Справа № 456/6491/13-ц
Провадження № 2/456/428/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді
Микитчина І. М.

при секретарі
Лесишин З.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції, Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області про
визнання права власності , звільнення
майна з під арешту та повернення
затриманого транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся в суд з
позовною заявою до ОСОБА_2, відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції, Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області про
визнання права власності на автомобіль
FORD TRANSIT державний реєстраційний номер
НОМЕР_3 , звільнення його з під арешту та
повернення затриманого транспортного
засобу.

В обґрунтування позовних вимог
позивач покликається на те, що 08.03.2008
року він придбав у відповідачки ОСОБА_2
малотоннажний фургон FORD TRANSIT 2002 року
випуску, кузов № НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3 за 9 000
доларів США, що на той час було
еквівалентно 45 450, 00 гривень за
офіційним курсом НБУ на 07.03.2008 року.
Переоформити автомашину в МРЕВ ДАІ
відразу в день купівлі він не міг,
оскільки купівля вказаної автомашини
відбувалась у вихідний день, в суботу,
найближчим робочим днем МРЕВ (з
врахуванням переносу вихідних) був
четвер 13.03.2008. Крім того, йому було
раніше повідомлено, що повністю
переоформити машину на себе навіть
13.03.2008 він не зможе, оскільки у МРЕВ були
відсутні номерні знаки та техпаспорта.
Виходячи з цього купівлю-продаж було
оформлено шляхом передачі
відповідачкою ОСОБА_2 йому довіреності.
Крім цього, маючи довіреність, він вже
без її участі міг не лише керувати, а й
без неї - від її імені зняти з обліку, чи
продати або перереєструвати
автомобіль на себе чи на іншу особу в
будь-який зручний для нього час
протягом 3-х років. Крім того, в
посвідчення купівлі-продажу
автомашини, відповідачка ОСОБА_2
видала йому розписку та передала
проданий нею йому автомобіль. Тобто
08.03.2008 між ними відбулась
купівля-продаж спірного автомобіля,
яка вимушено була оформлена договором -
розпискою та нотаріально посвідченою
довіреністю.

З часом, коли в нього з'явилась
можливість, а в МРЕВ з'явились номерні
знаки та техпаспорта, а переписка
автомашини подешевшала, він
перереєстрував машину на себе. Так,
21.11.2008 року Дрогобицьким МРЕВ йому було
видано тимчасовий реєстраційний талон
НОМЕР_4, в якому він був зазначений як
власник автомашини. Як йому пояснили
працівники ДАІ, даний тимчасовий талон
він мав право обміняти на постійний у
будь-який зручний для нього час.

22.08.2013 в с. Добряни Стрийського
району, інспектор ДПС взводу ОСП № 3
роти ЛПС ДАІ ГУМВСУ у Львівській
області старшина міліції Чудійович
Михайло Ярославович здійснив
затримання та вилучив у його батька -
ОСОБА_5 Спірний автомобіль. При цьому,
як зазначено у протоколі, вказаний
транспортний засіб було вилучено як
такий, що належить ОСОБА_2 і у зв'язку з
«ВП 38844330 від 12.08.2013 ВДВС Стрийського
МРУЮ».

У вересні 2013 року він звернувся до
відповідачки ОСОБА_2 з відповідними
претензіями. Як повідомила через
деякий час ОСОБА_2, вона довідалась, що
на її майно накладено арешт на
забезпечення виконання рішенням суду,
про яке їй відомо нічого не було. При
цьому ОСОБА_2 надала йому копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 12.07.2013, винесеного ВДВС
Стрийського МРУЮ, якою на все її майно
накладено арешто, копію постанови ВДВС
Стрийського МРУЮ на розшук майна
боржника від 12.08.2013 та копію
повідомлення Стрийського ВРЕР ДАІ від
25.07.2013 про арешт належної йому
автомашини (власником якої зазначена
ОСОБА_2.) яким накладено обмеження на
проведення реєстраційних дій.

Також ОСОБА_2 повідомила, що вона
вживає заходів до оскарження згаданого
рішення, що призведе до повернення йому
його автомашини.

Відповідно до статті 319
Цивільного кодексу України (надалі
«ЦК»), власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до статті 41
Конституції України, право приватної
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права
власності. Конфіскація майна може бути
застосована виключно за рішенням суду
у випадках, обсязі та порядку,
встановлених законом.

Відповідно до статті 346 ЦК
України, право власності припиняється
у разі:

відчуження власником свого майна;
відмови власника від права власності;
припинення права власності на майно,
яке за законом не може належати цій
особі; знищення майна; викупу пам'яток
культурної спадщини; примусового
відчуження земельних ділянок
приватної власності, інших об'єктів
неру хомого майна, що на них
розміщені, з мотивів суспільної
необхідності відповідно до закону;
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника; реквізиції;
конфіскації; припинення юридичної
особи чи смерті власника. і також в
інших випадках, встановлених законом.

Не зважаючи на те, що право
власності не є строковим, жодної з
підстав, з настанням якої право
власності може бути припинено не існує,
а припиняти, призупиняти, чи обмежувати
його право власності ніхто не має
права, оскільки це прямо суперечить
законодавству в цілому та приписам ст.
41 Конституції України.

Відповідно до статті 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 387 ЦК
України, власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Відповідно до статті 386 ЦК
України, держава забезпечує рівний
захист прав усіх суб»єктів права
власності. Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчиняти нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Позивач, будучи належним чином
повідомлений про час і місце судового
розгляду, на виклик суду не з'явився,
про причину неявки не повідомив.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримав покликаючись на викладені в
позовній заяві обставини та додатково
пояснив, що відповідно до статті 207 ЦК
України сторонами фактично було
укладено договір купівлі-продажу
автомобіля у письмовій формі. ОСОБА_2 це
визнає у письмовій заяві до суду. 08.03.2008
сторони уклали договір, за яким
відповідачка ОСОБА_2 продала (в тому
числі фактично передала) позивачу (як
покупцю) спірний автомобіль за 9 000
доларів США, що на той час було
еквівалентно 45 450 грн. Це було виражено
в письмовому документі, а саме
договорі-розписці. Дана розписка
містить вказівку на сторони договору
купівлі-продажу, а також містить
інформацію про асортимент (спірний
автомобіль , кількість (1 шт. з чітким
ідентифікатором - номером кузова(шасі,
рами)), та ціну товару (9 000 доларів США,
що на той час було еквівалентно 45 450
грн.). Відтак розписка (в тому числі в
сукупності з довіреністю) є письмовим
договором купівлі продажу, оскільки
містить посилання на сторін договору,
містить всі істотні умову та підписана
сторонами.

Відповідно до статті 334 ЦК
України, право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передачі майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно (а не на рухоме,
як вводить в оману Банк), які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.
Відтак, оскільки договір між ОСОБА_2 та
позивачем не передбачав обов'язкової
нотаріальної форми та не підлягав
державній реєстрації (реєстрації
підлягає автомашина, а не договір),
договір було укладено в письмовій
формі (шляхом оформлення документа з
обов'язковими реквізитами із істотними
умовами), у позивача виникло право
власності на автомашину, що є предметом
спору, а тому з 08.03.2008 він є власником
малотоннажного фургона FORD TRANSIT кузов №
НОМЕР_2, і позбавити його права
власності можливо лише в порядку,
встановленому ст. 346 ЦК України.
Твердження про те, що «перед
відчуженням транспортний засіб
повинен бути знятий з обліку в
підрозділах ДАІ» дійсно міститься в
Правилах, однак воно вирване з
контексту Правил виключно для того, щоб
сформувати хибне бачення у суду на
фактичні обставини. Так, банком
упущено, що після вказаного банком
речення Правила містять ще одне:
«відчуження, передача власником
придбаних транспортних засобів, не
зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не
проводиться» Просто - не проводиться,
але не забороняється. Недотримання
вимоги про те, що перед від чуженням
транспортний засіб повинен бути знятий
з обліку в підрозділах ДАІ, не тягне за
собою недійсності правочину, договір
не стає автоматично не дійсним, про це в
Правилах не зазначено, а відповідно ця
розписка-договір є дійсним, чинним.

Відповідно до п. 7 ч. 1 статті 92
Конституції України, правовий режим
власності визначається виключно
законами України. Відтак виключно
законами визначається порядок та
правила набуття, здійснення та
позбавлення власності та/чи права
власності. Відтак Правила, затверджені
Постановою КМУ можуть застосовуватись
лише в частині, що не суперечить
законам, а відтак в даному випадку
застосовуватись не можуть.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, надіслала заяву
в якій позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, та додатково пояснила,
що претензії банку на спірний
автомобіль безпідставні, оскільки
спірний автомобіль вона продала в
березні 2008 року, а договір поруки, за
яким банк виставляє до неї претензії
датовано серпнем 2008 року.

Представник відповідача відділу
державної виконавчої служби
Стрийського МРУЮ у Львівській області
в судове засідання не з»явився, подав
до суду заяву про розгляд справи без
участі представників відділу ДВС за
наявними в справі матеріалами.

Представник відповідача УДАІ
ГУМВСУ України у Львівській області в
судове засідання не з»явився, подав до
суду заперечення, згідно з яким спірний
автомобіль зареєстровано 06.04.2006р. за
громадянкою ОСОБА_2.

Документ, на який посилається
позивач, а саме тимчасовий
реєстраційний талон, не встановлює
особу власника. Відповідно до п.15
Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, колясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 року № в редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 грудня 2009 року № . яким
передбачено підстави для видачі
тимчасового реєстраційного талону на
транспортний засіб.

Також, у відповідності до п. 9.3
Наказу МВС України №379 від 11.08.2010 «Про
затвердження Інструкції про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них» зміни у
відомостях про встановлені обмеження
здійснюються на підставі документів,
які підтверджують зняття заборон і
обмежень, засвідчених у встановленому
порядку».

Таким чином, спірний автомобіль
був затриманий на підставі постанови
органів Державної виконавчої служби,
оскільки перебуває і наданий час у
базі «Розшук» на підставі постанови
про розшук майна боржника ВДВС
Стрийського МРУЮ у Львівській області
від 12.08.2013ВП№38844330.

Представник третьої особи
Заставний Р.А. позовні вимоги заперечив
та пояснив, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом (стаття 328 ЦК Укра їни).

Договір купівлі-продажу між
сторонами не був оформлений в
передбаченому законом порядку,
оскільки продавцем була лише видана
довіреність на право користування та
розпорядження транспортним засобом.

Правилами державної реєстрації
та обліку автомобілів, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 року № 1388, передбачена
державна реєстрація автомобілів.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Правил
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок, цими
Правилами встановлюється єдиний на
території України порядок державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та мотоколясок
та видачі реєстраційних документів і
номерних знаків.

Ці Правила є обов'язковими для
всіх юридичних та фізичних осіб, які є
власниками транспортних засобів,
виробляють чи експлуатують їх.
Представники власників транспортних
засобів виконують обов'язки та
реалізують права цих власників у межах
наданих їм повноважень.

Державна реєстрація транспортних
засобів здійснюється органами
Державтоінспекції МВС з метою контролю
за відповідністю конструкції та
технічного стану транспортних засобів
встановленим в Україні вимогам
стандартів, правил і нормативів,
дотриманням законодавства, що визначає
порядок сплати податків, внесення
інших обов'язкових плат використання
транспортних засобів в умовах воєнного
та надзвичайного стану, а також
забезпечення їх обліку та попередження
протиправних дій щодо них.

Відповідно до пункту 8 зазначених
Правил перед відчуженням транспортний
засіб повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

Однак автомобіль марки FORD TRANSIT,
належний відповідачу не був знятий з
ліку в органах ДАІ.

А отже, сторони здійснили
передачу автомобіля з порушенням вимог
пункту 8 цих Правил, відповідно до якого
перед відчуженням автотранспортного
заходу здійснюється йо го зняття з
обліку в органах державної
автоінспекції.

Таким чином встановлено, що
вказаних вимог законодавства та
передбачену письмо ву форму договору
купівлі-продажу автомобіля сторони не
дотримали.

Безпідставними також є посилання
позивача про здійснення за ним
реєстрації права власності на
автомобіль марки FORD TRANSIT шляхом видачі
тимчасового реєстраційного талону.
Так, згідно ч.2 п.6 Правил, за письмовою
заявою власника транспортного засобу -
фізичної особи про надання права
керування цим транспортним засобом
іншій фізичній особі підрозділом ДАІ
видається тимчасовий реєстраційний
талон на термін, зазначений у заяві.

Таким чином, тимчасовий
реєстраційний талон НОМЕР_4, виданий
22.11.2008 року Дрогобицьким МРЕВ надавав
позивачу лише право керування,
належним ОСОБА_2 автомобілем марки FORD
TRANSIT. Крім того, термін дії зазначеного
тимчасового реєст раційного талону
закінчився 08.03.2011 року.

Також зазначив, що право
власності на транспортний засіб
належить особі, за якою він
зареєстрований в органах ДАІ.
Посилання позивача на довіреність, яка
видана вла сником на позивача
свідчить про право представництва
перед третіми особами (ст.244 ч.1,ч.З ЦК
України) та не більше. В свою чергу, ч.3
ст.238 ЦК України, забороняє
представнику вчиняти правочин від
імені особи, яку він представляє, у
своїх інтересах.

За таких обставин немає жодних
підстав визнавати за позивачем право
власності на автомобіль, звільняти
його з-під арешту та здійснювати
повернення затриманого транспортного
засобу.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача та третьої
особи, з'ясувавши дійсні обставини
справи, дослідивши зібрані по справі
докази суд приходить до висновку, що в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що малотоннажний фургон FORD TRANSIT 2002 року
випуску, кузов № НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3 автомобіль
зареєстровано 06.04.2006р. за ОСОБА_2

08.03.2008 року ОСОБА_2 видала
довіреність, якою уповноважила ОСОБА_1
розпоряджатися спірним автомобілем
(зняти та поставити на облік, продати
міняти, передавати в оренду тощо).

22.11.2008 року Дрогобицьким МРЕВ
позивачу було видано тимчасовий
реєстраційний талон НОМЕР_4, на право
керування спірним. Термін дії
тимчасового реєст раційного талону
закінчився 08.03.2011 року.

Крім того 08.03.2008 року відповідачка
ОСОБА_2 надала розписку про те, що

08.03.2008 продала позивачу (як покупцю)
спірний автомобіль за 9 000 доларів США,
що на той час було еквівалентно 45 450 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Однак, цивільним законодавством
передбачено спеціальний порядок
набуття права власності на
транспортний засіб встановлений
Правилами державної реєстрації та
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів,
марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок, які
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388.

Згідно п. 7 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники зобов'язані
зареєструвати їх протягом 10 діб після
придбання або митного оформлення, чи
тимчасового ввезення на територію
України або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Реєстрація транспортних засобів
здійснюється на підставі заяви
власника поданої особисто і
документів, що посвідчують його особу,
підтверджують правомірність придбання
транспортного засобу, відповідність
конструкції транспортного засобу
встановленим вимогам безпеки
дорожнього руху, а також вимогам, які є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Крім того, згідно п. 8 Правил
державної реєстрації та обліку
автомобілів для реєстрації
транспортних засобів, що перебували в
експлуатації і зареєстровані в
підрозділах ДАІ, також додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням, передачею такий
транспортний засіб повинен бути знятий
з обліку в підрозділі ДАІ.

В судовому засіданні був
встановлений той факт, що спірний
автомобіль не був знятий з обліку в
органах ДАІ. Сторони не вжили заходів
щодо переоформлення автомобіля у
порядку, визначеному Привалами
державної реєстрації та обліку
автомобілів.

Також, позивач не надав суду
доказів того, що у 2008 році існували
будь-які перешкоди для переоформлення
автомобіля.

З урахуванням вищенаведеного
судом беззаперечно встановлено що
посилання позивача на те, що
відповідачка ОСОБА_2 видала на його ім'я
довіреність, якою надала йому
повноваження щодо повного
розпорядження, користування та
володіння транспортним засобом як його
власника, є безпідставні, оскільки
довіреність не передбачає переходу
права власності на об'єкт, що
відчужується. Видавши довіреність
відповідач надав позивачу виключно
право розпоряджатися та користуватися
автомобілем і аж ніяк не право
власності, тобто власником спірного
автомобіля залишилась ОСОБА_2 Ч.3 ст.238
ЦК України, забороняє представнику
вчиняти правочин від імені особи, яку
він представляє, у своїх інтересах.

Безпідставними також є посилання
позивача про здійснення за ним
реєстрації права власності на
автомобіль марки FORD TRANSIT шляхом видачі
тимчасового реєстраційного талону.
Так, згідно ч.2 п.6 Правил, за письмовою
заявою власника транспортного засобу -
фізичної особи про надання права
керування цим транспортним засобом
іншій фізичній особі підрозділом ДАІ
видається тимчасовий реєстраційний
талон на термін, зазначений у заяві.

Таким чином, тимчасовий
реєстраційний талон НОМЕР_4, виданий
22.11.2008 року Дрогобицьким МРЕВ надавав
позивачу лише право керування,
належним ОСОБА_2 автомобілем марки FORD
TRANSIT. Крім того, термін дії зазначеного
тимчасового реєст раційного талону
закінчився 08.03.2011 року.

Окрім цього, позивач ОСОБА_1
вказує на те, що дана відповідачкою
ОСОБА_2 розписка від 08.03.2008 року є
фактично договором купівлі-продажу,
оскільки містить посилання на сторін
договору, містить всі істотні умову та
підписана сторонами.

Стаття 219 ЦК України передбачає
наслідки недодержання сторонами
вимоги закону про нотаріальне
посвідчення одностороннього
правочину. Дана стаття не може бути
застосована для врегулювання спірних
правовідносин, а посилання позивача на
неї є необґрунтованим, оскільки в даних
спірних правовідносинах нотаріальна
форма одностороннього правочину не
передбачалася.

Можливість визнання дійсним
договору міститься в ст. 220 ЦК України,
однак визнаним дійсним за наявності
сукупності умов може бути лише договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню. Таку ж позицію висловив
Пленум Верховного Суду України у п. 13
постанови "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" 06.11.2009 № 9
"Вирішуючи спір про визнання правочину,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, дійсним, судам необхідно
враховувати, що норма частини другої
статті 220 ЦК не застосовується щодо
правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і
державній реєстрації, оскільки
момент вчинення таких правочинів
відповідно до статей 210 та 640 ЦК
пов'язується з державною реєстрацією,
тому вони не є укладеними і не
створюють прав та обов'язків для
сторін.

При розгляді таких справ суди
повинні з'ясувати, чи підлягає правочин
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, чому він не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також
чи немає інших підстав нікчемності
правочину. У зв'язку з недодержанням
вимог закону про нотаріальне
посвідчення правочину договір може
бути визнано дійсним лише з підстав,
встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші
вимоги щодо визнання договорів
дійсними, в тому числі заявлені в
зустрічному позові у справах про
визнання договорів недійсними, не
відповідають можливим способам
захисту цивільних прав та інтересів.
Такі позови не підлягають задоволенню."

Суд вважає безпідставним
посилання позивача ОСОБА_1 на розписку
як письмовий договір купівлі - продажу
автомобіля від 08.03.2008 року на підставі
якого він набув права власності,
оскільки законодавством встановлений
спеціальний порядок набуття права
власності на транспортні засоби, який
встановлений та затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 07.09.1998 р. № 1388 "Правила державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілі,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок".

На підставі вище наведеного суд
приходить до обґрунтованого висновку
про відсутність правових підстав для
визнання за ОСОБА_1 права власності на
автомобіль FORD TRANSIT 2002 року випуску,
кузов № НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Крім того, суд вважає
безпідставною вимогу позивача про
зняття арешту з автомобіля FORD TRANSIT 2002
року випуску, кузов № НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3 автомобіль,
оскільки зазначений автомобіль
належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_2, яка на даний час не
погасила наявну у неї заборгованість, а
тому позивач не вправі звертатись в суд
з вимогою про зняття арешту та просити
зобов»язати Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
передати йому спірний автомобіль,
оскільки він не є власником автомобіля,
а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід
відмовити за безпідставністю та
недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 88, 209, 212,
213, 215 ЦПК України, Закону України "Про
дорожній рух" та п.п. 2,7,8 Правил
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок, ст.,ст. 319,
346,386 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

в задоволені позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, відділу державної виконавчої
служби Стрийського міськрайонного
управління юстиції, Управління
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про визнання права власності ,
звільнення майна з під арешту та
повернення затриманого транспортного
засобу відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: І. М. Микитчин