Номер провадження: 22-ц/785/6602/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Мартинової
К.П.,

при секретарі Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвали
Малиновського районного суду міста
Одеси від 17.05.2014 року та від 07 червня
2012 року,

встановила:

До Малиновського районного суду
міста Одеси звернулась ОСОБА_2 з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Разом з тим позивач
подала заяву про забезпечення позову
шляхом встановлення судом заборони на
виїзд за кордон відповідача ОСОБА_3 та
встановити заборону на видачу паспорту
для виїзду за кордон.

Ухвалою Малиновського районного суду
міста Одеси від 17.05.2014 року заява про
забезпечення позову була задоволена.
Встановлено тимчасову заборону на
виїзд за кордони України для ОСОБА_4 до
повного вирішення по справі.
Ухвалою Малиновського
районного суду міста Одеси від 07.06.2014
року внесено виправлення в
резолютивну частину ухвали
Малиновського районного суду міста
Одеси від 17.05.2014 року. Встановивши
тимчасову заборону на виїзд за кордони
України для ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1,
(паспорт НОМЕР_2, виданий Приморським РВ
УМВС України в Одеській області 17.01.1996
року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до
повного вирішення по справі.
З вказаними ухвалами
не погодилась ОСОБА_3 У апеляційній
скарзі з посиланням на порушення судом
норм процесуального та матеріального
права, просить ухвалу суду першої
інстанції скасувати та постановити
нову якою відмовити в задоволенні
заяви про забезпечення позову.

Сторонни в судове
засідання не з'явились. Про час та місце
розгляду справи в апеляційному суді
повідомлялись належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України,
неявка сторін або інших осіб які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи не перешкоджає розглядові
справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2
ст. 197 та ч. 2 т. 305 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.
Згідно з ч.3
ст.151 ЦПК України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Задовольняючи заяву про забезпечення
позову у спосіб тимчасового обмеження
ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
території України до вирішення питання
по суті, суд першої інстанції виходив з
того, що предметом позову є стягнення
грошових коштів та існування реальної
можливості виїзду відповідача за
кордон, що в разі задоволення позовних
вимог буде ускладнювати або
унеможливлювати виконання рішення
суду. З
таким висновком суду погодитись не
можна, оскільки статті 151, 152 ЦПК
України не передбачають такого виду
забезпечення позову, як заборона
відповідачу виїздити за межі України.

Зазначена
позиція викладена і в роз'ясненнях,
викладених у п.7 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», з яких
убачається, що заява про забезпечення
позову у спорах, що виникають із
кредитних правовідносин, шляхом
заборони виїзду відповідача за межі
України не може бути задоволена,
оскільки згідно з частиною першою
статті 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи
забезпечення позову, які передбачені
цим Кодексом. Заборона виїзду
відповідача за межі України не може
належати і до інших видів забезпечення
позову (частина друга статті 152 ЦПК),
оскільки відповідно до статті 33
Конституції України свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишити
територію України можуть бути обмежені
лише законом.
Статтею 377-1 ЦПК України
визначено, що питання про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України при виконання судових
рішень вирішується судом за поданням
державного виконавця.

Зважаючи на викладене, ухвалу суду не
можна назвати законною та
обґрунтованою, а тому вона підлягає
скасуванню з постановленням у справі
нової ухвали про відмову в задоволенні
заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у
спосіб тимчасового обмеження
відповідача ОСОБА_3 у праві виїзду за
межі території України до вирішення
спору по суті.

У зв'язку із
скасуванням ухвали про забезпечення
позову від 17 травня 2012 року підлягає
скасуванню й ухвала суду від 07 червня
2012 року про виправлення в ній описки.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 303, 307, 313-315
ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Ухвали Малиновського районного
суду міста Одеси від 17.05.2014 року та від
07 червня 2012 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу
наступного змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
забезпечення позову шляхом
встановлення тимчасової заборони на
виїзд за кордони України для ОСОБА_3 -
відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Ю.І.Кравець

Судді

О.Г.Журавльов

К.П.Мартинова