У х в а л а

21 липня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4
квітня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Хрещатик» до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, товариство
з обмеженою відповідальністю
«Уніпром ЛТД», про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик»)
звернулось до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що між банком та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Уніпром ЛТД» (далі -
ТОВ «Уніпром ЛТД») була укладена
генеральна угода, за умовами якої
встановлено ліміт кредитування у
розмірі 2 млн. грн. Додатковою угодою
від 27 січня 2010 року до генеральної
угоди було збільшено ліміт
кредитування до 5 млн. грн на строк до 6
червня 2011 року. На забезпечення
виконання зобов'язань за цієї угодою 29
січня 2010 року між банком та ОСОБА_4 було
укладено договір застави, предметом
якої був автомобіль марки «Мersedes-Benz» ML
350, 2008 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1. Позичальник
зобов'язання за вказаним договором не
виконував, на вимоги банку не реагував,
утворилась заборгованість у розмірі
7 368 534 грн 83 коп. Крім
того, вказаний автомобіль, без відома
банку, 16 листопада 2010
року за заявою ОСОБА_4 був знятий з
обліку для подальшої реалізації через
комісійний магазин. 8 листопада 2011 року
приватним підприємством «ЛДФ»
вказаний автомобіль було продано
ОСОБА_3

З урахуванням викладеного, позивач
просив для задоволення вимог звернути
стягнення на предмет застави у рахунок
погашення заборгованості за
генеральною угодою та додатковою
угодою до генерального договору.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 18 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівського області
від 20 березня 2014 року, позов ПАТ
«КБ «Хрещатик» задоволено. У рахунок
погашення заборгованості перед ПАТ «КБ
«Хрещатик» в розмірі 7 368 534 грн 83 коп.,
звернуто стягнення на предмет застави,
а саме: на автомобіль марки «Mercedes Benz», ML
350, 2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, шляхом
проведення прилюдних торгів із
встановленням початкової ціни,
визначеної на підставі оцінки майна
суб'єктом оціночної діяльності,
проведеної відповідно до
законодавства. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 квітня 2014 року
ОСОБА_3 у відкритті касаційного
провадження у даній справі відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 квітня 2014 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, а саме
ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 328,
388, 592 ЦК України, ст. 23 Закону України
«По іпотеку», що потягло, на її думку,
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, ОСОБА_3 наводить
постанови Верховного Суду України від
16 травня 2012 року та від 6 червня 2012 року.

У п. 9 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, можуть
бути, зокрема, рішення судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України, ухвалені як судом касаційної
інстанції.

Оскільки постанови Верховного Суду
України від 16 травня 2012 року та від 6
червня 2012 року прийняті Верховним
Судом України не як судом касаційної
інстанції, тому на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами
для перегляду судових рішень, то у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» до ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, товариство з обмеженою
відповідальністю «Уніпром
ЛТД», про звернення стягнення на
предмет іпотеки за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 квітня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С. Ф. Хопта

М.Є. Червинська