АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Ромазан В.В. Провадження №
22-ц/789/598/14 Доповідач - Міщій
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів: Ткач З. Є., Бершадська Г. В.,

при секретарі: Фащевська М.М.

з
участю:представника апелянта -

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в
інтересах якої діє представник ОСОБА_1,
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01.04.2014 р. за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням, звільнення
житла,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2013 р. ОСОБА_2 звернулась в
суд із вказаним позовом, посилаючись на
те, що відповідачі чинять перешкоди у
користуванні належною їй на праві
приватної власності 1/2 частиною
житлового будинку, що знаходиться по
АДРЕСА_2 Тернопільського р - ну
Тернопільської обл.

Позивачка вказала, що відповідачі
замурували вхід до належної їй 1/2
частини будинку через кімнату 2-1 пл. 15.5
кв. м. а також самовільно влаштувавщи
вхід з коридору 1-1 до належних їй кімнат
2-1 пл. 15.5 кв. м. та 2-3 пл. 11.3 кв. м.

Таким чином відповідачі
незаконно користуються усім будинком,
не допускаючи її до житла.

Позивачка, в інтересах якої діє
представник ОСОБА_1, просила усунути
перешкоди в користуванні будинком,
зобов'язавши відповідачів замурувати
вхідні отвори в стіні з коридору 1 - 1 пл.
5.9 кв. м. до кімнати 2-1 пл. 15,5 кв. м., та
кімнати 2-3 пл. 11,3 кв. м., відновити вхід у
будинок через кімнату 2 - 1 пл. 15.5 кв. м.,
розібравши замурований дверний отвір,
а також зобов'язати відповідачів
звільнити зайняті ними приміщення 2-1
пл. 15, 5 кв. м., 2-2 пл. 15,6 кв. м. та 2-3 пл. 11,3
кв. м.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 квітня 2014 р. позовну заяву
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням - задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунути перешкоди
ОСОБА_2 у користуванні належною їй 1/2
частиною житлового будинку АДРЕСА_1
Тернопільського району Тернопільської
області, шляхом відновлення дверних
прорізів до належної їй частини
житлового будинку.

В решті позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати вказане рішення
суду, ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити повністю,
посилаючись на те, що суд безпідставно
відмовив у задоволенні позову в
частині виселення сім'ї ОСОБА_6 з 1/2
частини житлового будинку, яка їй
належить.

Крім того, апелянт вказала, що суд
не взяв до уваги того, що відповідачі
вибили частину спільної стіни між
коридором та двома кімнатами будинку і
не допускають її до приміщення, що
належить їй на праві власності.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає до часткового задоволення.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з того, що відповідачі без
погодження із позивачкою самовільно
замурували вхід до належної їй 1/2
частини будинку. В частині позову про
звільнення 1/2 частини будинку, яка
належить позивачці, та усунення
перешкод в користуванні належною їй 1/2
частиною житлового будинку шляхом
відновлення стіни між коридором та
кімнатами, позначеними в технічному
паспорті під номером 2-1, 2-3, суд
відмовив, оскільки позивачем не
представлено належних доказів, які б
підтверджували зазначені обставини.

Колегія суддів вважає, що суд
обґрунтовано задовольнив позов в
частині зобов'язати відповідачів
усунути перешкоди ОСОБА_2 у
користуванні належною їй 1/2 частиною
житлового будинку шляхом відновлення
дверних прорізів до належної їй
частини житлового будинку. Однак, з
висновком суду про відмову в
задоволенні позову в частині усунення
перешкод в користуванні 1/2 частин
будинку шляхом її звільнення та
відновлення стіни між коридором та
кімнатами погодитись неможливо.

Як видно з довідки № 229 від 16.05.1994
р., виданої Тернопільським районним
госпрозрахунковим бюро технічної
інвентаризації, житловий будинок з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1
належав: ОСОБА_7 - 1/2 частина на підставі
договору купівлі - продажу,
посвідченого 16.04.1993 р. Тернопільською
райдержнотконторою за реєстровим
номером 536 та ОСОБА_8 - 1/2 частина на
підставі договору купівлі - продажу,
посвідченого 16.04.1993 р. Тернопільською
райдержнотконторою за реєстровим
номером 536 (а. с. 41).

Згідно договору дарування від
09.07.2001 р., ОСОБА_1, яка діяла від імені
ОСОБА_8, подарувала позивачці належну
на праві приватної власності ОСОБА_8 1/2
частину житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1

На підставі даного договору,
16.07.2001 р. Тернопільським районним
госпрозрахунковим БТІ видано
реєстраційне посвідчення, згідно якого
1/2 частину житлового будинку з
надвірними побудовами та спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1 Тернопільського
району Тернопільської області,
зареєстровано за ОСОБА_2 (тепер ОСОБА_2)
(а. с. 10).

Як видно з договору міни жилих
приміщень від 17.05.1994 р., посвідченого
державним нотаріусом першої
Тернопільської державної нотаріальної
контори Кухарською Е. М., ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 здійснили обмін
належної їм трьохкімнатної квартири
АДРЕСА_1 на належну ОСОБА_7 1/2 частину
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель, що
знаходиться в АДРЕСА_1

З технічного паспорта, виданого
01.08.2001 р. Тернопільським районним
госпрозрахунковим БТІ видно, що ОСОБА_2
належить 1/2 частина, а ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 1/8 частині житлового
будинку АДРЕСА_1 Тернопільського
району Тернопільської області (а. с. 20).

Як видно із технічного паспорта
на спірне будинковолодіння, пояснень
представників сторін, позивачці на
праві власності належить частина
будинку, що складається з кімнат 2-1 пл.
15.5 кв. м., 2-2 пл. 15,6 кв. м., 2-3 пл. 11.3 кв. м., а
відповідачам належать на прав
власності кімнати 1-3 пл. 17.1 кв. м., 1-2 пл. 15
кв. м. та коридор 1-1 пл. 5,9 кв. м. (а. с. 20
зворот).

В судовому засіданні представник
позивача пояснила, що відповідачі
повністю зайняли належну ОСОБА_2
частину будинку. З метою недопущення до
житла позивачки, ОСОБА_6 замурували
вхід до будинку через кімнату 2-1 пл. 15.5
кв. м., а також вибили вхід до кімнати 2-1
пл. 15.5 кв. м. та до кімнати 2-3 пл. 11.3 кв. м.
із коридору 1-1.

Вказане підтверджується
постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 30.09.2012 р.,
винесеної на підставі заяви
представника позивачки, із змісту якої
вбачається що відповідачка ОСОБА_3 не
впускала представника ОСОБА_2 в буд. по
АДРЕСА_2 Тернопільського р-ну,
мотивуючи відмову тим, що будинок
належить сім'ї ОСОБА_3 (а.с. 52).

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Задовольняючи частково позов, суд
взяв до уваги пояснення представника
позивача та зазначену постанову
Тернопільського РВ УМВС України в
Тернопільській області і задовольнив
позов лише в частині зобов'язання про
відновлення дверних прорізів до
будинку.

Разом з тим, суд не врахував
пояснення представника ОСОБА_2 про те,
що відповідачі повністю зайняли
будинок, а також самовільно влаштували
вхід з коридору в належні позивачці
кімнати.

Про те, що відповідачі не
допускають позивачку в спірний будинок
видно з постанови Тернопільського РВ
УМВС України в Тернопільській області.

З цього приводу відповідачі інших
доказів не подали і у заявах від 01.04.2014
р. позов заперечили та просили справу
вирішувати без їх участі.

Представник відповідачки ОСОБА_3
ОСОБА_11, який брав участь в судових
засіданнях, теж не подав доказів, які б
спростовували пояснення позивачки та
долучений нею письмовий доказ.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

При таких обставинах, колегія
суддів вважає, що суд не повністю
врахував подані позивачем докази і
безпідставно відмовив у задоволенні
позову щодо вимог про усунення
перешкод в користуванні частиною
будинку шляхом її звільнення та
зобов'язання закрити (замурувати)
самовільно влаштовані входи в кімнати
2-1 та 2-3.

Слід також врахувати акт
обстеження житлового будинку по
АДРЕСА_2 Тернопільського району,
складеного комісією Байковецької
сільської ради, із змісту якого видно,
що вхід в кімнату 2-1 із зовні
замуровано, вибито двері з коридору 1-1
до кімнат 2-1, 2-3, які є у власності
позивачки, а увесь будинок зайнятий
сім'єю відповідачів.

У зв'язку з цим, колегія суддів
вважає, що рішення суду в частині
відмови у задоволенні позову слід
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 звільнити зайняті ними
приміщення 2-1 пл. 15,5 кв. м., 2-2 пл. 15,6 кв. м.,
2-3 пл. 11-3 кв. м. в будинку по АДРЕСА_2
Тернопільського р-ну. Зобов'язати
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
замурувати дверний проріз в стіні з
коридору 1-1 пл. 5,9 кв. м. до кімнати 2-1 пл.
15.5 кв. м. та до кімнати 11.3 кв. м. у
вказаному житловому будинку. В решті
рішення Тернопільського
міськрайонного суду залишити без змін.

Згідно ст. 88 ЦПК України провести
розподіл судових витрат, стягнути з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в користь
ОСОБА_2 114,70 грн сплаченого судового
збору.

Керуючись ст. ст.307, 309, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в
інтересах якої діє ОСОБА_1,-
задовольнити частково.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 квітня 2014 р. в частині
відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 -
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 звільнити зайняті ними
приміщення 2-1 пл. 15,5 кв. м., 2-2 пл. 15,6 кв. м.,
2-3 пл. 11-3 кв. м. в будинку по АДРЕСА_2
Тернопільського р-ну.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 замурувати дверні
прорізи в стіні з коридору 1-1 пл. 5,9 кв. м.
до кімнати 2-1 пл. 15.5 кв. м. та до кімнати
2-3 пл. 11.3 кв. м. в житловому будинку по
АДРЕСА_2 Тернопільського району.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 в користь ОСОБА_2 114, 70 грн.
сплаченого судового збору.

В решті рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 квітня 2014 р. залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.Я. Міщій