Справа № 461/3912/14
Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/4518/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Азенко М.В.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
директора ДП МВС України
«Львів-Інформ-Ресурс» на ухвалу
Галицького районного суду м. Львова від
16 квітня 2014 року у справі за поданням
начальника Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Львівськогоміського управління
юстиції Титои І.М. про примусове
проникнення, -

встановила:

Оскаржуваною ухвалою Галицького
районного суду м. Львова від 16 квітня 2014
року подання начальника
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Титли І.М.
про примусове проникнення задоволено.

Надано дозвіл на примусове
проникнення на територію ДП МВС
України «Львів-Інформ-Ресурс», що
знаходиться за адресою: м.Львів,
вул.Конюшинна 15, для проведення опису,
арешту та вилучення майна боржника -
ОСОБА_6, а саме: транспортний засіб
марки «SKODA OCTVIA A5 ELEGANCE», д.н.з. НОМЕР_1, з
метою своєчасного та повного виконання
зведеного виконавчого провадження
№38983870 про стягнення коштів з боржника
ОСОБА_6.

Ухвалу суду оскаржило ДП МВС України
«Львів-Інформ-Ресурс».

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржувана ухвала є незаконною.
Вказує, що Шевченківський ВДВС ЛМУЮ вже
звертався в Залізничний районний суд м.
Львова з поданням в якому просив
постановити ухвалу про примусове
проникнення на територію ДП МВС
України «Львів-Інформ-Ресурс» для
проведення опису, арешту та вилучення
майна боржника, але суд вищезазначене
подання повернув виконавчій службі.
Оскільки Галицьким районним судом м.
Львова було таке подання задоволено, то
зазначає, що є два суперечливих
висновки суду.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
підтримання апеляційної скарги,
заперечення ОСОБА_2, з»ясувавши
обставини справи та доводи скарги,
апеляційний суд не знаходить підстав
для скасування ухвали суду першої
інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
постановив ухвалу з додержанням вимог
закону.

Встановлено, що начальник
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Титла І.М.
звернувся до суду із поданням про
примусове проникнення на територію ДП
МВС України «Львів-Інформ-Ресурс», що
знаходиться за адресою: м.Львів, вул.
Конюшинна 13, для проведення опису,
арешту та вилучення майна боржника -
ОСОБА_6, а саме: транспортного засобу
марки «SKODA OCTAVIA А5 ELEGANCE», д.н.з. НОМЕР_1,
мотивуючи тим, що на виконанні у
Шевченківському ВДВС ЛМУЮ перебуває
зведене виконавче провадження № 38983870
про стягнення коштів з боржника ОСОБА_6,
об'єднане постановою державного
виконавця від 19.07.2013 року. В процесі
виконання вказаного провадження
працівниками органів ДАІ ГУ МВСУ у
Львівській області, на виконання
постанови державного виконавця ВП 37778583
від 19.07.2013 року про розшук майна
боржника, було затримано та доставлено
на спецмайданчик транспортний засіб
марки «SKODA OCTAVIA А5 ELEGANCE», д.н.з. НОМЕР_1, що
належить боржнику та перебуває у
заставі ПАТ КБ «Хрещатик». Згаданий
транспортний засіб станом на
сьогоднішній день зберігається за
адресою: м. Львів, вул. Конюшинна 13.
29.10.2013 року на адресу УДАІ ГУМВСУ у
Львівській області скеровано вимогу
державного виконавця, щодо повернення
(видачі) згаданого транспортного
засобу, яка погоджена 04.11.2013 органами
ДАІ з резолюцією: «До видачі в межах
чинного законодавства». Однак,
незважаючи на неодноразову вимогу
видати транспортний засіб марки «SKODA
OCTAVIA А5 ELEGANCE», д.н.з. НОМЕР_1, державному
виконавцю фізично отримати
транспортний засіб на спецмайданчику
не виявилось можливим. Тому просив
задовольнити подання.

Встановлено, що, задовольняючи
подання при примусове проникнення на
територію ДП МВС України
«Львів-Інформ-Ресурс», суд першої
інстанції виходив з того, що на
виконанні у Шевченківському ВДВС
Львівського міського управління
юстиції перебуває зведене виконавче
провадження №38983870 про стягнення
коштів з боржника ОСОБА_6, об'єднане у
зведене постановою державного
виконавця від 19.07.2013 року. Однак,
незважаючи на неодноразову вимогу
видати транспортний засіб, державному
виконавцю фізично отримати
транспортний засіб на спецмайданчику
не виявилось можливим.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. У процесі
виконання рішень за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
державний виконавець має право
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення.

Відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 25 січня
2012 р. № 54 про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 17 грудня 2008 р. № 1102 "Про
затвердження Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках" пункт 12 доповний абзацом
такого змісту:

"Повернення тимчасово затриманого
транспортного засобу боржника, який
зберігається на спеціальному
майданчику чи стоянці, здійснюється за
вимогою державного виконавця."

Встановлено, що працівниками органів
ДАІ ГУ МВСУ у Львівській області, на
виконання постанови державного
виконавця ВП 37778583 від 19.07.2013 року про
розшук майна боржника, було затримано
та доставлено на спецмайданчик
транспортний засіб, що належить
боржнику та перебуває у заставі ПАТ КБ
«Хрещатик». Згаданий транспортний
засіб станом на даний час зберігається
на території ДП МВС України
«Львів-Інформ-Ресурс» за адресою: м.
Львів, вул. Конюшинна 13. 29.10.2013 року на
адресу УДАІ ГУМВСУ у Львівській
області скеровано вимогу державного
виконавця щодо повернення (видачі)
згаданого транспортного засобу, яка
погоджена 04.11.2013 органами ДАІ, однак ДП
МВС України «Львів-Інформ-Ресурс»
відмовив у видачі автомобіля у зв"язку
з несплатою коштів за зберігання
автомобіля.

Судова колегія не приймає до уваги
вказані посилання ДП МВС України
«Львів-Інформ-Ресурс» щодо несплати
коштів за зберігання автомобіля,
оскільки спір щодо несплати коштів за
зберігання автомобіля може бути
предметом іншого судового спору між
вказаними юридичними особами, а в даній
справі дії державного виконавця
відповідно до вимог Закону України
«Про виконавче провадження» ніким не
оскаржувались.

Судова колегія враховує і те, що
відповідно до вимог п.4.8 Інструкції про
порядок взаємодії органів внутрішніх
справ України та органів державної
виконавчої служби при примусовому
виконанні рішень судів та інших
органів, на яку посилається апелянт,
кошторис витрат за час зберігання
транспортного засобу боржника складає
посадова особа Державтоінспекції та
передає його до органу державної
виконавчої служби. В даній справ не
представлено доказів того, що такий
кошторис складено та передано органу
державної виконавчої служби, а тому
немає підстав вважати, що
Шевченківським ВДВС ЛМУЮ порушено
вимоги вказаної Інструкції.

Не заслуговують на увагу і посилання
апелянта на те, що раніше
Шевченківський ВДВС ЛМУЮ вже звертався
в Залізничний районний суд м. Львова з
поданням в якому просив постановити
ухвалу про примусове проникнення на
територію ДП МВС України
«Львів-Інформ-Ресурс» для проведення
опису, арешту та вилучення майна
боржника, але суд вищезазначене
подання повернув виконавчій службі,
так як в Залізничний районний суд м.
Львова повернув подання з підстав
недотримання правил підсудності і по
суті його не вирішував.

Оскільки ДП МВС України
«Львів-Інформ-Ресурс» знаходиться за
адресою м.Львів, вул.Кривоноса,1, яка за
територіальністю відноситься до
Галицького району м. Львова, тому
Галицький районний суд м. Львова вправі
був вирішувати вказане подання.

В той же час слід врахувати посилання
апелянта щодо адреси території ДП МВС
України «Львів-Інформ-Ресурс», на якій
зберігається зазначений автомобіль та
уточнити в резолютивній частині ухвали
суду адресу території і замість слова
«Конюшинна,15» вказати «Конюшинна,13»
(а.с.47).

За таких обставин, та з врахуванням
того, що повернення тимчасово
затриманого транспортного засобу
боржника, який зберігається на
спеціальному майданчику чи стоянці,
здійснюється за вимогою державного
виконавця, суд дійшов до вірного
висновку про задоволення
вищезгаданого подання та надання
дозволу на примусове проникнення на
територію ДП МВС України
«Львів-Інформ-Ресурс» для проведення
опису, арешту та вилучення майна
боржника.

Відтак суд, застосувавши ст.376 ЦПК
України, діяв правомірно, не порушуючи
норм процесуального чи матеріального
права, а тому колегія суддів приходить
до висновку, що підстави для скасування
ухвали районного суду відсутні.

Керуючись п.1ч.2 ст.307, п.1ч.1 ст.312, п.4.ч.1
ст.314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу директора ДП МВС
України «Львів-Інформ-Ресурс» -
відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 16 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Уточнити адресу в резолютивній частині
ухвали та замість слова «Конюшинна,15»,
вказати «Конюшинна,13».

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.