Справа № 161/9055/14-ц
Провадження № 4-с/161/59/14
У Х В А Л А

21 липня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

у складі : головуючої - судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі
Поліщук Д.Р.

з участю : скаржника
ОСОБА_1

представника скаржника
ОСОБА_2

суб'єкта оскарження
Новосада О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
скаргу ОСОБА_1 про визнання
неправомірними дій старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області Новосада Олега Юрійовича та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження від 30.12.2013 року
ВП №397183323,-

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою про
визнання неправомірними дій старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області Новосада О.Ю. та скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 30.12.2013 року №397183323.

Свою скаргу обгрунтовує тим, що у
відділі примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області перебував на виконанні
виконавчий лист, виданий Луцьким
міськрайонним судом 08.08.2013 року про
зобов'язання реєстраційної служби
Луцького районного управління юстиції
виключити з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно записів про
заборону відчуження нерухомого майна в
АДРЕСА_1 Не виконавши вказаний
виконавчий лист, старший державний
виконавець зазначеного відділу
Новосад О.Ю. 30.12.2013 року виніс постанову
про закінчення виконавчого
провадження №397183323, посилаючись на
повідомлення боржника про
необхідність подання обтяжувачем
самостійно відповідної заяви про
припинення обтяження.

Покликаючись на те, що судові рішення,
що набрали законної сили, є
обов'язковими для виконання на всій
території України і невиконання
судового рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом, просить визнати незаконними
дії старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області Новосада О.Ю. та скасувати
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 30.12.2013 року №397183323.

Крім того вказує, що оскаржувану
постанову отримав 06.06.2014 року, тому
просить поновити строк звернення із
скаргою до суду.

В судовому засіданні скаржник та його
представник скаргу підтримали з
викладених в ній підстав. Просили
скаргу задовольнити.

Суб'єкт оскарження старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень ДВС ГУЮ у Волинській
області Новосад О.Ю. проти задоволення
скарги заперечив. Суду пояснив, що,
виконуючи виконавчий лист, виданий
Луцьким міськрайонним судом 08.08.2013 року
про зобов'язання реєстраційної служби
Луцького районного управління

юстиції виключити з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно записів
про заборону відчуження нерухомого
майна в АДРЕСА_1, отримав повідомлення
реєстраційної служби Луцького РУЮ про
те, що згідно п.9 ст.16 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація припинення
іпотеки, обтяження проводиться на
підставі заяви обтяжувача, яку він
зобов'язаний подати самостійно або на
письмову вимогу боржника чи іншої
особи, права якої порушено через
наявність таких реєстраційних записів.
У зв'язку з цим та, оскільки виконавчим
документом не визначено обтяжувача,
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження, а виконавчий
документ повернуто до суду. Вважаючи,
що його дії відповідають вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження», в задоволенні скарги
просить відмовити. Вказує також, що
оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав
19.01.2014 року, тому відсутні підстави для
поновлення строку для подання скарги.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З пояснень сторін, матеріалів справи,
оглянутих в судовому засіданні
матеріалів виконавчого провадження
№397183323 судом встановлено, що старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області Новосадом О.Ю. 11.09.2013 року було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №397183323 по
виконанню виконавчого листа, виданого
Луцьким міськрайонним судом 08.08.2013
року, яким було зобов'язано
реєстраційну службу Луцького
районного управління юстиції
виключити з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно записи про
заборону відчуження житлового будинку
з надвірними будівлями та спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та земельної
ділянки площею 0,2424 га, що знаходиться в
с.Зміїнець Луцького району Волинської
області, внесені приватним нотаріусом
Луцького районного нотаріального
округу ОСОБА_4 на підставі договору
іпотеки від 06.12.2006 року, укладеного між
ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний банк
«Приватбанк», посвідченого приватним
нотаріусом Луцького районного
нотаріального округу ОСОБА_4 за Р№4953.

30.12.2013 року Новосад О.Ю. виніс постанову
про закінчення виконавчого
провадження №397183323 на підставі
повідомлення реєстраційної служби
Луцького районного управління юстиції
про те, що згідно п.9 ст.16 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація припинення
іпотеки, обтяження проводиться на
підставі заяви обтяжувача, яку він
зобов'язаний подати самостійно або на
письмову вимогу боржника чи іншої
особи, права якої порушено через
наявність таких реєстраційних записів.

Такі дії старшого державного виконавця
Новосада О.Ю. суд вважає
неправомірними, а постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 30.12.2013 року такою, що підлягає
скасуванню.

Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення,
що набрали законної сили обов'язкові
для всіх органів державної влади і
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
посадових чи службових осіб та
громадян і підлягають виконанню на
всій території України, а у випадках,
встановлених міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, - і за її
межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження» вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України. Невиконання законних вимог
державного виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі
дії,здійснювати заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення,зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

На думку суду, посилання реєстраційної
служби Луцького районного управління
юстиції на необхідність подання
обтяжувачем самостійно відповідної
заяви про припинення обтяження є
неправомірним, оскільки в даному
випадку підставою для виключення з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно записів про заборону
відчуження житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та земельної
ділянки площею 0,2424 га, що знаходиться в
с.Зміїнець Луцького району Волинської
області, є рішення Луцького
міськрайонного суду від 09.04.2014 року, яке
набрало законної сили.

Не виконуючи вказане рішення суду
самостійно,реєстраційна служба
Луцького РУЮ порушує ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно якої боржник зобов'язаний
утримуватися від вчинення дій, які
унеможливлюють чи

ускладнюють виконання рішення та
зобов'язана сумлінно користуватися
усіма наданими їй правами з метою
забезпечення своєчасного та в
повному обсязі вчинення виконавчих
дій.

Державний виконавець, в свою
чергу, передчасно виніс постанову про
закінчення виконавчого провадження,не
здійснивши жодних заходів
примусового виконання рішення суду,
зокрема, передбачених ст.ст.36,75 Закону
України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

На основі викладеного, суд
приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1
про визнання неправомірними дій
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області Новосада Олега Юрійовича та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження від 30.12.2013 року
№397183323 підлягає до задоволення.

Що стосується строку звернення із
скаргою до суду, клопотання про
поновлення такого строку підлягає до
задоволення.

Згідно ст.385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин
строк для подання скарги може бути
поновлено судом.

З пояснень представника
скаржника судом встановлено, що копію
оскаржуваної постанови скаржник
отримав 06.06.2014 року. Належність йому
підпису в повідомленні про вручення
поштового відправлення, наявному в
матеріалах виконавчого провадження
про отримання постанови про закінчення
виконавчого провадження 19.01.2014 року,
заперечує. На думку суду, в
такому випадку, наявність лише
вказаного повідомлення без інших
належних доказів про отримання
скаржником копії постанови саме 19.01.2014
року, недостатньо для відмови у
задоволенні клопотання про поновлення
строку для подання скарги.

На підставі ст.ст.14 ЦПК України,
ст.ст.5,6,11,12,17,25,30,75 Закону України «Про
виконавче провадження», керуючись
ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х
В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для
звернення до суду із скаргою на дії
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області Новосада Олега Юрійовича та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження від 30.12.2013 року
ВП №397183323

Визнати дії старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області Новосада Олега
Юрійовича неправомірними.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області Новосада Олега Юрійовича про
закінчення виконавчого провадження
від 30.12.2013 року ВП №397183323 по виконанню
виконавчого листа №2/161/1284/13, виданого
Луцьким міськрайонним судом
Волинської області 08.08.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк