Справа № 462/4470/13
Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/783/2843/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Брикайло М.В.,

за участі представника заявника КС
«Християнська злагода» - Здрілка Є.Є.,
заінтересованої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Кредитної спілки «Християнська
злагода» на ухвалу Залізничного
районного суду м. Львова від 10 лютого 2014
року у справі за заявою Кредитної
спілки «Християнська злагода» про
заміну сторони виконавчого
провадження,-

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 10 лютого 2014 року, у якій
ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 23.04.2014 року виправлено
описку, в задоволенні заяви КС
«Християнська злагода» про заміну
стягувача на ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
виконавчому провадженні у справі
№2-2861/11 - відмовлено.

Дану ухвалу оскаржила КС
«Християнська злагода».

В апеляційній скарзі просять ухвалу
суду скасувати та постановити нову,
якою замінити сторону виконавчого
провадження - стягувача по виконанню
виконавчих листів, виданих на
виконання рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 17.02.2012 року
№2-2861/11 про стягнення солідарно з
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь КС
«Християнська злагода» заборгованості
за договором кредиту у розмірі
148408,59грн. на належних стягувачів:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 Вважають, що ухвала була
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідністю
висновків суду обставинам справи,
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Зазначають, що не
погоджуються з висновком суду про те,
що передання КС «Християнська злагода»
своїх прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за
договором про відступлення права
вимоги не є правонаступництвом, крім
того право вимоги вже було реалізоване
і виконавче провадження вже було
відкрито, а тому немає передбачених
законом підстав для заміни сторони
виконавчого провадження на підставі
договору про відступлення права
вимоги. Вважають, що укладення
договорів про відступлення права
вимоги кредитною спілкою можливе як на
стадії розгляду судової справи, так і
після постановлення судового рішення.
Згідно п. 1.2 Договору про відступлення
права вимоги від 02.09.2011 року до нових
кредиторів, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перейшли всі права первісного
кредитора КС «Християнська злагода» у
зобов'язанні, в обсягах та на умовах,
які існували на момент переходу таких,
а також ті, які в подальшому будуть або
можуть виникати на підставі Основного
договору. Виходячи з наведеного,
зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до
ч.1 ст. 11 ЦК України, набули права та
обов'язки перед боржниками ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які встановлені Договором про
надання кредиту та рішенням
Залізничного районного суду м. Львова
від 17 лютого 2012 року.

Окрім представника заявника та
заінтересованої особи ОСОБА_3, решта
осіб, що беруть участь у справі у судове
засідання не з'явилися, однак суд
вважав за можливе проводити розгляд
справи у їх відсутності, враховуючи, що
такі особи повідомлялись про час та
місце розгляду справи належним чином,
причин неявки не повідомили, клопотань
про відкладення розгляду справи до
суду від них не надходило та зважаючи
на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника заявника та
заінтересованої особи на підтримання
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з таких
підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваної
ухвали та ухвали суду , якою у такій
було виплавлено описку від 23.04.2014 року,
суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні заяви КС «Християнська
злагода», посилаючись на ч.1 ст. 512 ЦК
України, ч.1 ст. 378 ЦПК України та ч.5 ст. 8
Закону України «Про виконавче
провадження» вказував про те, що
передання кредитною спілкою своїх прав
іншій особі за договором відступлення
права вимоги (договір цесії) не є
правонаступництвом, а тому зважаючи на
те, що виконавче провадження вже було
відкрито, а право вимоги реалізовано,
немає підстав для заміни сторони
виконавчого провадження на підставі
договору цесії.

Колегія суддів вважає згадані висновки
суду такими, що не ґрунтуються на
вимогах закону, а ухвала відповідно
підлягає скасуванню

Так, як вбачається зі змісту статей 512,
514 ЦК України, ст.. 378 ЦПК України, ст. 8
Закону України «Про виконавче
провадження» заміна кредитора у
зобов'язанні можлива з підстав
відступлення права вимоги (цесія).
Тобто до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав, у
тому числі бути стороною виконавчого
провадження. Вказане підтверджене і у
Постанові Верховного Суду України від
20.11.2013 року (справа №6-122 цс 13), що в силу
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою до
застосування.

Враховуючи вказане висновки суду
першої інстанції про те, що передання
кредитною спілкою своїх прав іншій
особі за договором відступлення права
вимоги (договір цесії) не є
правонаступництвом не відповідають
вимогам закону.

Проте колегія суддів вважає, що заява
КС «Християнська злагода» не підлягає
до задоволення з інших підстав.

Як вбачається із пояснень представника
заявника та матеріалів справи рішенням
Залізничного районного суду м.Львова
від 17.02.2012 року задоволено позов КС
«Християнська злагода» та стягнуто
солідарно з ОСОБА_5 (боржника) та ОСОБА_6
(поручителя) на користь Кредитної
спілки «Християнська злагода»
заборгованість в сумі 148408,59 грн., що
виникла з договору кредиту № 419 від
22.11.2006 року (внаслідок неналежного
виконання його умов боржником) та
поруки, укладених між ними та позивачем
(а.с. 70-71).

В подальшому відкрито два окремих
виконавчих провадження де боржниками у
кожному зокрема є боржник та
поручитель за згаданими договорами
(а.с. 160).

Крім цього, 2.09.2011 року між Кредитною
спілкою «Християнська злагода» та 13
особами було укладено договір про
відступлення права вимоги, згідно
якого до нових кредиторів перейшли всі
права спілки у зобов'язанні, що виникло
та триває між спілкою та ОСОБА_5 на
підставі договору №419 про надання
кредиту від 22.11.2006 року на суму 148408,59
грн. (а.с. 161-165).

В подальшому, 6.06.2013 року КС
«Християнська злагода» звернулася в
суд із заявою, в порядку ст. 378 ЦПК
України, у якій просила постановити
ухвалу про заміну сторони - стягувача
(КС «Християнька злагода») по виконанню
виконавчих листів виданих на виконання
рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 17.02.2013 року про стягнення
солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь
Креитної спілки «Християняьска
злагода» заборгованості за договором
кредиту у розмірі 148408,59 грн. на належних
стягувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Особи, про заміну на яких як стягувачів
просить Кредитна спілка входять до
числа тринадцяти осіб з якими укладено
згаданий договір від 2.09.2011 року про
відступлення права вимоги.

Колегія суддів вважає заяву
безпідставною та такою, що підлягає
відхиленню з таких підстав.

По-перше, як вбачається із договору про
відступлення права вимоги від 2.09.2011
року спілка уступила 13 особам право
вимоги лише до одного із боржників за
виконавчими листами, виданими на
підставі рішення від 17.02.2012 року -
ОСОБА_5 Боржника ОСОБА_6 договір жодним
чином не стосується, тому і підстав для
заміни кредитної спілки як стягувача у
виконавчому провадженні де боржником,
згідно рішення, є ОСОБА_6, - немає.

Крім цього, як вбачається із умов
договору про відступлення права вимоги
від 2.09.2011 року, право на отримання яких
має спілка від ОСОБА_5 є не співмірними
із вимогами які мають 13 осіб в тому
числі і заінтересовані особи ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до спілки. Так, вимоги 13 осіб
сторін договору до спілки становлять
1327820,77 грн., вимоги ж спілки до ОСОБА_5
становлять, як згадувалось вище 148408,59
грн.

Аналогічно не співмірними є і вимоги
двох із вказаних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4
до спілки та відповідно спілки до
ОСОБА_5 Так, борг спілки становить 170669,58
грн. (ОСОБА_3 - 64843,67 грн. та ОСОБА_4 - 105825,91
грн.). У якій мірі будуть задоволені
права на вимоги кожного з них перед
спілкою - ОСОБА_5 (148408,59 грн.), не вказано
та суд не вправі визначити такі
самостійно.

Крім цього, як вбачається із матеріалів
справи та пояснень осіб, що брали
участь у її розгляді у суді апеляційної
інстанції, жодних змін до укладеного
2.09.2011 року договору, якими би інші 11
осіб, що його уклали (окрім ОСОБА_4 та
ОСОБА_3.) відмовлялись від своїх вимог
до ОСОБА_5 не було внесено, тому не слід
вважати обґрунтованими вимоги спілки
про заміну їх як стягувача на двох осіб
сторін договору, що визначено на їх
(Кредитної спілки) розсуд. Суд не бере
до уваги пояснення про певну
домовленість між 13 особами (на яку
посилались, представник заявника та
заінтересована особа), оскільки така
жодними належними та допустимими
доказами не підтверджена.

Враховуючи вказане у задоволенні заяви
слід відмовити, що не позбавляє спілку
права на звернення з такою повторно, у
випадку укладення договору (внесення
змін до попереднього) за яким було б
належним чином вказано про перехід
конкретних прав вимоги спілки, які та
має до боржників за виконавчими
провадженнями, відкритими на виконання
згаданого рішення суду із зазначенням
сум, право на вимогу яких має спілка
іншим особам, перед якими має боргові
зобов'язання сама спілка.

Тому оскаржувану ухвалу суду, із
ухвалою від 23.04.2014 року, якою виправлено
описку у такій (як додаток) слід
скасувати та постановити нову, якою у
задоволенні заяви Кредитної спілки
«Християнська злагода» про заміну
сторони виконавчого провадження -
відмовити, чим частково задовольнити
апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2,
313, ст. 314 ч.1 п.6, 315, 317 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Християнська злагода» - задовольнити
частково.

Ухвалу Залізничного районного суду
м.Львова від 10 лютого 2014 року та ухвалу
Залізничного районного суду м.Львова
від 23 квітня 2014 року, якою виправлено
описку - скасувати та постановити нову
ухвалу, якою у задоволенні заяви
Кредитної спілки «Християнська
злагода» про заміну сторони
виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :
Я.А.
Левик

Судді:

В.Я. Бакус

Т.А. Гірник