Справа № 654/1895/14-ц
Провадження №2/654/708/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року Голопристанський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

при секретарі Чухрай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гола Пристань
Херсонської області в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, кредитної спілки «Громада» про
визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, кредитної
спілки «Громада» про визнання
припиненим договору поруки № 486/1 від
14.09.2012 року, укладеного між сторонами,
посилаючись на те, що 14.09.2012 року між
відповідачами було укладено кредитний
договір № 486, відповідно до якого
ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 120000,00 грн.,
узгоджено графік сплати кредитних
платежів. В забезпечення виконання
зобов'язань позичальника ОСОБА_2 в той
же день між сторонами було укладено
договір поруки № 486/1. 12.05.2014 року на її
адресу КС «Громада» направила вимогу
про виплату боргу позичальника, яка
мотивована тим, що ОСОБА_2 порушує умови
кредитного договору, внаслідок чого
виникла певна заборгованість. Після
чого їй стало відомо, що 25.06.2013 року між
відповідачами було укладено додаткову
угоду № 1 до кредитного договору № 486
від 14.09.2012 року, якою було змінено
графік погашення кредиту та процентів
за його користування, внаслідок чого
сума кредитних зобов'язань ОСОБА_2
збільшилася. Оскільки вона не згодна з
такими змінами кредитних зобов'язань, з
посиланням на ч.1 ст. 559 ЦК України
просила суд задовольнити позовні
вимоги.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримав, наполягав на їх задоволенні,
з підстав, зазначених в позові.

У судовому засіданні представник
відповідача (КС «Громада») Бурдакова Ю.
О. позов не визнала, пояснила, що обсяг
кредитних зобов'язань позичальника
ОСОБА_2 після укладання між
відповідачами додаткової угоди № 1 до
кредитного договору № 486 від 14.09.2012 року
не збільшився, змінилися лише терміни
погашення заборгованості, а тому
позовні вимоги є безпідставними.
Просила суд відмовити у задоволенні
позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча був
належним чином повідомлений про день,
час та місце судового розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, вважає
позов таким, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.09.2012 року
між відповідачами було укладено
кредитний договір № 486, відповідно до
якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі
120000,00 грн., узгоджено графік сплати
кредитних платежів.

В забезпечення виконання
зобов'язань позичальника ОСОБА_2 в той
же день між сторонами було укладено
договір поруки № 486/1.

25.06.2013 року між відповідачами було
укладено додаткову угоду № 1 до
кредитного договору № 486 від 14.09.2012
року, якою був збільшений термін
користування кредитом з 14.09.2014 року до
18.09.2014 року та узгоджено графік сплати
кредитних платежів.

Доказів того, що сума кредитних
платежів за кредитним договором № 486
від 14.09.2012 року внаслідок укладення
відповідачами додаткової угоди № 1 від
25.06.2013 року збільшилася позивачкою до
суду не надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 360-7
ЦПК України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Згідно постанови Верховного Суду
України від 21.11.2012 року у справі №
6-134цс12 право поручителя підлягає
судовому захисту за позовом поручителя
шляхом визнання поруки такою, що
припинена на підставі п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК
України та ч.1 ст. 559 ЦК України, а не
шляхом припинення договору поруки
відповідно до п. 7 ч.2 ст. 16 ЦК України,
оскільки це суперечило б положенням ч.1
ст. 559 ЦК України, що також знайшло своє
відображення в Аналізі практики
застосування судами ст. 16 ЦК України,
здійсненого Верховним Судом України.

Таким чином, позивачка обрала
невірний спосіб захисту своїх прав та
інтересів, який не передбачений чинним
законодавством України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 559 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 57-66, 88, 209, 212, 214-215, 360-7 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, кредитної спілки «Громада» про
визнання договору поруки припиненим
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через
Голопристанський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В. М. Сіянко