У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 04 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», третя особа -
приватний нотаріус Тячівського
районного нотаріального округу
Закарпатської області ОСОБА_5, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку та
договору іпотеки,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що з серпні
2013 року дізнався про укладення 21 травня
2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договору
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1 28 травня 2004 року ОСОБА_4 уклала
з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір іпотеки,
за умовами якого в забезпечення
виконання кредитного договору
передала в іпотеку зазначений будинок.
Вказував, що з 11 жовтня 1986 року
перебуває з ОСОБА_3 в зареєстрованому
шлюбі. Протягом шлюбу ними побудовано
житловий будинок АДРЕСА_1 на який
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно за № 122 від 12 травня
2004 року, власником зазначено ОСОБА_3
Оскільки даний будинок належить
подружжю на праві спільної сумісної
власності, тому розпорядитись ним
можна тільки за згодою обох з подружжя.
Своєї згоди на відчуження даного
будинку не давав, що свідчить про
відсутність у ОСОБА_3 повноважень на
укладення договору купівлі-продажу.
Дана обставина є підставою для
визнання недійсним і договору іпотеку,
оскільки ОСОБА_4 передала в іпотеку
спірний житловий будинок, який не
належить їй на праві власності.

Рішенням Тячівського районного суду
від 17 квітня 2014 року позов задоволено.
Визнано недійсними договір
купівлі-продажу від 21 травня 2004
року та договір іпотеки від 28 травня 2004
року.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 04 червня
2014 року рішення Тячівського
районного суду від 17 квітня 2014 року
скасовано та ухвалено нове про відмову
у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
відмову у позові, апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303,
304 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, правильно визначився
з характером спірних правовідносин та
нормою матеріального права, яка
підлягає застосуванню, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк», третя
особа - приватний нотаріус Тячівського
районного нотаріального округу
Закарпатської області ОСОБА_5, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку та
договору іпотеки, за касаційною
скаргою на рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 04 червня 2014
року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак