НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1094/14-ц
№ 2/183/2021/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої суддіБерезюк В.В.,

за участю секретаряТен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в
м.Новомосковськуцивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
-державний нотаріус Маймор С. Ю. про
розірвання договору дарування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус
Маймор С. Ю., яким просиврозірвати
договір дарування квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
укладений ним28 березня 1996 року з
відповідачем,посвідчений державним
нотаріусом Новомосковськоїдержавної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області Маймор С. Ю.
за реєстровим № 1231.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, щоОСОБА_2 не
забезпечує його харчами та ліками, не
турбується про його самопочуття, за
останні кілька місяців вона не
телефонувала та не навідувала його. Він
сам сплачує всі платежі з утримання
квартири в тому числі і за відповідачку
та її доньку. Зробивши договір
дарування, він вважав, що відповідачка
буде допомагати йому матеріально.
Строк для звернення до суду він
пропустив, бо думав, що відповідачка
отямиться і змінить своє ставлення до
нього, а також він погано себе почував.

Просить поновити строк звернення до
суду, пропущений з поважної причини, та
розірвати договір дарування
вищезазначеної квартири, укладений 28
березня 1996 року.

ПозивачОСОБА_1 в судовому засіданні 10
червня 2014 року позовні вимоги
підтримав. В судове засідання 10 липня
2014 року не з'явився, подав заяву, в якій
просив розглянути справу без його
участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
10 червня 2014 року позов визнала, в судове
засідання 10 липня 2014 року не з'явилась,
подавши заяву про розгляд справи в її
відсутність, зазначивши, що позовні
вимоги визнає в повному обсязі.

Третя особа - державний нотаріус Маймор
С. Ю. в судове засідання не з'явився,про
день, місце та час розгляду справи
повідомлений належним чином, а тому суд
вважає можливим розглянути справу у
його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи
прийшов до наступного.

Згідно договору дарування від 28
березня 1996 року, посвідченого
державним нотаріусом Новомосковської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області Маймор С.Ю.,
зареєстрованого в реєстрі за № 1231,
ОСОБА_1 подарувавОСОБА_2 квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15),
яка належала йому на праві приватної
власності на підставі свідоцтва про
право власності, виданого
Новомосковською міською Радою 10 червня
1992 року та зареєстрованого в
Новомосковському Інвентарбюро під №
18-І.

На підставі вищезазначеного договору
дарування заОСОБА_2 було зареєстровано
право власності на зазначену квартиру
(а.с. 15 зворот) та виготовлений
технічний паспорт на її ім'я (а.с.11-14).

Договір дарування не визнано у
встановленому законом порядку
недійсним, а тому він є чинними.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд, власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 717 ЦК України за договором
дарування одна сторона (дарувальник)
передає або зобов'язується передати в
майбутньому другій стороні
(обдарованому) безоплатно майно
(дарунок) у власність.

Частиною 1 ст. 722 ЦК України визначено,
що право власності обдаровуваного на
дарунок виникає з моменту його
прийняття. Відповідно до ч. 4 ст. 722 ЦК
України прийняття обдарованим
документів, які посвідчують право
власності на річ, інших документів, які
посвідчують належність дарувальникові
предмета договору, або символів речі
(ключів, макетів тощо) є прийняттям
дарунка.

Відповідно до ст. 727 ЦК України
дарувальник має право вимагати
розірвання договорударування
нерухомих речей чи іншого особливо
цінного майна, якщо обдаровуваний
умисно вчинив злочин проти життя,
здоров'я, власності дарувальника, його
батьків, дружини (чоловіка) або дітей.
Якщо обдарований вчинив умисне
вбивство дарувальника, спадкоємці
дарувальника мають право вимагати
розірвання договору дарування.
Дарувальник має право вимагати
розірвання договору дарування, якщо
обдарований створює загрозу
безповоротної втрати дарунка, що має
для дарувальника велику немайнову
цінність. Дарувальник має право
вимагати розірвання договору
дарування, якщо внаслідок недбалого
ставлення обдарованого до речі, що
становить культурну цінність, ця річ
може бути знищена або істотно
пошкоджена. Дарувальник має право
вимагати розірвання договору
дарування, якщо на момент пред'явлення
вимоги дарунок є збереженим. У разі
розірвання договору дарування
обдарований зобов'язаний повернути
дарунок у натурі.

Як встановлено судом, після укладення
договору дарування від 28 березня 1996
року, за відповідачем зареєстровано
право власності на квартиру, передану
позивачем в дарунок, на підставі чого
суд приходить до висновку, що ОСОБА_1
передав ОСОБА_2 безоплатно квартиру, а
обдарована прийняла дарунок та набула
на нього право власності, що також
підтверджується відміткою
Новомосковського міського бюро
технічної інвентаризації (а.с. 15
зворот).

Отже, на думку суду, предметом
доказування в даній справі є підстави
для розірвання договору дарування,
вичерпний перелік яких зазначений в ст.
727 ЦК України.

Згідно зі ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язання довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні
вимоги, як на підставу розірвання
договору дарування, посилався на те, що,
укладаючи договір дарування, він
розраховував на допомогу та утримання
з боку відповідача, чого не сталося, а
тому, суд приходить до висновку, що
позивачем обрано невірний спосіб
захисту.

Позивачем не надано доказів наявності
жодної з підстав розірвання договору,
зазначених ст. 727 ЦК України, не
посилався на наявність зазначених
підстав, тому, суд вважає вимоги
позивача в цій частині
необґрунтованими.

Судом приймається до уваги той факт, що
відповідач визнала позовні вимоги,
однак відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову, суд за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Враховуючи, той факт, що під час
розгляду справи судом не було
встановлено наявність будь-яких
підстав для розірвання договору
дарування на вимогу дарувальника,
вичерпний перелік яких містить ст. 727 ЦК
України, суд вважає, що задоволення
позову в даному випадку, буде
суперечити закону, а тому вважає за
необхідне в задоволенні позовних вимог
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - державний
нотаріус Маймор С.Ю. про розірвання
договору дарування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суду в
десятиденний термін після його
проголошення. Особи, що не була
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Суддя
В.В. Березюк