АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/4171/14
Головуючий 1-ї інстанції - Поліщук Т.В.
Справа №643/87/14-ц
Доповідач - Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Бездітко В.М., Коровіна
С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Московського районного суду м.
Харкова від 28 квітня 2014 року по справі
за скаргою представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, за участю заінтересованих осіб:
державного виконавця Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Потій А.М., Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, ОСОБА_1 на дії державного
виконавця та скасування розрахунку
заборгованості по аліментам, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою,
уточнив її при розгляді справи, в якій
просив: 1.визнати дії державного
виконавця Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Потій А.М. неправомірними;
2.зобов'язати начальника Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції (далі - ВДВС ХМУЮ) скасувати
розрахунки заборгованості аліментів у
ОСОБА_2 від 17.09.2013року та від 06.03.2014року,
які складено та підписано державним
виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ
Потій А.М.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_2
зазначає, що 19 червня 2008 року на
підставі рішення Московського
районного суду м. Харкова від 19.06.2008року
з нього були стягнути аліменти з ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх
видів його заробітку (доходів), але не
менше 30% (відсотків) прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 22.04.2008року до досягнення
дитиною повноліття. На це рішення було
видано два виконавчих листа, один з
яких постановою державного виконавця
Московського ВДВС ХМУЮ направлено за
місцем роботи боржника - до філіалу №2
Харківського обласного бюро
судово-медичних експертиз, а за іншим
виконавчий листом проводилося
стягнення аліментів безпосередньо з
доходів, отриманих ОСОБА_2 від
підприємницької діяльності. Згідно
розрахунку заборгованості по
аліментам, зробленого державним
виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ
Потій А.М. 19.09.2013року, заборгованість
аліментів розрахована з доходів,
згідно довідки про розмір доходів
наданої ДПС у Московському районі м.
Харкова. Але, вказаний розрахунок він
не отримував і в матеріалах
виконавчого провадження також
відсутні докази направлення йому
вказаного розрахунку та його
отримання. Про існування цього
розрахунку ОСОБА_2 стало відомо з
позовної заяви, поданої ОСОБА_1 до
Київського районного суду міста
Харкова про стягнення із скаржника
неустойки (пені) за несвоєчасну виплату
аліментів. 21.03.2014року ОСОБА_2 по пошті
отримав новий розрахунок
заборгованості по аліментам від
06.03.2014року, який виконаний на підставі
тих самих документів, але за більший
період часу. Вважає вказані розрахунки
такими, що суперечить вимогам діючого
законодавства та наявним у виконавчому
провадженні документам.

Вказує також на те, що в матеріалах
виконавчого провадження знаходиться
лист ДПІ у Московському районі міста
Харкова Харківської обласної
державної податкової служби від
14.05.2013року за №1710/3/1717, але з цього листа
не вбачається жодної фрази щодо доходу
ОСОБА_2 Зокрема в листі зазначено, що з
01.08.2008року по 31.03.2013року ФОП ОСОБА_2
здійснює підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування.
Згідно звітів платника єдиного податку
обсяг виручки від реалізації товарів,
робіт, послуг за послуги склав
відповідні суми та надано розрахунок
сплати єдиного податку. Зазначає, що
Постановою КМУ від 26 лютого 1993 року №146,
(з відповідними змінами та
доповненнями) «Про перелік видів
доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
з подружжя, дітей, батьків, інших осіб»
встановлено чіткій перелік утримання
аліментів з працівників. Так, п.13
вказаного переліку передбачає
утримання з доходів від
підприємницької діяльності. Однак,
згідно довідки ДПІ у Московському
районі міста Харкова Харківської
обласної державної податкової служби
від 14.05.2013року за №1710/3/1717 інспекція
надала лише обсяг виручки від
реалізації, а не суму фактичного
доходу. Для того, щоб отримати виручку
він спочатку повинен придбати товар,
сплатити єдиний податок та ЄСВ,
сплатити орендну плату та компенсацію
за комунальні послуги, відрахувати
збитки, пов'язані з браком та інше.
Заявником державному виконавцю
надавалися документи щодо відсутності
у нього доходу від підприємницької
діяльності. Оскільки дохід і обсяг
виручки від реалізації товару не є
тотожнім поняттям, тому у державного
виконавця, на його думку, не було
законних підстав для нарахування
заборгованості аліментів за другим
виконавчим листом - від
підприємницької діяльності.

У судовому засіданні суду першої
інстанції представник скаржника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 скаргу підтримав і
просив її задовольнити з підстав,
наведених у скарзі.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_1 - ОСОБА_6 скаргу не визнав,
вказуючи на те, що розрахунок
заборгованості по аліментам зроблено
державним виконавцем відповідно до
вимог діючого законодавства.

Державний виконавець Потій А.М. надав
письмові заперечення, в яких просив
відмовити у задоволенні скарги,
посилаючись на її безпідставність та
необґрунтованість.

Ухвалою Московського районного суду м.
від 28 квітня 2014 року скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
задоволено.

Визнано дії державного виконавця
Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М.
неправомірними. Зобов'язано начальника
Московського ВДВС ХМУЮ скасувати
розрахунки по аліментам ОСОБА_2 від
17.09.2013року та від 06.03.2014року, підписані
державним виконавцем Московського
ВДВС ХМУЮ Потій А.М.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
і ухвалити нову, якою в задоволенні
скарги відмовити, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, на неповне
з'ясування обставин справи, які мають
значення для правильного вирішення
спору та на неналежну оцінку наданим
сторонами доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи скаргу та визнаючи дії
державного виконавця Московського
ВДВС ХМУЮ Потій А.М. неправомірними по
складанню розрахунків заборгованості
аліментів у ОСОБА_2 та у зобов'язанні
начальника цього ВДВС їх скасувати, суд
першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець проводячи такі
розрахунки безпідставно ототожнив
значення доходу та обсягу виручки
отриманих позивачем від
підприємницької діяльності.

Проте погодитися з таким висновком не
можна, оскільки суд дійшов його без
повного, всебічного та об'єктивного
розгляду справи, з неправильним
тлумаченням норм матеріального права,
з порушенням норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

Так, згідно положень ч.4 ст.195 СК України
розмір заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

Судовим розглядом встановлено, що на
підставі заочного рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 19 червня 2008 року з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 стягнути аліменти в розмірі 1/4ч.
з усіх видів його заробітку (доходу),
але не менше 30% (відсотків) прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, на утримання сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
повноліття, починаючи з 22.04.2008року
(а.с.5).

На момент ухвалення вищеназваного
рішення суду скаржник ОСОБА_2 працював
санітаром філіалу №2 Харківського
обласного бюро судово-медичних
експертиз і одночасно був приватним
підприємцем, отже мав заробітну плату
за постійним місцем роботи та доходи
від підприємницької діяльності. На це
рішення судом першої інстанції
видавалося два виконавчих листа, один з
яких державним виконавцем направлявся
за місцем постійної роботи ОСОБА_2, а
інший знаходився у нього на виконанні.

Про те, що з ОСОБА_2 були стягнути
аліменти на утримання сина ОСОБА_5,
останній знав з достовірністю, т.я.
бухгалтерію установи, в якій він
працює, проводилося щомісячні
удержання аліментів із його заробітку.

В той же час, будучи в установленому
законом порядку зареєстрованим як
приватний підприємець, ОСОБА_2 будь -
яких відрахувань від отриманого ним
доходу від цієї діяльності
відповідачці на утримання сина не
надавав, у зв'язку з чим виникла
заборгованість по аліментам.

Державним виконавцем Московського
ВДВС ХМУЮ Потій А.М. у відповідності до
норм чинного законодавства були
витребувані дані з Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Харківської області
державної податкової служби про
отримані доходи ОСОБА_2 за спірний
період часу і на підставі яких зроблені
розрахунки заборгованості по
аліментам.

При цьому розрахунок заборгованості по
аліментам з доходів від
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2
від 17.09.2013року та від 06.03.2014року був
виконаний державним виконавцем у
відповідності до вимог ч.1 ст.70 Закону
України «Про виконавче провадження»
№606-ХІV від 21.04.1999року (з подальшими
змінами та доповненнями) та пунктом13
постанови Кабінету Міністрів України
від 26.02.1993року №146 «Про перелік видів
доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».
При цьому арифметичних помилок у
вищезазначених розрахунках
заборгованості по аліментам не
вбачається, оскільки за кожний рік
відраховувалася 1/4 частина доходу
ОСОБА_2

Із довідки №56263/9/203417.04.19 від 06.06.2014року,
виданої Державною податковою
інспекцією у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
вбачається, що ФО-П ОСОБА_2, який мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований як
приватний підприємець виконавчим
комітетом Московської районної ради -
27.12.1999року. На обліку в ДПІ у
Московському районі м. Харкова
знаходиться з 16.02.2000року. З 01.01.2008р. по
31.12.2013р. ФО-П ОСОБА_2 здійснює
підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування,
згідно наданої заяви на право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності.
Згідно наданих податкових декларацій
платника єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за період з 01.01.2008р. по
31.12.2013р. його дохід складав відповідні
суми, які наведено в довідці.

У цій довідці також зазначено, що
згідно затвердженого наказу ДПА
України від 29.10.1999р. №599 9у редакції
наказу ДПА України від 28.12.2001року №521)
платники єдиного податку надавали
звіти суб'єкта малого підприємництва -
фізичної особи-платника єдиного
податку у щоквартальних та щорічних
звітах до 2012 року, де вказували «обсяг
виручки від реалізації товарів (робіт,
послуг) за звітний період». З 2012року і
по теперішній час дійсна податкова
декларація платника єдиного податку -
фізичної особи-підприємця,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 21.11.2011року №1688 (у
редакції наказу Міністерства фінансів
України від 07.11.2002року №1159). Платники ІІ
групи повинні заповнювати у розділі
ІІІ «Показники господарської
діяльності для платника єдиного
податку - шостий рядок, де вказана сума
доходу за звітний (податковий період)
відповідно до ст.292 глави І розділу ХІV
Податкового кодексу України (згідно з
п.п.2 п.292.4 ст.291 гл.1 розділу ХІV
Податкового кодексу України).

Таким чином, поняття назви показника -
«Сума доходу за звітний (податковий)
період» відповідно до ст.292 глави І
розділу ХІV Податкового кодексу
України (згідно з пп. 2 пункту 291,4 статті
291 глави І розділу ХІV Податкового
кодексу України), які вказані в
податкових деклараціях платника
єдиного податку фізичної
особи-підприємця, які підприємці
платники єдиного податку подавали у
щорічних звітах за 2012р. та 2013р. та
поняття назви показника - «Обсяг
виручки від реалізації товарів (робіт,
послуг) за звітний період», який
вказано в звітах суб'єкта малого
підприємництва - фізичної
особи-платника єдиного податку, які
платники єдиного податку подавали у
щорічних звітах до 2012 року, є тотожним
поняттям, які свідчать про дохід
отриманий фізичною особою-підприємцем
(платником єдиного податку) від своєї
підприємницької діяльності за звітний
період.

Окрім того, оскаржувана ухвала суду не
відповідає вимогам ч.2 ст.387 ЦПК України
щодо зобов'язання начальника
Московського ВДВС скасувати
розрахунки заборгованості по
аліментам від 17.09.2013року та від 06.03.2014
року, підписані державним виконавцем
Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в пункті 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 26.12.2003року №14 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» у разі
визнання неправомірними рішення, дій
або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби суд
зобов'язує їх усунути допущені
порушення або іншим шляхом поновлює
порушені права чи свободи заявника. При
цьому суд не вправі зобов'язувати
зазначених осіб до вчинення тих дій,
які згідно із Законом N 606-XIV «Про
виконавче провадження» можуть
здійснюватися тільки державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби.

Згідно п.2) ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 312ч.1п.2), 313,
314ч.1п.6), 315, 317, 319 ЦПК України колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м.
Харкова від 28 квітня 2014 року скасувати
і ухвалити нову, якою в задоволенні
скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
за участю заінтересованих осіб:
державного виконавця Московського
відділу ВДВС ХМУЮ Потій А.М.,
Московського відділу ВДВС ХМУЮ, ОСОБА_1
на дії державного виконавця та
скасування розрахунку заборгованості
по аліментам - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -