Справа № 738/1753/14-ц
№ провадження 2/738/299/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року
м. Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської
областi в складі:

головуючого - суддi
Волошиної Н.В.

з участю секретаря
Костюка І.А.

прокурора
Ярини О.О.

pозглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в залі суду м. Мена
Чернігівської області цивільну спpаву
за позовом прокурора Менського району
Чернігівської області в інтересах
держави в особі Фінансового управління
Менської районної державної
адміністрації до ОСОБА_2 про
відшкодування витрат на лікування
потерпілих від злочину, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 прокурор Менського району
Чернігівської області в інтересах
держави в особі фінансового управління
Менської РДА звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просить
стягнути з відповідача 2 637 грн. 18 коп.
витрачених на стаціонарне лікування
потерпілого від злочину ОСОБА_3 та 2 068
грн. 20 коп. витрачених на стаціонарне
лікування потерпілого від злочину
ОСОБА_4. Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що вироком Менського районного
районного суду Чернігівської області
від 27 березня 2014 року ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч.1 ст. 121 та ч.2 ст. 125 КК
України. Потерпілі у даному
кримінальному провадженні ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у зв'язку із отриманими ними
тілесними ушкодженнями перебували на
стаціонарному лікуванні у Менській
центральній районній лікарні в
хірургічному відділенні, а саме ОСОБА_5
з 26 грудня 2013 року по 02 січня 2014 року,
вартість витрат на його стаціонарне
лікування за 7 ліжко-днів становить 2 068
грн. 20 коп., та ОСОБА_3 з 01 січня 2014 року
по 14 січня 2014 року, вартість витрат на
його стаціонарне лікування за 13
ліжко-днів становить 2 637 грн. 18 коп., які
просить стягнути з відповідача,
оскільки цивільні позови, пред'явлені у
кримінальному провадженні, були
залишені без розгляду.

У судовому засіданні прокурор
прокуратури Менського району позовні
вимоги підтримала з підстав,
зазначених в позові та просила їх
задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився,
через канцелярію суду подав заяву, в
якій просить справу розглянути без
його участі, позовні вимоги прокурора
Менського району про стягнення коштів
витрачених на лікування потерпілих
від злочину підтримує (а.с.18).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином, на
даний час відбуває покарання у місцях
позбавлення волі, будь-яких заперечень
проти позову до суду не надав.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора,
дослідивши докази у їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком
Менського районного суду
Чернігівської області від 27 березня 2014
року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 27 травня 2014 року, ОСОБА_2
засуджений за вчинення злочинів,
передбачених ч.1 ст. 121 та ч. 2 ст. 125 КК
України до восьми років позбавлення
волі, цивільні позови прокурора
Менського району Чернігівської
області в інтересах держави в особі
Фінансового управління Менської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_2 про відшкодування витрат на
лікування потерпілих від злочину
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 залишено без розгляду.

За приписами п.7 ст.128 КПК України особа,
яка не пред'явила цивільний позов у
кримінальному провадженні, а також
особа, цивільний позов якої залишено
без розгляду, має право пред'явити його
в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України
цивільний позов в інтересах держави
пред'являється прокурором.

Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду з
питань чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Отже, протиправність дій ОСОБА_2 є
доведеною, останній на даний час
відбуває покарання за вчинення
вказаних злочинів у Коростенській ВК
№71.

В результаті умисних злочинних дій
ОСОБА_2 потерпілий ОСОБА_5 отримав
тілесні ушкодження у виді
внутрішньо-черепної травми, що
супроводжується забоєм головного
мозку, синцем в ділянці правої орбіти,
рубленими ранами тім'яної, потиличної
ділянки та в ділянці вушної раковини,
переломом кісток склепіння черепа,
скроневої та тім'яної справа зі
зміщенням уламків в порожнину черепа,
та потиличної кістки, що відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпеки для життя, а потерпілий
ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у
виді збійної рани лівої тім'яної
ділянки, та підшкірної гематоми лівого
передпліччя в середній третині
ускладненої флегмоною, що могли
утворитись від дії тупого предмету, та
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я.

У зв'язку із отриманими
тілесними ушкодженнями останні
перебували на стаціонарному лікуванні
у Менській центральній районній
лікарні в хірургічному відділенні.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_5 перебував
на лікуванні у КЗОЗ «Менська
центральна районна лікарня» з 26 грудня
2013 року по 02 січня 2014 року - 7 ліжко-днів,
загальна вартість перебування хворого
у медичному закладі склала 2 068 грн. 20
коп., що підтверджується
довідкою-розрахунком Менської
центральної районної лікарні від 18
лютого 2014 року № 46 (а.с.4).

Потерпілий ОСОБА_3 перебував на
лікуванні у КЗОЗ «Менська центральна
районна лікарня» з 01 січня по 14 січня
2014 року - 13 ліжко-днів, загальна
вартість перебування хворого у
медичному закладі склала 2 637 грн. 18 коп.,
що підтверджується
довідкою-розрахунком Менської
центральної районної лікарні від 18
лютого 2014 року № 47 (а.с. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України та
ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України та особа, яка
вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину, крім
випадку завдання шкоди при перевищені
меж необхідної оборони або у стані
сильного душевного хвилювання, що
виникло раптово внаслідок насильства
або тяжкої образи з боку потерпілого.
Якщо лікування проводилося закладом
охорони здоров'я, що є у державній
власності, у власності Автономної
Республіки Крим або територіальної
громади, кошти на відшкодування витрат
на лікування зараховуються до
відповідного бюджету.

Держава, Автономна Республіка Крим,
територіальні громади, юридичні особи
мають право зворотної вимоги до
фізичної особи, винної у вчинені
злочину, у розмірі коштів, витрачених
на лікування особи, яка потерпіла від
цього злочину.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.3 постанови Пленуму Верховного суду
України за №11 від 07 липня 1995 року «Про
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від
злочину, та судових витрат», питання
про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування потерпілого
вирішується згідно з «Порядком
обчислення розміру фактичних витрат
закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочинного діяння та зарахування
стягнених з винних осіб коштів до
відповідного бюджету і їх
використання», затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 545 від 16 липня 1993 року, яким
передбачено, що сума коштів, яка
підлягає відшкодуванню, визначається
закладом охорони здоров'я, в якому
перебував на лікуванні потерпілий,
виходячи з кількості ліжко-днів,
проведених ним в стаціонарі, та
вартості витрат на його лікування в
день.

Термін і обґрунтованість
перебування потерпілого від злочину

на стаціонарному лікуванні
визначається на підставі даних

лікувального закладу, де він перебував
на лікуванні. До справи має

бути приєднана довідка-розрахунок
бухгалтерії цього закладу із

записом про вартість одного ліжко-дня
та загальну суму фактичних

витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне
лікування кошти підлягають
відшкодуванню у повному обсязі і
зараховуються до відповідного
державного бюджету залежно від джерел
фінансування закладу охорони здоров'я
або на рахунок юридичної особи, якій
належить останній.

Враховуючи те, що потерпілі ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 перебували на лікуванні саме з
приводу нанесення їм ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень, тобто їх перебування на
лікуванні в даному випадку є наслідком
злочинних дій останнього, надані
розрахунки витрат на лікування
ґрунтуються на нормах закону, суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідача коштів витрачених на
лікування потерпілих в сумі 4 705 грн. 38
коп..

КЗОЗ «Менська центральна района
лікарня» є державним закладом охорони
здоров'я, відповідно кошти на лікування
потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_3 повинні
стягуватись в місцевий бюджет
Менського району.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 1191, 1206 ЦК України,
Порядком обчислення розміру фактичних
витрат на лікування закладу охорони
здоров'я на стаціонарне лікування
потерпілого від злочинного діяння та
зарахування стягнення з винних осіб
коштів до відповідного бюджету і їх
використання, затвердженим постановою
КМ України від 16 липня 1993 року № 545, ст.
ст. 3, 10, 11, 15, 157-161, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов прокурора Менського району
Чернігівської області в інтересах
держави в особі Фінансового управління
Менської районної державної
адміністрації до ОСОБА_2 про
відшкодування витрат на лікування
потерпілих від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь місцевого
бюджету Менського району (р/р 0276 в
ГУ ДКСУ в Чернігівської області, МФО
853592, код 38030136 ) - 2 068 (дві тисячі
шістдесят вісім) грн. 20 коп. витрат за
лікування потерпілого ОСОБА_5 в КЗОЗ
«Менська центральна районна лікарня»
за період з 26 грудня 2013 року по 02 січня
2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь місцевого
бюджету Менського району (р/р 0276 в
ГУ ДКСУ в Чернігівської області, МФО
853592, код 38030136 ) - 2 637 (дві тисячі шістсот
тридцять сім) грн. 18 коп. витрат за
лікування потерпілого ОСОБА_3 в КЗОЗ
«Менська центральна районна лікарня»
за період з 01 січня 2014 року по 14 січня
2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н.В. Волошина