Справа № 368/1171/14-ц Головуючий у І
інстанції Закаблук О.В.Провадження №
22-ц/780/4603/14 Доповідач у 2 інстанції
ФінагєєвКатегорія 45
РІШЕННЯ

Іменем України

05 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Верланова С.М., Даценко Л.М.

за участю секретаря Бобко О.В.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького
районного суду Київської області від 23
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа -
Кагарлицький районний сектор
Управління державної міграційної
служби України в Київській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом та просив визнати
ОСОБА_1, такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, яке
знаходиться по АДРЕСА_1; зобов'язати
Кагарлицький районний центр
Управління Державної міграційної
служби України у Київській області
вжити заходів щодо зняття з
реєстраційного обліку відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані тим,
що позивач та відповідач перебували у
зареєстрованому шлюбі. Позивач
проживає у будинку по АДРЕСА_1, який
придбав на підставі договору
купівлі-продажу ще до одруження. У
вказаному будинку зареєстрована
відповідач, яка з 2010 року у ньому не
проживає.

Рішенням Кагарлицького районного
суду Київської області від 23 червня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано
ОСОБА_1, такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Зобов'язано Кагарлицький районний
центр Управління Державної
міграційної служби України у Київській
області вжити заходів щодо зняття
ОСОБА_1 з реєстраційного обліку.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції через порушення норм
матеріального та процесуального права,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що сторони уклали
договір про поділ майна, відповідно до
якого відповідач стала власником ?
частини будинку. Після розлучення з
колишнім чоловіком ОСОБА_1 тимчасово
проживає у будинку своєї матері, яка є
людиною похилого віку і часто хворіє.
Проте, відповідач приїжджає до свого
будинку, доглядає за ним, а позивач
безпідставно вимагає її виписати.
Іншого житла ОСОБА_1 не має.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 14 вересня 1991 року
на підставі договору купівлі - продажу
ОСОБА_2 було придбано житловий будинок
по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження НОМЕР_1 та свідоцтвом про
розірвання шлюбу НОМЕР_2.

Факт відсутності відповідача за
адресою АДРЕСА_1 підтверджується: -
актом обстеження матеріально -
побутових умов проживання від 01.10.2010
року; - довідкою № 439 від 12.07.2011 року та
довідкою № 7 від 14.03.2014 року, виданих
виконкомом Липовецької сільської ради;
- актом обстеження матеріально
побутових умов проживання та житлового
будинку від 14.03.2014 року.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції керувався вимогами ст. 71, 72 ЖК
України та Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні».

Однак, колегія суддів не може
погодитися з висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу
України при тимчасовій відсутності
наймача або членів, його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу
України визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції не звернув уваги, що будинок
належить позивачу на праві власності, а
отже до зазначених правовідносин
підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України,
а не ст. 71 ЖК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що 06 серпня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1
уклали договір про поділ майна
подружжя, згідно якого позивачу та
відповідачу на праві особистої
приватної власності належить, зокрема,
кожному по ? частині будинку по АДРЕСА_1
(а.с.27).

Таким чином, ОСОБА_1 є співвласником
житлового будинку, і, звертаючись до
суду з позовом з зазначених підстав,
ОСОБА_2 фактично просить позбавити
відповідача права власності на належну
їй частину будинку. В запереченнях на
апеляційну скаргу позивач зазначив, що
про існування договору про поділ майна
йому нічого невідомо і він його не
підписував. Проте, такі доводи ОСОБА_2
жодними доказами не підтверджені.

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
через порушення судом норм
матеріального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 23 червня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа - Кагарлицький районний
сектор Управління державної
міграційної служби України в Київській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого по
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
зареєстрованої по АДРЕСА_1, судовий
збір у розмірі 121 грн. 80 коп. (сто
двадцять одна грн. 80 коп.).

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Верланов С.М.

Даценко Л.М.