АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2204/2014
Головуючий в І інстанції Цесельська
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 16 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі: Калюжному О.О.

розглянувши в режимі відеоконференції
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Нижньосірогозького районного суду
Херсонської області від 29 травня 2014
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») звернулося до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 31 січня 2013 року між публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк»
(далі - ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_5
укладено договір про надання
споживчого кредиту, відповідно до умов
якого позичальнику надано кредит в
сумі 23800,00 грн. для придбання товару, зі
строком повернення до 31 січня 2015 року.
Факт придбання товару підтверджується
рахунком та накладною від 31 січня 2013
року, виданих на ім'я відповідача.
Згідно договору факторингу від 18
грудня 2013 року право вимоги за вказаним
вище кредитним договором перейшло до
ТОВ «ОТП Факторинг Україна». У зв'язку
із порушенням ОСОБА_5 строків та
порядку повернення кредитних коштів,
відповідачу було надіслано
повідомлення про необхідність
погашення заборгованості, яке у
добровільному порядку не виконано.
Позивач просив суд достроково стягнути
на свою користь заборгованість за
кредитним договором, яка станом на
20.03.2014 року складає 28493,31 грн.

Рішенням Нижньосірогозького районного
суду Херсонської області від 29 травня
2014 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» заборгованість за кредитним
договором № від 31 січня 2013 року у
розмірі 28493,31 грн. та 284,93 грн. судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходили.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_5
підтримав апеляційну скаргу та
пояснив, що уклав кредитний договір з
банком на суму 23800,00 грн., був
ознайомлений із його умовами, однак мав
домовленість з ОСОБА_6, який обіцяв, що
таким чином отримає від банку та
передасть йому кошти. ОСОБА_6 свою
обіцянку не виконав, а потім почали
надходити листи від банку з вимогами
про погашення боргу. З цього приводу
порушена кримінальна справа. Просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та відмовити у задоволенні
позову.

Представник банку в судове засідання
не з'явився, про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив, із заявою про відкладення
розгляду справи не звертався. За таких
обставин, колегія суддів, вважає за
можливе розглянути справу за його
відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що 31.01.2013 року між
ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 укладено
споживчий кредит №, відповідно до
умов якого позичальнику надано кредит
на придбання товару (будівельних
матеріалів) у продавця ФОП ОСОБА_7 в
сумі 23800,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,01 %
річних на суму заборгованості, з
кінцевим строком погашення до 31.01.2015
року (а.с.5-8).

Відповідно до п.п.1.2.1., 1.2.2. укладеного
між сторонами договору для придбання
товару та послуг банк надає
позичальнику споживчий кредит у
відповідності до умов договору, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит, сплатити проценти за
користування кредитом, інші платежі,
визначені даним договором та додатком
№1 «Графік платежів», що є його
невід'ємною частиною, а також
виконувати інші вимоги договору. З
метою контролю за цільовим
використанням кредиту, банк
перераховує визначені п.1.1. цього
договору суми кредиту (23800,00 грн.) на
користь продавця в рахунок оплати
товару та послуг.

Згідно з Графіком платежів погашення
заборгованості здійснюється рівними
частинами у дати, визначені графіком
погашення (додаток до договору кредиту)
шляхом перерахування коштів за
реквізитами, вказаними в кредитному
договорі.

Пунктом 1.5.4., 1.5.5. кредитного договору
передбачено, що у разі порушення
позичальником строків або суми сплати
будь-якого з щомісячних платежів, банк
має право вимагати від позичальника
дострокового виконання зобов'язань. В
цьому разі позичальнику
рекомендованим листом надсилається
вимога. Якщо банк на основі умов даного
договору вимагає повернення
споживчого кредиту, таке повернення
здійснюється позичальником протягом
тридцяти днів з дати одержання вимоги.

Згідно інформаційного листа від 31.01.2013
року ОСОБА_5 ознайомлений з умовами
кредитування шляхом безготівкового
перерахування коштів на рахунок
продавця товарів та/або послуг (а.с.7).

Отже, судом правильно встановлено, що
банк повністю виконав вимоги
кредитного договору з ОСОБА_5, оскільки
на підставі рахунку-фактури та
накладної від 31.01.2013 року на оплату
будівельних матеріалів на загальну
суму 26800,00 грн., які містять особистий
підпис позичальника, кошти банком
перераховані на користь продавця - ФОП
ОСОБА_7 (а.с.8,9).

18.12.2013 року між ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено
договір факторингу, за умовами якого
позивачу передано право вимоги за
вказаним вище кредитним договором від
31.01.2013 року (а.с.12-16).

У зв'язку із порушенням позичальником
строків та порядку повернення
кредитних коштів, 21.12.2013 року
відповідачу надсилалося повідомлення
з вимогою повернення всієї суми боргу,
яке у добровільному порядку не
виконано. Станом на 20.03.2014 року
заборгованість за кредитним договором
складає 28493,31 грн., що підтверджується
розрахунком (а.с.10-11).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про порушення ОСОБА_5 умов
кредитного договору та наявності
передбачених ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК
України підстав для дострокового
стягнення з нього заборгованості
відповідно до наданого позивачем
розрахунку, правильність якого
перевірена судом та відповідачем не
спростована.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції з достатньою повнотою
з'ясував дійсні обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін
та дослідив надані сторонами докази,
яким дав належну правову оцінку та
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Посилання ОСОБА_5 на те, що він мав
правовідносини не з ФОП ОСОБА_7, якій
перераховані банком кошти, а з іншою
особою, якій мали б перераховуватись
кошти - судовою колегією до уваги не
приймаються, оскільки зі змісту
кредитного договору, умови якого
погоджені сторонами та ніким не
оспорені, кредит виданий шляхом
безготівкового перерахування коштів
продавцю - ФОП ОСОБА_7. Перерахування їй
коштів сторонами не оспорюється. При
цьому, доданий до апеляційної скарги
витяг з кримінального провадження
№0000332, згідно якого 08.04.2014 року
внесено до ЄРДР повідомлення про
заволодіння ОСОБА_6 шахрайським шляхом
грошима ОСОБА_5 в сумі 23800,00 грн.,
висновки суду в наведеній вище частині
не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги
висновки суду першої інстанції не
спростовують і не містять посилання на
нові факти чи засоби доказування, які б
вказували на незаконність ухваленого
по справі рішення, а тому підлягають
відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, в ході
апеляційного розгляду не встановлено,
а перевірені доводи апелянта висновків
суду не спростовують, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

Враховуючи викладене та згідно вимог
ст. 308 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Нижньосірогозького районного
суду Херсонської області від 29 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: