22-ц/775/867/2014(м)
Головуючий у 1-й інстанції Кулик С.В.
Суддя-доповідач Сорока Г.П.
е м У к р а ї н и
22 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
головуючого - Сорока
суддів - Баркової
Л.Л., Гаврилової Г.Л.,
при секретарі - Макаровій
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розподіл спільного майна подружжя за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 25
04 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя та просила
стягнути з відповідача на її користь ?
частину грошових коштів, сплачених з
08.05.2008 року по 30.06.2013 року включно в
рахунок погашення зобов'язань за
кредитним договором №CL-102/627/2008 із ЗАТ
«ОТП Банк» в сумі 63 195,45 грн.
На мотивування своїх вимог посилалась
на те, що в період зареєстрованого
шлюбу з відповідачем останнім за її
згодою було укладено кредитний договір
з ЗАТ «ОТП Банк», відповідно до якого
було надано кредит в сумі 14 620 доларів
США на придбання автомобіля «NISSAN SUNNY»
строком повернення кредиту до 08.05.2015
року. Автомобіль був оформлений на ім'я
відповідача, кредит в період шлюбу
повністю не погашений, але за час
перебування у шлюбі до червня 2013 року
за кредитним договором були сплачені
грошові кошти в сумі 126 390, 90 грн. за
рахунок спільних коштів. З серпня 2013
року вони з відповідачем фактично
припинили спільне проживання, а в
листопаді 2013 року шлюб був розірваний і
відповідач продовжує сплачувати
кредит самостійно та користується
автомобілем. З урахуванням того, що
після припинення шлюбних відносин
автомобіль залишився у користуванні
відповідача, вважає, що з нього має бути
стягнута ? частина грошових коштів,
витрачених в період шлюбу на погашення
Рішенням Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від 25
квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розподіл спільного майна
подружжя задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 12
частину грошових коштів, сплачених з
08.05.2008 року по 30.06.2013 року (включно) в
рахунок погашення зобов'язань по
кредитному договору № CL-102/627/2008 з ЗАТ
«ОТП Банк» в сумі 63 195, 45 грн., а також
судовий збір в сумі 631, 95 грн., а всього 63
827, 40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач ОСОБА_3 в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 Посилається на незаконність і
необґрунтованість рішення, порушення
та неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином через представника ОСОБА_4 З
урахуванням того, що справа
неодноразово призначалась до розгляду
та, враховуючи те, що в судове засідання
прибув представник відповідача,
виходячи з положень ст.305 ЦПК України,
колегія суддів дійшла до висновку про
можливість розгляду справи у
відсутності відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,
який доводи апеляційної скарги
підтримав, просив апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволені позову, заперечення ОСОБА_2
та її представника ОСОБА_5, які просили
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що за кошти,
одержані відповідачем за укладеним у
період шлюбу кредитним договором з
банком ЗАТ «ОТП Банк», було придбано
автомобіль «NISSAN SUNNY» в інтересах сім'ї
на задоволення її потреб, кредит
повністю погашено під час шлюбу не
було. Враховуючи те, що після
припинення шлюбних відносин та
розірвання шлюбу автомобіль залишився
у відповідача, суд дійшов до висновку,
що з відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню 12 частина грошових
коштів, сплачених в період з 08.05.2008 року
по 30.06.2013 року (включно) в рахунок
погашення зобов'язань по кредитному
договору в сумі 63 195, 45 грн., оскільки
ці кошти були сплачені за рахунок
спільного майна подружжя.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитись.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їх спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України передбачено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку.

За правилами ч.1 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Статтею 71 СК України передбачено
способи та порядок поділу такого майна,
зокрема те, що майно, яке є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
ділиться між ними в натурі. Неподільні
речі присуджуються одному з подружжя,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.23 постанови №11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
шлюб, розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановити обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясувати джерело і час його придбання.
Спільною сумісною власністю подружжя,
що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК, ч.3 ст.368
ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК
можуть бути будь-які види майна, за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони були
придбані чи внесені грошовими коштами,
якщо інше не встановлено шлюбним
договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя,
зокрема, можуть бути: квартира, жилі й
садові будинки, акції та інші ціні
папери, паєнакопичення в
житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові кошти та майно, належні
подружжю за іншими зобов'язальними
відносинами, тощо.

Судом встановлено і це підтверджується
матеріалами справи і не оспорюється
сторонами, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 14.09.2002 року,
який розірвано рішенням Жовтневого
районного суду м. Маріуполя від 04.11.2013
року, що набрало законної сили 19.11.2013
року.

Сторони фактично припинили шлюбні
відносини та ведення спільного
господарства в серпні 2013 року, що
визнано сторонами, а тому відповідно до
ч.1 ст.61 ЦПК України дані обставини не
підлягають доказуванню.

Згідно кредитного договору № CL-102/627/2008
від 08.05.2008 року, укладеного між ЗАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_3, останній отримав
кредитні кошти в сумі 14 620 доларів США
на придбання автомобіля «NISSAN SUNNY».
Позивачка дала згоду на укладення
даного договору. Придбаний за кредитні
кошти автомобіль марки «NISSAN SUNNY»,
держаний реєстраційний номер НОМЕР_1,
був оформлений на ім'я відповідача.

За період з 08.05.2008 року по червень 2013
року включно на погашення кредитних
зобов'язань за даним кредитним
договором була сплачена сума в розмірі
126 390, 90 грн. за рахунок спільних коштів
подружжя, а після припинення шлюбних
відносин з серпня 2013 року відповідач
самостійно здійснює погашення кредиту
та користується автомобілем. Дані
обставини також не оспорювались
сторонами.

З урахуванням наведеного, виходячи з
того, що за кошти, одержані
відповідачем за укладеним у період
шлюбу кредитним договором з банком,
було придбано автомобіль «NISSAN SUNNY», на
погашення якого в період шлюбних
відносин було сплачено 126 390, 90 грн. за
рахунок спільних коштів подружжя, а
після припинення шлюбних відносин
автомобіль залишився у відповідача,
який самостійно продовжує погашати
кредит, суд першої інстанції правильно
дійшов до висновку про стягнення з
відповідача на користь позивачки ?
частини вказаних коштів, сплачених на
погашення кредиту та процентів за
користування кредитом, оскільки
сплачені в період шлюбу кошти є
спільною сумісною власністю подружжя,
тому позивачка має право на ? частину
цих коштів.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно, всебічно та
об'єктивно, розглянув справу, правильно
встановив обставини справи та
відповідні їм правовідносини,
правильно та повно оцінив усі надані
докази та дійшов вірного висновку у
відповідності з вимогами ч.1 ст.70 СК
України, що набуте в період шлюбу майно,
тобто грошові кошти, внесені на
погашення кредитних зобов'язань
відповідача перед банком, є спільною
сумісною власністю подружжя і
позивачка має право на ? частину цих
коштів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були
предметом дослідження в суді першої
інстанції та могли б вплинути на
правильність висновків суду, в
апеляційній скарзі та в судовому
засіданні апеляційного суду не
наведено та нових доказів не надано.

Наданий представником відповідача
апеляційному суду звіт про оцінку
транспортного засобу правильність
висновків суду першої інстанції не
спростовує.

Порушень норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи та є безумовними для
скасування чи зміни рішення, у справі
не встановлено.

З огляду на наведене колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідає
фактичним обставинам справи та вимогам
закону, підстав для його скасування не
вбачає, тому рішення суду підлягає
залишенню без зміни, у зв'язку з чим
апеляційна скарга відповідача є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
25 квітня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий :
Сорока Г.П.

Судді :
Баркова Л.Л.

Гаврилова Г.Л.