Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2014 року Центральний
районний суд міста Миколаєва у складі
головуючого судді Батченка О.В., при
секретарі Дудник Г.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Миколаєві цивільну справу за
позовом

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
(далі - Банк) звернулось до суду з
позовом до відповідачів, просило
звільнити з-під арештів, накладених
державними виконавцями в рамках
виконавчих проваджень, автомобіль Daewoo,
модель: Lanos TF 69Y0, 2007 року випуску, тип ТЗ:
легковий седан - В, № кузова-шасі:
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності
відповідачу. В обґрунтування вимог
позивач послався на те, що внаслідок
спірних заборон він позбавлений права
звернути стягнення на цей транспортний
засіб, як предмет застави, та
задовольнити за його рахунок свої
майнові вимоги. Як на правові підстави
позову, позивач послався на роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України,
викладених у Постанові від 27 серпня 1976
року № 6 «Про судову практику в справах
про виключення майна з опису» та ст. 14
ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів
та реєстрацію обтяжень».

У судове засідання сторони не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись у
встановленому законом порядку.
Представник позивача, згідно наданої
заяви, просив про розгляд справи у його
відсутність, позов підтримує, проти
заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача - Центрального
ВДВС ММУЮ - до суду надіслав письмові
заперечення, згідно яких просив
відмовити у задоволенні позову. В
обґрунтування такої позиції посилався
на ті обставини, що при винесенні
постанов про арешт майна боржника
державні виконавці діяли в межах
повноважень, встановлених ЗУ "Про
виконавче провадження" (далі - Закон).
Зокрема, посилався на положення ст. 54 та
57 Закону, з яких слідує, що звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя, а також що
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Також вказував, що відповідно
до Закону державний виконавець
зобов'язаний вживати всіх передбачених
Законом заходів примусового виконання
рішень.

Відомості про поважність причин неявки
у судове засідання відповідача - ОСОБА_1
- матеріали справи не містять.

Суд ухвалив про розгляд справи на
підставі наявних в ній даних та
доказів.

Дослідивши докази, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

12 лютого 2008 року між ЗАТ КБ
«Приватбанк», правонаступником якого є
Банк, та ОСОБА_1 укладений кредитний
договір, згідно умов якого позивач
надав позичальнику кредит у розмірі
12516,85 дол. США. В той же день на
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між його сторонами
також укладений кредитно-заставний
договір № NKH3AL05810001A, згідно якого ОСОБА_1
передав у заставу банку транспортний
засіб - автомобіль Daewoo, модель: Lanos TF 69Y0,
2007 року випуску, тип ТЗ: легковий седан -
В, № кузова-шасі: НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3.

В свою чергу, рішеннями державних
виконавців Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції від 08 листопада 2010 року, 05
квітня 2012 року, 11 червня 2012 року та 09
квітня 2013 року до майна ОСОБА_1, у тому
числі автомобілю, застосоване
обтяження.

Згідно зі ст. 14 ЗУ "Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень" пріоритет зареєстрованих
обтяжень визначається у черговості їх
реєстрації. Обтяжувач з вищим
пріоритетом має переважне право на
звернення стягнення на предмет
обтяження.

В силу ст. 16 ЗУ "Про заставу" право
застави виникає з моменту укладення
договору застави.

З матеріалів справи слідує, що право
застави у Банку виникло 12 лютого 2008
року. В той же час, постанови
держвиконавців про накладення арешту
на майно боржника, в тому числі і на
спірний автомобіль, винесені протягом
2010-2013 років. Таким чином, Банк має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

Більше того, відповідно п. 4 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 27
серпня 1976 року № 6 «Про судову практику
в справах про виключення майна з опису»
за правилами, встановленими для
розгляду позовів про виключення майна
з опису, розглядаються вимоги громадян
і організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів
на користь позивача слід стягнути
судовий збір в розмірі по 121 грн. 80 коп. з
кожного.

Керуючись ст. 10, 60, 212-215, 294 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арештів, накладених
08.11.2010 року, 05.04.2012 року, 11.06.2012 року,
09.04.2013 року державними виконавцями
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, на
автомобіль Daewoo, модель: Lanos TF 69Y0, 2007 року
випуску, тип ТЗ: легковий седан - В, №
кузова-шасі: НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції на користь публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» судовий збір в
розмірі по 121 (сто двадцять одна) грн. 80
коп. з кожного.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду
Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
О.В. Батченко