Справа № 361146/14-ц
Головуючий у І інстанції Шинкар
А.О.Провадження № 22-ц/780/4082/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 46
УХВАЛА

Іменем України

23 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

Розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 07 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Броварської міської ради
Київської області про визнання рішень
та державних актів на право власності
на земельні ділянки незаконними.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів ,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року позивач звернулася до
суду із вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона
ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала у спадщину після
смерті матері, ОСОБА_6, житловий будинок
з надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що її родина понад 50
років користувалась земельною
ділянкою площею 0,16 га, яка була надана
для обслуговування житлового будинку
та ведення особистого підсобного
господарства по АДРЕСА_1.

Після оформлення права власності на
будинок в порядку спадкування позивач
звернулась із заявою про приватизацію
земельної ділянки та отримала дозвіл
на розробку проекту відведення
земельної ділянки площею 0,1658 га, однак
проект землеустрою не був затверджений
у зв'язку зі спором щодо меж із
суміжними землекористувачами по
АДРЕСА_2 , відповідачами по справі.

В подальшому їй стало відомо, що на
підставі рішень Броварської міської
ради відповідачі приватизували
частину земельної ділянки, яка
перебувала в її користуванні та
отримали на своє їм'я державні акти на
право власності на земельні ділянки,
чим порушено її право. У зв'язку з
наведеним позивач просить:

- визнати незаконними та скасувати
рішення Броварської міської ради
Київської області № 951-45-04 від 16.03.2006
року, № 27-05-05 від 01.06.2006 року в частині
перадачі у власність ОСОБА_3 земельної
ділянки площею 0,0753 га, в тому числі 0,0500
га для обслуговування жилого будинку і
господарських будівель та 0,0253 га для
ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_2;

- визнати недійсним державний акт серії
ЯД № 681490 на право власності на земельну
ділянку площею 0,0500 га, надану для
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель по АДРЕСА_2,
виданий 13.11.2009 року на ім'я ОСОБА_3 на
підставі рішень Броварської міської
ради № 951-45-04 від 16.03.2006 року, № 27-05-05 від
01.06.2006, зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 77;

- визнати недійсним державний акт серії
ЯД № 681491 на право власності на земельну
ділянку площею 0,0253 га, надану для
ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_2, виданий 13.11.2009
року на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішень
Броварської міської ради № 951-45-04 від
16.03.2006 року, № 27-05-05 від 01.06.2006,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 78;

- визнати незаконними та скасувати
рішення Броварської міської ради
Київської області № 1377-77-05 від 29.12.2009
року в частині затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку та
передачі у власність ОСОБА_4 земельної
ділянки площею 0,0300 для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд по АДРЕСА_2;

- визнати недійсним державний акт серії
ЯК № 853761 на право власності на земельну
ділянку площею 0,0300 га, надану для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_2, виданий 12.02.2010 року на ім'я
ОСОБА_3 на підставі рішення Броварської
міської ради № 1377-77-05 від 29.12.2009,
зареєстрований 24.02.2010 року в Книзі
записів державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 45.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 07 травня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити. В апеляційній
скарзі позивач зазначала, що судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для вирішення справи, зокрема
суд не взяв до уваги висновок
спеціаліста щодо усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого
ІНФОРМАЦІЯ_1 Броварською міською
державною нотаріальною конторою,
ОСОБА_2 стала власником житлового
будинку з надвірними будівлями за
адресою: АДРЕСА_1, що належав її матері -
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.( а.с. 9)
Право власності зареєстровано у
березні 1997 року.

ОСОБА_2, 19 листопада 2003 року звернулася
до Броварської міської ради із заявою
про передачу їй у приватну власність
земельної ділянки площею 1000 кв.м для
обслуговування житлового будинку та
площею 600 кв.м. для ведення особистого
підсобного господарства по АДРЕСА_1.(
а.с. 11).

ДП «Укргеоінформ» були виконані
обміри, виготовлений кадастровий план,
акт про встановлення на місцевості та
погодження зовнішньої межі земельної
ділянки по АДРЕСА_1, який не був
погоджений суміжними
землекористувачами, відповідачами у
справі, які є співвласниками житлового
будинку по АДРЕСА_2. ( а.с. 20).

Рішеннями Броварської міської ради
Київської області № 951-45-04 від 16.03.2006
року, № 27-05-05 від 01.06.2006 року ОСОБА_3
передано у власність земельну ділянку
площею 0,0753 га, в тому числі 0,0500 га для
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель та 0,0253 га для
ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_2. ( а.с. 66).

На підставі вказаних рішень, 13
листопада 2009 року на ім'я ОСОБА_3 видано
два державні акти на право власності на
земельні ділянки по АДРЕСА_2: серії ЯД №
681490 на право власності на земельну
ділянку площею 0,0500 га для
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель та серії ЯД №
681491 на право власності на земельну
ділянку площею 0,0253 га для ведення
особистого селянського господарства.(
а.с. 29,30).

Рішенням Броварської міської ради
Київської області № 1377-77-05 від 29.12.2009
року затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку та
передано у власність ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 0,0300 для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд по АДРЕСА_2.

На підставі вказаного рішення, 12 лютого
2010 року на ім'я ОСОБА_4 видано державний
акт серії ЯК № 853761 на право власності
на земельну ділянку площею 0,0300
га. ( а.с. 32).

Погодження меж між земельними
ділянками по АДРЕСА_1 та № 65
неодноразово розглядалось на
засіданні погоджувальної комісії по
вирішенню спірних питань, пов'язаних з
розмежуванням земельних ділянок, якою
було встановлено, що частина земельної
ділянки, яка перебувала у користуванні
позивача згідно первинних документів,
передана у власність ОСОБА_3

Як видно з листа Головного управління
Держкомзему у Київській області від
30 вересня 2010 року, адресованого
ОСОБА_2, 29 квітня 2004 року комісія
вирішила рекомендувати міській раді
прийняти рішення про передачу у
власність земельної ділянки по АДРЕСА_2
ОСОБА_2 без підпису ОСОБА_3.( а.с. 20).

Згідно із витягом з протоколу від 16
листопада 2009 року комісією вирішено
рекомендувати міській раді передати у
власність земельну ділянку площею 0,0300
га по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 без погодження
ОСОБА_2 відповідно до меж згідно
зведеного кадастрового плану
виготовленого ДП «Укргеоінформ» та
передати у власність земельну ділянку
площею 0,1348 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 без
погодження ОСОБА_4 по межах вказаних у
зведеному кадастровому плані
виготовленому ДП «Укргеоінформ» та без
погодження ОСОБА_3 по межах вказаних в
його державному акті, а також
роз'яснено, що у випадку не згоди з
рішенням органу місцевого
самоврядування спір вирішується судом.
(а.с. 61).

Крім того, 20 вересня 2010 року та 04 жовтня
2010 року на засіданні комісії вирішено
рекомендувати ОСОБА_2 звернутися до
суду для вирішення питання спірного
землекористування. ( а.с.62,63).

Відповідно до висновку спеціаліста С-470
експертного будівельно-технічного
дослідження щодо усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
АДРЕСА_1 від 24 лютого 2014 року в
об'єднанному плані суміжних земельних
ділянок на АДРЕСА_1 виявлено порушення
меж земельних ділянок громадян
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ( а.с. 68-76).

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Судом першої інстанції встановлено, що
про порушення своїх прав, у зв'язку з
приватизацією відповідачами земельних
ділянок, позивачу ОСОБА_2 стало відомо
ще у 2009 році, про що свідчать її
неодноразові звернення до Броварської
міської ради та органів Держкомзему,
якими позивачу роз'яснялось її право на
звернення до суду для захисту своїх
прав, що вбачається з витягу з
протоколу засідання погоджувальної
комісії по вирішенню спірних питань,
пов'язаних з розмежуванням земельних
ділянок від 16.11.2009 рр., 20 вересня та 04
жовтня 2010 рр., копій листів ГУ
Держкомзему у Київській області №
07-01-3/14802 від 30.09.2010р., № 0703-3/16184 від
03.11.2010р., копії листа виконавчого
комітету Броварської міської ради №
9-7-2436 від 20.10.2010р., № 9-7-2606 від 11.11.2010р.,
копії листа Держкомзему України б/н про
розгляд звернення.

Згідно із штампом канцелярії
Броварського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_2 з позовом до
суду звернулась 09 січня 2014 року ( а.с. 1),
тобто з пропуском трирічного строку,
про застосування якого зазначено
відповідачем Броварською міською
радою у запереченнях на позов( а.с. 57, 58).

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
позов, пред'явлений із пропуском
зазначеного строку, задоволенню не
підлягає, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі до винесення рішення у справі
(частини третя і четверта статті 267 ЦК
України). Водночас за заявою позивача
відповідно до частини п'ятої статті 267
ЦК України цей строк може бути
поновлений, якщо його пропущено з
поважних причин.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що позивач без поважних причин
пропустила строк звернення до суду з
вимогою про захист свого права,
клопотання про поновлення строку не
заявляла, відповідач до винесення
рішення заявив про застосування
позовної давності, а тому висновок про
відмову у задоволенні позову в зв'язку
із спливом позовної давності є вірним.

Постановляючи рішення, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дав належну оцінку
зібраним доказам, дійшов вірного
висновку про відмову у задоволенні
позову, тому колегія суддів, відповідно
до ст. 303 ЦПК України, перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 29 квітня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: