Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/51/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Мохонько В.В.
УХВАЛА

Іменем України

28.07.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого : судді Франко В.А.,

суддів : Кодрул М.А.Карпенко О.Л.

секретар Савченко Н.В

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 26 вересня 2013року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору ОСОБА_4 про
визнання права власності на ? частину
автомобіля в порядку поділу майна
подружжя.

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя. просила визнати за нею право
власності на ? частину автомобіля CHEVROLET
Lacetti NF 196, 2008 року випуску, номер шасі
(кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1,
легковий седан - В, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що з відповідачем
перебувала в шлюбі з 08 вересня 2006 року.
На час подачі позову сімейні стосунки
між сторонами припинено, спільне
господарство не ведеться.

28 серпня 2008 року ними було придбано
автомобіль CHEVROLET Lacetti NF 196, 2008 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, право власності на зазначений
автомобіль було зареєстровано за
відповідачем.

З метою придбання вказаного автомобіля
між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
"Укрсоцбанк" було укладено договір
кредиту на купівлю автотранспортних
засобів №420/400-ФО1 від 28 серпня 2008 року
та договір відновлюваної кредитної
лінії №420-400-ФО1/1 від 28 серпня 2008 року. За
час шлюбу кредит був повністю
виплачений.

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 24 липня 2013 року до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору залучено ОСОБА_4,
оскільки на час розгляду справи він
являвся власником спірного автомобіля
та прийняте по справі рішення могло
вплинути на його права та обов"язки.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 26 вересня 2013 року в
задоволенні позову було відмовлено з
тих підстав, що з 16.03.2013 року автомобіль
зареєстровано на нового власника
ОСОБА_4 і на час розгляду справи в суді
не входить до складу майна подружжя,
яке враховується при його поділі а
позивач не заявляла вимог про
стягнення грошової компенсації
вартості отриманого відповідачем від
реалізації автомобіля.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування рішення суду
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового рішення про
задоволення позових вимог в повному
обсязі.

Зазначається, зокрема, що при зверненні
до суду з вказаним позовом їй не було
відомо про те, що автомобіль було
відчужено. Після з'ясування цієї
обставини нею було подано позов про
визнання договору недійсним. Проте суд
першої інстанції безпідставно
відмовив у задоволенні клопотання про
зупинення провадження у справі і виніс
рішення, яке порушує її майнові права.

Ухвалою апеляційного суду від 12.12.2013
року було задоволено клопотання
представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 та зупинено
провадження у даній справі до
вирішення іншої справи сторін про
визнання договору купівлі-продажу
автомобіля не дійсним.

17 червня 2014 року відновлено
провадження у даній справі.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача ОСОБА_5
підтримала доводи апеляційної скарги
та просила ї задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6
заперечила проти апеляційної скарги,
просила рішення суду першої інстанції
залишити без змін. Суду пояснила, що
позивач була присутня при продажу
автомобіля третій особі ОСОБА_4
отримала частину коштів від продажу,
проте підтвердити дані обставини немає
можливості.

Представник відповідача ОСОБА_7. також
заперечив проти доводів апеляційної
скарги та просив рішення суду першої
інстанції залишити без змін. Суду
пояснив, що відповідач є одноосібним
власником спірного автомобіля, що
підтверджується тим, що автомобіль
було зареєстровано на нього та він
одноосібно продавав цей автомобіль.

3-я особа ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явився про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином
згідно зворотного повідомлення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явились у судове засідання
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Встановлено,та підтверджується
матеріалами справи , що сторони
перебували в шлюбі з 8 вересня 2006 року
по 5 червня 2013 року (а.с.5,75)

28 серпня 2008 року між відповідачем та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "Укрсоцбанк" було
укладено договір кредиту на купівлю
автотранспортних засобів № 420/400-ФО1 та
договір відновлюваної кредитної лінії
№ 420-400-ФО1/1. (а.с.6-9).

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про
придбання автомобіля CHEVROLET Lacetti NF 196, 2008
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2 в період перебування
сторін по справі в шлюбі і з посиланням
на ст.60 СК України обґрунтовано
зазначив, що спірний автомобіль є їх
спільним майном.

Як роз'яснено, у п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
р. "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" до складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб.. При поділі
майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

У п.30 вищезазначеної постанови Пленуму
Верховного Суду України роз'яснено, що
рівність прав кожного із подружжя на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності
(якщо інше не встановлено домовленістю
між ними) та необхідність взаємної
згоди подружжя на розпорядження
майном, що є об'єктом права його
спільної сумісної власності,
передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Проте суд першої інстанції,
встановивши під час розгляду справи,що
14.03.2013 року спірний автомобіль знято з
обліку для реалізації а 16.03.2013 року
вказаний автомобіль зареєстровано за
новим власником ОСОБА_4 (а.с.52)
безпідставно відмовив позивачу в
задоволенні позову, зазначивши що на
час розгляду справи в суді автомобіль
не входить до складу майна подружжя,
яке враховується при його поділі а
позивач не заявляла вимог про
стягнення грошової компенсації
вартості майна отриманого
відповідачем від реалізації
автомобіля.

Окрім того, рішенням Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 4
квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області від 3 червня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено та
визнано недійсним договір
купівлі-продажу спірного автомобіля
CHEVROLET Lacetti. (а.с.116-120,133).

Доводи представників відповідача про
те, що позивач отримала частину коштів
від реалізації автомобіля та що
автомобіль належить одноосібно
відповідачу не мають належного
обґрунтування та спростовуються
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами про придбання
автомобіля сторонами в шлюбі і в
подальшому реалізація автомобіля без
згоди позивача.

Згідно до ч.4 ст.60 ЦПК доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про визнання
за ОСОБА_2 право власності на ? частину
спірного автомобіля.

Керуючись ст.ст.303,307, 309 ,313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2-
задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 26 вересня 2013року-
скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину автомобіля CHEVROLET Lacetti NF 196, 2008
року випуску, номер шасі (кузов, рама,
коляска) № НОМЕР_1, легковий седан - В,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Рішення набирає чинності з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: