ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/750/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р. Петриківський районний
суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Соловйова І.М., при
секретарі судового засідання
Столяренко Н.П., за участі відповідача
ОСОБА_1, розглянувши в смт. Петриківка у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу № 187/750/14-ц за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

Встановив:

17.06.2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
"ПРИВАТБАНК" (далі Банк, Позивач)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
(далі Відповідач), про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 13.09.2010 року між
Банком та Відповідачем укладено угоду
про надання кредиту, згідно з яким
останній отримав кредит на загальну
суму 5 300 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки боржник належним чином не
виконує свої зобов'язання за угодою,
позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором,
яка станом на 30.04.2014 року становить 12
707,96 грн., яка складається із:
заборгованість за кредитом - 5 220,39 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 5 068,49 грн.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом 1 337,75 грн., штрафи
500 грн. (фіксована складова), 581,33 грн.
(процентна складова).

Представник позивача надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
просила позов задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач позов визнав, обставини
викладені в позові не заперечував,
однак пояснив, що вказану суму в
повному обсязі не зможе оплатити, та
просив розстрочити заборгованість.

Вислухавши пояснення відповідача,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, доводи позовної заяви,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного
Кодексу України (далі ЦК України)
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним .

Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК
України волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, що
відповідає положенням ст. 628 ЦК України.

Судом встановлено, що 13.09.2010 року між
Банком та Відповідачем укладено
кредитний договір, згідно з яким
останній отримав кредит на загальну
суму 5 300 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну карту зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Погашення здійснюється шляхом
внесення коштів на рахунок відкритий в
Банку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява-анкета разом з
умовами надання банківських послуг,
правил користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір,
підтверджується підписом у заяві.

На виконання умов угоди позивач надав
відповідачеві кредит у сумі 5 300 грн., що
відповідачем не заперечується.

У відповідності до п. 1.1.2.5. Умов та
правил надання батьківських послуг
відповідач зобов'язався виплачувати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його користування, перевищення
платіжного ліміту, а також виплачувати
комісію на умовах, передбачених
вказаним Договором.

Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання
батьківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Відповідно до п. 1.1.5.32 Умов та правил
надання батьківських послуг при
порушенні Позичальником строків
платежів по будь-якому зобов'язанню,
передбаченого договором, більше ніж на
30 днів, Позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, установлених договором, а
позичальник - повернути кредит та
сплатити відсотки. Особливості
регулювання відносин за договором про
надання споживчого кредиту
встановлені законом.

У порушення вищевказаних норм закону
та умов кредитного договору Відповідач
зобов'язання вказаним договором
належним чином не виконав.

Таким чином, враховуючи визнання
позову, а також не виконання умов
кредитного договору відповідачем,
вимоги позивача про стягнення
заборгованості, яка складається із:
заборгованість за кредитом - 5 220,39 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 5 068,49 грн.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом 1 337,75 грн., штрафи
500 грн. (фіксована складова), 581,33 грн.
(процентна складова) є обґрунтованими,
а отже позов підлягає задоволенню.

Щодо клопотання Відповідача про
розстрочку платежу за кредитним
договором, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд,
який ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно із ст. 36 Закону України "Про
виконавче провадження" за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою або за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення ( хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Системне тлумачення положень ст.ст. 217,
373 ЦПК України, ст. 36 Закону України "Про
виконавче провадження" дає підстави
дійти висновку, що розстрочка
виконання рішення суду може бути
надана у виняткових випадках, що
обумовлюють об'єктивні ускладнення при
виконанні судового рішення або
наявність яких робить його виконання
неможливим.

Надані Відповідачем документи, а саме
характеристика з місця роботи та
довідка з місця роботи про отриманий
дохід за 6 місяців, а також довідка про
склад сім'ї, в підтвердження
необхідності розстрочки виконання
судового рішення шляхом визначення
порядку сплати заборгованості, в силу
статей 11, 60 ЦПК України не можуть
слугувати як підстава надання такої
розстрочки.

Розподіл судових витрат здійснити
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а
саме стягнути з відповідача на користь
Банку понесені витрати по сплаті
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"ПРИВАТБАНК" - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНППНОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"ПРИВАТБАНК" ()
заборгованість за кредитним договором
б/н від 13.09.2010 року у розмірі 12 707
(дванадцять тисяч сімсот сім) грн. 96
коп., яка складається із:
заборгованість за кредитом - 5 220,39 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 5 068,49 грн.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом 1 337,75 грн., штрафи
500 грн. (фіксована складова), 581,33 грн.
(процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНППНОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"ПРИВАТБАНК" () судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60
коп.).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено
та підписано 24.07.2014 року.

Суддя І. М. Соловйов