Справа № 344/7589/14-ц
Провадження № 2/344/3170/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді
Пастернак І.А.

секретаря
Кушнір М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи
тим, що 08.04.2003 року у відділі реєстрації
актів громадянського стану
Івано-Франківського міського
управління юстиції, зареєстрував шлюб
з відповідачкою.

В шлюбі у них народився син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Причиною розлучення послужило те,
що протягом останніх двох-трьох років
спільного життя, між подружжям
погіршились відносини через втрату
поваги та взаєморозуміння, що і стало
причиною фактичного розпаду сім"ї. З
березня 2014 року подружжя разом не
проживає, сімейних відносин не
підтримує, а тому прийшли до
переконання, що шлюб слід розірвати.
Спору щодо місця проживання
малолітнього сина та поділу майна, що є
у спільній сумісній власності подружжя
- немає. Вважає, що шлюб існує лише
формально, шлюбні відносини вони не
підтримують, примирення та збереження
їхньої сім"ї є не можливим, а тому
просив шлюб розірвати. В судовому
засіданні позивач позовні вимоги
підтримав, просив задоволити.

Відповідачка в судовому
засіданні позовні вимоги визнала в
повному обсязі, просила шлюб розірвати,
малолітнього сина залишити на
проживання з нею. Крім цього, просила
при реєстрації розірвання шлюбу не
змінювати її прізвище на дошлюбне.

Дослідивши матеріали справи,
беручи до уваги пояснення учасників
процесу судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
згідно свідоцтва про одруження Серія
НОМЕР_1 виданого 08.04.2003 року сторони
зареєстрували шлюб у відділі
реєстрації актів громадянського стану
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
запис в Книзі реєстрації актів про
одруження за № 406 (а.с.4). Від даного
шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Позивач стверджує, що він
перебуває у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачкою, вони не
підтримують сімейних відносин, не
ведуть спільного господарства. На
думку позивача шлюб їх існує формально,
миритися він не бажає, збереження шлюбу
суперечить його інтересам. Тому такий
шлюб зберігати не доцільно. Крім цього,
сторони в добровільному порядку
узгодили питання щодо проживання
їхнього спільного сина ОСОБА_4 з
відповідачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Відповідно до правової позиції
Пленуму Верховного Суду України,
викладеної в пункті 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя»: проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов
до висновку, що оскільки, сторони не
підтримують шлюбні відносини, їхній
шлюб існує формально, сторони
добровільно узгодили питання щодо
проживання малолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 08.04.2003 року у відділі
реєстрації актів громадянського стану
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
запис в Книзі реєстрації актів про
одруження за № 406 слід розірвати.

На підставі наведеного, пункту 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110,
112 Сімейного кодексу України, керуючись
ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований
08.04.2003 року у відділі реєстрації актів
громадянського стану
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
запис в Книзі реєстрації актів про
одруження за № 406 - розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з
матір`ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Прізвище відповідачки, ОСОБА_3 при
реєстрації розірвання шлюбу на
дошлюбне не змінювати.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Пастернак І.А.