цих обставин, а також позиції
відповідача про зменшення розміру
неустойки, про що свідчать його дії, так
як він надав докази про істотні
обставини, колегія суддів вважає за
можливе зменшити розмір стягнення з
відповідача неустойки за порушення
кредитного зобов'язання до 2500 грн.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість по
комісії за користування кредитом у
сумі 1989,75 грн. та неустойка за порушення
кредитного зобов'язання на суму 2500 грн.,
а всього - 4489,75 грн.

Що стосується стягнення на користь
позивача заборгованості по процентам
за користування кредитом, то рішення
суду в цій частині необхідно залишити
без змін.

Судові витрати підлягають розподілу у
порядку, встановленому ст.88 ЦПК
України.

Оскільки позовні вимоги задоволені на
11,58% = (4573,12 грн. * 100% / 39500,73 грн.), тому з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню документально
підтверджені судові витрати, а саме:
судовий збір за розгляд справи в суді
першої інстанції в сумі 45,72 грн. = (395,01
грн. * 11,58%), а також судовий збір за
апеляційний перегляд рішення суду
першої інстанції в сумі 22,87 грн. = (197,50
грн. * 11,58%).

За таких обставин, коли суд першої
інстанції ухвалив рішення з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, його висновки не в повній мірі
відповідають обставинам справи, тому
необхідно рішення суду змінити в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача заборгованості по
комісії за користування кредитом, а
також щодо стягнення неустойки та
судового збору.

Отже, апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п.3,4, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 11 червня 2014
року в даній справі змінити в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованості по комісії за
користування кредитом, а також щодо
стягнення неустойки та судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 4489 грн. 75 коп., з яких:
заборгованість по комісії - 1989 грн. 75
коп.; неустойка - 2500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
судовий збір за розгляд справи в суді
першої інстанції в сумі 45,72 грн. та
судовий збір за апеляційний перегляд
рішення суду першої інстанції в сумі
22,87 грн.

В іншій частині рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 11 червня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -