АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1865 / 2014 р.
Головуючий в І інстанції
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року липня місяця 02 дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П., Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6, діючого
від імені ОСОБА_7 на рішення
Великолепетиського районного суду
Херсонської області від 03 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
Фермерського господарства «Любисток»
про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з вище зазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилалася на те,
що згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку виданого
21.09.2007 року, їй належить земельна
ділянка площею 7,40 гектара, яка
розташована на території
Миколаївської сільської ради
Великолепетиського району, 12 серпня 2008
року фермерським господарством
«Любисток» складено договір оренди
належної їй земельної ділянки, та
зареєстровано у районному
реєстраційному відділі Херсонської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру». Своєї
згоди на укладення цього договору вона
не давала, його умов не погоджувала та
не підписувала і намагалася вирішити
питання щодо повернення земельної
ділянки. Відповідач самовільно
користувався належною їй земельною
ділянкою до грудня 2012 року.

Рішенням Великолепетиського районного
суду від 21.08.2012 року задоволено її позов
до ФГ «Любисток» про розірвання
договору оренди землі.

Позивачка зазначала, що неправомірними
діями відповідача по незаконному
утриманню належної їй земельної
ділянки, їй заподіяно матеріальну
шкоду в розмірі 20885,76 грн. розраховану
на підставі Постанови КМУ № 963 від
25.07.2007 року «Про затвердження Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву без спеціального дозволу»;
шкоду, спричинену бездіяльністю
відповідача щодо визначення розміру
орендної плати - 3% річних від
нормативної грошової оцінки вартості
землі в сумі 3995,18 грн., упущеної вигоди в
сумі 479,42 грн., у вигляді не отриманої
нею у 2013 році орендної плати до дати
укладеного договору оренди землі з ФГ
«Миколаївське».

Просила суд стягнути з відповідача на
її користь заподіяну шкоду у розмірі 25
589,76 грн. і понесені витрати по сплаті
судового збору в сумі 229,40 грн.

Рішенням Великолепетиського районного
суду від 03 квітня 2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду
ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_7,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, не
взяття судом до уваги рішення суду від
21.08.2012 року про розірвання договору
оренди землі та обставин, встановлених
цим судовим рішенням, порушення норм
матеріального і процесуального права,
просив його скасувати та постановити
нове по суті позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Сторони у справі належним чином
повідомлені про місце та час розгляду
справи, докази поважності причин
неявки суду апеляційної інстанції не
надали, у клопотанні на адресу суду від
02.07.2014 року представник ОСОБА_7 просив
справу розглянути у її відсутність,
зупинити провадження у справі на час
проведення слідства у кримінальній
справі, порушеній за заявою ОСОБА_7 щодо
неправомірних дій осіб, які уклали
договір оренди землі з ФК «Любисток»
від її імені.

Клопотання ОСОБА_7 задоволенню не
підлягає, оскільки не ґрунтується на
вимогах закону.

Так відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.201
ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити
провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається у порядку кримінального
судочинства.

ОСОБА_7 посилається у своєму клопотанні
про наявність у провадженні
Великолепетиського РВ УМВС
кримінального правопорушення за ч.1
ст.358 КК України, відомості про яке
внесено до ЄРДР за її заявою. Згідно
довідок УМВС України в Херсонській
області у вище зазначеному
кримінальному провадженні
проводиться досудове розслідування.

З огляду на зазначене відсутні докази
про наявність у провадженні суду
кримінальної справи, які би слугували
підставою відповідно до приписів
закону для зупинення провадження у
даній цивільній справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає апеляційну
скаргу ОСОБА_7 не підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом 12 серпня 2008 року між
ОСОБА_7 і ФГ «Любисток» укладено
договір оренди, належної позивачці на
праві власності земельної ділянки
площею 7,40 гектара, розташованої на
території Миколаївської сільської
ради Великолепетиського району та
зареєстрований у районному відділі
ХРФДП, земельного кадастру (а.с7, 9).

Згідно рішення Великолепетиського
районного суду Херсонської області від
21.08.2012 року задоволено позов ОСОБА_7 та
розірвано укладений між нею і ФГ
«Любисток» 12.08.2008 року договір оренди
земельної ділянки (а.с.9-10).

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_7 суд першої інстанції виходив з
його необґрунтованості та не
доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, оскільки вирішуючи
спір суд першої інстанції визначив
характер правовідносин між сторонами у
відповідності до закону, застосував
норми матеріального права, що їх
регулюють, надав оцінку всім доказам,
зібраним у справі та дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про
те, що розмір орендної плати повинен
становити 5 800,16 грн. виходячи з
розрахунку 3% від нормативної грошової
оцінки землі, як-то передбачено Указом
Президента України від 19.08.2008 року «Про
невідкладні заходи щодо захисту
власників земельних часток (паїв)»,
який судом проігноровано, підлягають
відхиленню, як такі, що не ґрунтуються
на вимогах закону, оскільки договір
оренди землі між сторонами укладено
12.08.2008 року та погоджено у п.9 розмір
орендної плати в сумі 1804,98 грн. з
урахуванням індексу інфляції, тоді як
Указ Президента №725/2008, яким
запроваджено збільшення розміру
орендної плати прийнято 19.08.2008 року і
даний нормативний акт зворотної сили
не має. Отже, на момент укладення
договору оренди між сторонами та його
державної реєстрації його умови,
зокрема щодо розміру орендної плати,
відповідали вимогам закону.

Умовами договору оренди землі - п.п.13, 36
сторони погодили, що розмір орендної
плати переглядається один раз на рік за
певних умов та зміна умов здійснюється
у письмовій формі за згодою сторін.

Позивачка не надала суду доказів, у
порушення вимог ст..ст.10, 60 ЦПК України
проте, що вона зверталася до
відповідача з приводу внесення змін до
договору щодо розміру оплати, і що такі
зміни сторонами були погоджені у
передбаченій договором формі.

Доводи апелянта про те, що відповідачем
проведено їй виплату орендної плати та
надано відомості про нарахування на
земельні паї 2707,47 грн. не відповідають
дійсності тому, що орендна плата, і
нарахування на земельні паї не є
тотожними поняттями, і отримавши
вказану грошову суму вона не знала про
особу - платника, призначення платежу,
підпису у відомості не ставила,
підлягають відхиленню, оскільки є
безпідставними, та не спростовують
факту отримання позивачкою грошового
переказу у грудні 2012 року здійсненого
відповідачем як розрахунок орендної
плати.

Доводи апелянта про незаконність
судового рішення про відмову у
стягненні шкоди, завданої самовільним
зайняттям відповідачем земельної
ділянки належної їй, що
підтверджується рішенням суду від
21.08.2012 року та відсутності документів,
передбачених ст..15 ЗУ «Про оренду
землі» які є невід'ємною частиною
договору оренди землі не стверджені
доказами, не відповідають обставинам
справи, висновки суду у вказаній
частині не спростовують і підлягають
відхиленню.

Так, підставою відшкодування шкоди
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки є постанова
Кабінету Міністрів України №963 від
25.07.2007 року, якою затверджена Методика
визначення розміру шкоди заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву без спеціального дозволу, на
яку посилається позивачка, і яка
підлягає застосуванню у разі
доведеності факту самовільного
зайняття земельної ділянки.

Позивачкою, у порушення вимог ст.ст.10, 60
ЦПК України доказів на підтвердження
вказаних обставин не надано. Рішенням
суду, на яке посилається позивачка, як
на таке, що має преюдиційне значення
для вирішення даного питання,
задоволено позов ОСОБА_7 і розірвано
договір оренди між нею та ФК «Любисток»
за вказаною угодою.

Розірвання договору та визнання
договору недійсним не є тотожними
поняттями і обставини, які дають
підстави для розірвання чи то визнання
недійсним договору - різні. Підставою
розірвання договору оренди землі є
обставини, що свідчать про не виконання
сторонами своїх зобов'язань за
договором, тоді як визнання договору
недійсним можливе у разі не
відповідності умов укладеного
договору вимогам закону, зокрема і
відсутність волевиявлення сторони (не
підписання умов договору, як стверджує
позивачка) на укладення договору на
певних умовах.

З огляду на зазначене, рішення суду від
21.08.2012 року про розірвання договору
оренди землі між сторонами не може
містити у собі, апріорі, та не містить
обставин, встановлених судом, які би
свідчили про не підписання ОСОБА_7 умов
даного договору та самовільне зайняття
та використання ФГ «Любисток» належної
їй земельної ділянки.

Натомість, поштові грошові перекази на
адресу позивачки, платіжні відомості
про отримання орендної плати нею
протягом 2008 - 2012 років свідчать про
усталені відносини сторін, які
ґрунтувалися на договірних відносинах
між ними.

Посилання апелянта на незаконність дій
судді при відхиленні її клопотання про
призначення у справі графологічної
експертизи для з'ясування справжності
підпису на договору оренди землі
підлягають відхиленню за
безпідставністю, оскільки дане
клопотання і порушені у ньому питання
не відносяться до предмету даного
спору; посилання апелянта на допущення
судом першої інстанції інших
процесуальних порушень задоволенню не
підлягають оскільки вони не призвели
до неправильного вирішення спору.

З огляду на зазначене, доводи
апеляційної скарги не ґрунтуються на
законі, не стверджені доказами, не
містять нових фактів чи засобів
доказування, висновки суду не
спростовують і підлягають відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, діючого від
імені ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Великолепетиського районного
суду Херсонської області від 03 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя: (підпис)
Л.П.Воронцова

З оригіналом згідно.

Копія ухвали оформлено 07 липня 2014 року

Ухвала набрала законної сили 02 липня 2014
року

Суддя:
Л.П.Воронцова

Секретар

судового засідання
О.О.Калюжний