АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6824/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Озерянська Ж. М. Доповідач -
Єлізаренко І.А. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І.,
Калиновського А.Б.

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 08
січня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог, ПАТ
КБ «ПриватБанк» посилався на те, що
відповідно до укладеного договору б/н
від 16 листопада 2007 року відповідач
ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7000 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Відповідач не
сплачував заборгованість за кредитом,
відсотками, а також іншими платежами,
відповідно до умов Договору. Таким
чином, у порушення умов кредитного
договору та норм закону відповідач
свої зобов'язання за вказаним
договором не виконав, тому просили суд
стягнути з відповідача на користь
банку заборгованість за кредитним
договором у розмірі 24457 грн. 51 коп.

Заочним рішенням
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 08 січня
2014 року позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
б/н від 16 листопада 2007 року у розмірі
24457 грн. 51 коп., що складається з
заборгованості за кредитом в розмірі
6694 грн. 12 коп., заборгованості по
процентам за користування кредитом в
розмірі 12240 грн. 04 коп., заборгованості
по комісії за користування кредитом в
розмірі 3882 грн. 52 коп., з штрафу
(фіксована частина) у розмірі 500 грн., з
штрафу (процентна складова) у розмірі
1140 грн. 83 коп. Вирішено питання щодо
судових витрат.

Ухвалою Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 28 лютого 2014 року заяву
відповідача ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 08 січня 2014 року залишено
без задоволення (а.с.64, 65).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить заочне рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволені
позову, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 16
листопада 2007 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2
було укладено кредитний договір б/н,
згідно умов якого банк надав
відповідачеві кредитні кошти у сумі 7000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає дії картки (а.с. 12, 13).

Пунктом 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг, з якими відповідач
був ознайомлений та погодився,
встановлено, що договір діє на протязі
12 місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку ні одна зі сторін
не проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін (а.с.12-20).

Відповідачем було допущено
невиконання умов договору, у зв'язку з
чим станом на 31 липня 2013 року
утворилася заборгованість за вказаним
договором в розмірі 24457 грн.51 коп., яка
складається із: заборгованість за
кредитом - 6694 грн. 12 грн.; заборгованість
по процентам -12240 грн.04 коп.;
заборгованість по комісії - 3882 грн.52
коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.;
штраф (процентна складова) - 1140 грн.83
коп. (а.с.7-11).

У відповідності до п.2 Умов та
правил надання банківських послуг,
платіжна картка використовується для
ініціалізації переводів засобів з
рахунку платника на відповідний
рахунок банку з метою оплати вартості
товарів та послуг, а також вчинення
інших дій, що передбачені відповідним
договором, тобто у даному випадку
відповідачу було надано споживчий
кредит, що узгоджується із ст. 1 Закону
України «Про захист прав споживачів», а
саме: споживчим кредитом є кошти, що
надаються кредитодавцем (банком або
іншою фінансовою установою)
споживачеві на придбання продукції.
Вказаними умовами визначений строк
дій, порядок повернення коштів,
відсоткові ставки та інші умови, які є
необхідними відповідно до ст.11
вказаного Закону.

У ст. 203 ЦК України визначено, що
необхідною умовою для чинності
правочину є вільне волевиявлення
учасника правочину, яке відповідає
його внутрішній волі.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ст. 638 ЦК України визначено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, що зазначені законом як
істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов»язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов»язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Відповідно до ст.1055 ЦК України
кредитний договір укладається в
письмовій формі, що було дотримано у
даному випадку.

Дії відповідача свідчать про те, що
його волевиявлення було вільним та
відповідало її внутрішній волі. Після
підписання необхідних документів
відповідач отримав кредитні кошти.
Таким чином, матеріали справи та надані
докази свідчать, що договір було
укладено та відповідачем було допущено
порушення його умов через неповернення
кредиту та несплату відсотків за його
користування.

Із заявою про застосування
строків позовної давності позивач у
встановленому законом прядку не
звертався.

Слід зазначити, пунктом 9.12. Умов
визначено, що договір діє протягом 12
місяців з часу підписання. Якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на такий самий
термін.

Сторонами по справі не надано
доказів того, що будь-хто з них
звертався до іншої сторони з
пропозицією щодо припинення договору.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене суд правильно
задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк».

Доводи апеляційної скарги
стосовно того, що банк не довів
обставини щодо того, коли сплинув строк
позовної давності є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі
доводи зводяться до незгоди з рішенням
суду, переоцінки висновків рішення
суду та не спростовують правильність
рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що
спростовують правильність рішення
суду апелянтом не наведено, тому
рішення суду підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Заочне рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 08 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді