АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №686/3560/14-ц
Провадження №22-ц/792/1392/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючого - судді Баса О.Г.,

суддів: Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при секретарі Дорощук О.М.

з участю: ОСОБА_1, її представника
ОСОБА_2, представника ТОВ
„Рошен-Хмельницький", ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою
представником по довіреності ОСОБА_2,
на рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 05 травня 2014
року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції, з
участю третіх осіб - Хмельницький
міський відділ Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Хмельницькій області, товариство з
обмеженою відповідальністю "Рошен
Хмельницький", про звільнення майна
з-під арешту.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про звільнення
майна з-під арешту. В обґрунтування
позовних вимог зазначала, що під час
шлюбу її чоловік ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі договору
дольової участі придбав квартиру
АДРЕСА_1. Проте 31 грудня 2004 року вказана
квартира ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була
подарована сину ОСОБА_3, за яким
зареєстровано право власності на цю
квартиру. 31 липня 2008 року в межах
розслідування кримінальної справи
слідчим було накладено арешт на
зазначену квартиру. Вироком
Хмельницького міськрайонного суду від
5 березня 2012 року, який набрав законної
сили, ОСОБА_3 було засуджено за ч.1, ч.5 ст.
191 КК України до 5 років позбавлення
волі, вказану квартиру звернуто в
рахунок відшкодування збитків в сумі
266593 грн. 90 коп. на користь ТОВ
„Рошен-Хмельницький". Посилаючись на
те, що спірна квартира була набута під
час шлюбу і є спільною власністю
подружжя, з підстав, передбачених ст.
ст. 321,391 ЦК України, позивачка просила
звільнити вказану квартиру з-

________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції -
Бондарчук В.В. Провадження №
22-ц/792/1392/14

Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія № 58

під арешту та виключити з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна запис про накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 04 березня 2014 року до участі у
справі в якості третьої особи без
самостійних вимог на стороні
відповідача залучено товариство з
обмеженою відповідальністю "Рошен
Хмельницький".

Протокольною ухвалою від 26.03.2014 року до
участі у справі в якості третьої особи
залучено Хмельницький міський відділ
УМВС України в Хмельницькій області.

Протокольною ухвалою від 24 квітня 2014
року залучено в якості співвідповідача
Реєстраційну службу Хмельницького
міськрайонного управління юстиції.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 05 травня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі, поданій
представником ОСОБА_2, ОСОБА_1 вважає
рішення суду незаконним, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків, що
викладені у рішенні суду, обставинам
справи. Суд не врахував, що спільним
засіданням адміністрації та
профспілкового комітету Хмельницького
СУ-466 ЗАТ „ЕМ" від 3 листопада 2000 року
квартира АДРЕСА_1 була надана її
чоловіку для поліпшення житлових умов.
Не дав оцінки додатковій угоді № 1 за
жовтень 2004 року до договору № 43-Ж 99 від
вересня 1999 року та квитанціям про
оплату ним дольової участі в
будівництві житла.

Представник Хмельницького
міського відділу УМВС України в
Хмельницькій області в запереченні на
апеляційну скаргу, посилаючись на
законність та обґрунтованість
судового рішення, просив таку
відхилити.

Представники реєстраційної
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції та Хмельницького МВ
УМВС України в Хмельницькій області,
будучи належним чином повідомленими
про розгляд справи, в судове засідання
не з'явилися, від останнього надійшло
клопотання про розгляд справи у його
відсутності.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що ОСОБА_3 на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1 на
підставі нотаріально посвідченого
договору дарування від 31 грудня 2004
року, вчиненому між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3. Право власності на неї за
останнім зареєстровано 25 січня 2005 року.
31 липня 2008 року слідчим СВ ХМВ УМВС
України в Хмельницькій області було
винесено постанову про накладення
арешту на цю квартиру для забезпечення
цивільного позову. З витягу про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
на підставі цієї постанови було
здійснено запис про накладення арешту.

Вироком Хмельницького міськрайонного
суду від 5 березня 2012 року, який набрав
чинності 8 травня 2012 року, ОСОБА_3 було
засуджено за вчинення злочинів
передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК
України до 5 років позбавлення волі, а
квартиру звернуто в рахунок
відшкодування збитків.

Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами справи, в тому числі копією
договору дарування від 31 грудня 2004
року, витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, копією
вироку від 5 березня 2012 року, копією
постанови від 31 липня 2008 року.

Ст. 328 ЦК України та ст.12 Закону України
«Про власність», (який був чинний на
момент набуття права власності на
квартиру ОСОБА_3.) передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

В силу ч.ч.3,4 ст.334 цього Кодексу право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним. Права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації, виникають з дня такої
реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЗУ від
21.04.1999 року, № 606-XIV „Про виконавче
провадження" особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

Давши належну оцінку дослідженим
доказам в їх сукупності, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що відсутні підстави для
задоволення позову, оскільки право
власності на вказану квартиру набуте
ОСОБА_3 у встановленому законом
порядку, договір дарування цієї
квартири не скасований та не визнаний
недійсним, а позивачкою не доведено, що
майно є її власністю і відповідно немає
правових підстав для зняття з нього
арешту. Також відсутні підстави для
задоволенні вимог щодо виключення з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна запис про
накладення арешту на спірну квартиру.

Доводи апеляційної скарги не
містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що вказана квартира фактично була
придбана позивачкою та її чоловіком
під час перебування у зареєстрованому
шлюбі та є їх спільною сумісною
власністю, уваги не заслуговують,
оскільки спростовуються матеріалами
справи, тим самим договором дарування
та реєстрацію права власності на
квартиру за ОСОБА_3. З цих підстав суд
першої інстанції обґрунтовано не
прийняв до уваги наданні позивачкою
докази про існування договору дольової
участі на будівництво, який був
укладений чоловіком ОСОБА_4, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з ЗАТ
«Електромонтаж-466» №43-ж 99 від вересня
1999 року, додаткової угоди за жовтень 2004
року, в якій було передбачено
можливість передачі ОСОБА_6 квартири
дольовику ОСОБА_4, та квитанції про
сплату коштів - позику на індивідуальне
будівництво житла за січень, лютий,
березень, квітень, травень, червень,
липень, серпень, вересень, жовтень,
листопад, грудень 2005 року, січень -
грудень 2006 року, січень-грудень 2007 року,
березень 2008 року.

Крім того, як видно зі змісту
виписки з протоколу № 11 спільного
засідання адміністрації та
профспілкового комітету Хмельницького
СУ-466 ЗАТ „ЕМ" від 3 листопада 2000 року та
додаткової угоди № 1 від жовтня 2004 року
вказана квартира дійсно була виділена
на поліпшення житлових умов ОСОБА_4 і
останній за його бажанням міг отримати
квартиру у свою власність або у
власність членів своєї сім'ї з
оформленням відповідних прав через
нотаріальну контору (а.с. 5-6). Через два
місяці ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вказану
квартиру подарували сину ОСОБА_3.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивачки не пов'язані з правом
власності на спірне майно, тому її
вимоги про звільнення майна з-під
арешту на законі не ґрунтуються.

Доводи апеляційної скарги не
містять посилань на норми
законодавства, які могли би бути
підставою для скасування рішення суду.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану
представником по довіреності ОСОБА_2,
відхилити.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 05 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис / Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя
апеляційного суду
С.А. Карпусь