АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Половінкіної Н.Ю., Савчук М.В.

секретаря: Тодоряк Г.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна
подружжя, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Глибоцького
районного суду Чернівецької області
від 13 червня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя. Посилалась на те, що
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 Під час шлюбу, а саме 16 травня 2008
року, ними за спільні кошти подружжя, а
також кошти її батьків був придбаний
автомобіль МЕRCEDES-BENZ-230, кузов НОМЕР_2, 1991
року випуску державний номер НОМЕР_1, за
74 000 грн., що по курсу НБУ було
еквівалентно 9 тис. доларів США.
Враховуючи те, що в умовах експлуатації
та з плином часу даний транспортний
засіб має фізичний знос, а тому з
урахуванням ринкових цін на транспорті
засоби в Чернівецькій області, вважає,
що оцінка транспортного засобу складає
50 000 грн. Після припинення спільного
проживання добровільно поділити
спільне майно не має можливості, а тому
після уточнення позовних вимог просила
ухвалити рішення про розподіл спільної
сумісної власності, а саме
транспортного засобу марки МЕRCEDES-BENZ-230,
кузов НОМЕР_2, 1991 року випуску державний
номер НОМЕР_1, який залишити у власності
ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_3 на її
користь кошти у сумі 27844 грн., що
складають вартість ? частки
транспортного засобу, а також вирішити
питання щодо судових витрат.

№22ц-1115/14 голоовуючий в 1
інстанції Цуркан В.В.

Категорія: 5 доповідач
Бреславський О.Г.

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1
про поділ майна подружжя, у якому після
уточнення позовних вимог просив
визнати оспорюваний автомобіль
спільною частковою власністю ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 у рівних частках по ? частки
кожному.

Залишити у власності ОСОБА_1 автомобіль
МЕRCEDES-BENZ-230 та стягнути з останньої
половину вартості вказаного
автомобіля на користь ОСОБА_3

Рішенням Глибоцького районного суду м.
Чернівці від 13 червня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя та зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна
подружжя, задоволено частково.

Розподілено спільне сумісно нажите
майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ?
ідеальну частку автомобіля марки
МЕRCEDES-BENZ-230, кузов НОМЕР_2, 1991 року
випуску, державний номер НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ?
ідеальну частку автомобіля марки
МЕRCEDES-BENZ-230, кузов НОМЕР_2, 1991 року
випуску, державний номер НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
вартість ? частки автомобіля марки
МЕRCEDES-BENZ-230, кузов НОМЕР_2, 1991 року
випуску, державний номер НОМЕР_1 у
розмірі 27844 грн.

Припинено право власності ОСОБА_1 на ?
ідеальну частку автомобіля марки
МЕRCEDES-BENZ-230, кузов НОМЕР_2, 1991 року
випуску, державний номер НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
половину вартості судової
авто-товарознавчої експертизи у
розмірі 522 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 13 червня 2014
року в частині стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 вартості ? частки
автомобіля МЕRCEDES-BENZ-230, кузов НОМЕР_2, 1991
року випуску, державний номер НОМЕР_1 у
розмірі 27844 грн. та половини вартості на
проведення судової авто-товарознавчої
експертизи у розмірі 522 грн. скасувати.

Вважає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з грубим порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити
частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, під час шлюбу
подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
придбано автомобіль марки автомобіля
МЕRCEDES-BENZ-230, кузов НОМЕР_2, 1991 року
випуску, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Відповідно до вимог ст. 71 СК України
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно п. п. 22, 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання
його недійсним та поділ спільного
майна подружжя» поділ спільного майна
подружжя здійснюється за правилами,
встановленими статтями
69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

За правилами ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі
поділу майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Враховуючи викладене суд правильно
виходив з норм ст. 60
СК України, що майно набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності.

Посилання апелянта на те, що грошова
компенсація, у випадку недосягнення
домовленості між чоловіком та
дружиною, може бути присуджена судом
лише відповідачу і тільки у тому
випадку, якщо позивач попередньо внесе
відповідну грошову на депозитний
рахунок суду не заслуговують на увагу,
оскільки позивачем було заявлено
вимогу про залишення у власності
відповідача спірного автомобіля зі
сплатою позивачу компенсації.

Також не заслуговують на увагу
посилання апелянта на те, що уточнююча
позовна заява подана представником, а
не позивачкою, що автомобіль був
відчужений, оскільки є
необґрунтованими.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову в частині вирішення позовних
вимог про поділ автомобіля МЕRCEDES-BENZ-230,
кузов НОМЕР_2, 1991 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, суд першої
інстанції дійшов законного та
обґрунтованого висновку про те, що
вказаний автомобіль є спільною
сумісною власністю подружжя, є
неподільною річчю, в зв'язку з чим
спільне його використання неможливе,
залишивши його за відповідачем зі
сплатою позивачу компенсації за
належну їй частку.

Разом з тим, суд першої інстанції
помилково застосував до даних
правовідносин ст. 367 ЦК України,
оскільки вказана норма регулює
відносини поділу майна, що є у спільній
частковій власності, в той час як за
обставинами справи спір стосується
майна, що перебуває у спільній сумісній
власності., а тому вказана норма
підлягає виключенню з мотивувальної
частини рішення.

У решті рішення підлягає залишенню без
змін.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 307, 309, 313 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 13 червня 2014
року змінити, виключивши з його
мотивувальної частини посилання на ст.
367 ЦК України.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте воно
може бути оскаржено у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :

Судді: