Справа № 163/584/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Павлусь О.С. Провадження №
22-ц/773/1127/14 Категорія: 27 Доповідач: Киця
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Подолюка В.А., Шевчук Л.Я.,

при секретарі Захаровій Н.А.

за участю представника позивача
Забродського В.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД
ГРОУВЕРС» до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору позики за
апеляційною скаргою позивача
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД
ГРОУВЕРС» на рішення Любомльського
районного суду Волинської області від
27 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Любомльського районного суду
від 27 травня 2014 року в позові
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД
ГРОУВЕРС» до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору позики відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу на
зазначене рішення суду. Вважає його
незаконним, прийнятим з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи. Просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове, яким
задовольнити позов та визнати
недійсним договір позики №1 від
08.02.2007р., укладений між ОСОБА_2 СТОВ
«ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС».

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
8 лютого 2007 року між
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД
ГРОУВЕРС» (далі - СТОВ «ЮНАЙТЕД
ГРОУВЕРС») та ОСОБА_2 був укладений
договір позики №1. За умовами даного
договору позикодавець ОСОБА_2 надає
позичальникові СТОВ «ЮНАЙТЕД
ГРОУВЕРС» позику в сумі 500000грн., яку
позичальник зобов'язується повернути.
Позика надається на 9 місяців, період
користування позикою встановлений з 08
лютого 2007 року по 30 жовтня 2007року.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками (ч. 2 ст. 1046
ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

За змістом ст.1051 ЦК України позичальник
має право оспорювати договір позики на
тій підставі, що грошові кошти або речі
насправді не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.

Згідно із ч.2 цієї норми при укладенні
договору позики в письмові формі (крім
випадків укладення його під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини)
безгрошовість такого договору не може
ґрунтуватись на свідченнях свідків, а
може бути підтверджена лише належними
і допустимими доказами (ч.2 ст.58, ст.59 ЦПК
України).

Звертаючись до суду з позовом про
визнання недійсним договору позики
позивач послався на вимоги статей 203, 204,
215, 1046,1047,1051 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Доводи позивача про неотримання ним
коштів по договору позики не
заслуговують на увагу, виходячи з
наступного. Договір позики між
сторонами укладено в установленій
законом письмовій формі. У п. 2.3
оспорюваного договору позики
зазначено, що надання позики
позичальникові проводиться
позикодавцем при підписанні даного
договору готівкою. Отже, підписання
директором СТОВ «ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС» та
завірення печаткою товариства
договору позики є доказом отримання
товариством позики в сумі 500000грн. від
позикодавця ОСОБА_2

Згідно Статуту СТОВ «ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС»
директор вирішує усі питання
діяльності товариства, за винятком тих,
що відносяться до виключної
компетенції загальних зборів
учасників. ОСОБА_4, як директор
товариства, на час укладення договору
мав право його підпису від імені
товариства. Крім того, позивач не
ставив питання про визнання договору
недійсним з питань перевищення
директором товариства службових
повноважень, всупереч інтересам
товариства та перебування у змові з
відповідачем. Не відображення в
касовій книзі товариства отриманих від
відповідача ОСОБА_2 грошових сум,
відсутність у товариства первинних
документів про отримання та
оприбуткування позикових коштів за
договором позики не може свідчити про
безгрошовість позики, а лише про
неналежне ведення бухгалтерської
документації.

Висновок експерта Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз за результатами проведення
судово-економічної експертизи №168/14-45
від 20.03.2014р., який надано в рамках
кримінального провадження за ознаками
кримінальних порушень, передбачених ч.1
та ч.3 ст.358, ч.1 ст.191, ч.1ст.219, ч.1 ст.365 КК
України, згідно якого встановлено
наявність ознак доведення до
фіктивного банкрутства СТОВ на
підставі правочинів з фізичними та
юридичними особами, в тому числі і
договору позики №1 від 08.02.2007р.,
укладеному з ОСОБА_2, не є для суду
обов'язковим і судом оцінюється в
сукупності з іншими доказами по справі.
Досудове розслідування на даний час не
завершено. Позивач не звертався в
органи внутрішніх справ з заявою про
безгрошовість оспорюваної позики та не
встановлено, що особа, які представляла
товариство, вчинила кримінальне
правопорушення.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 21 липня 2008
року в справі за позовом ОСОБА_2 до СТОВ
«ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС» стягнуто з СТОВ
«ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС» 527123грн.29коп. боргу
за оспорюваним договором позики.
Рішенням встановлено, що між сторонами
був укладений договір позики,
представник відповідача СТОВ «ЮНАЙТЕД
ГРОУВЕРС» в судовому засіданні визнав
позов і не оспорював договір позики на
тій підставі, що грошові кошти не були
одержані від позикодавця. Рішення суду
набрало законної сили і має значення
для вирішення справи про визнання
договору позики недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом першої інстанції відмовлено у
позові саме за недоведеністю, а не у
зв'язку з пропущенням позовної
давності, і це є самостійною підставою
для відмови у позові. Відповідач ні в
суді першої інстанції, ні в суді
апеляційної інстанції не визнавав
позовні вимоги, а тому твердження
позивача щодо визнання порушення прав
та інтересів товариства з боку
відповідача ґрунтується на
припущеннях.

Колегія суддів вважає, що
безгрошовість позики не доведена,
договір позики є укладеним, підстав для
визнання його недійсним немає і суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відмову у
позові.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача
сільськосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД
ГРОУВЕРС» відхилити.

Рішення Любомльського районного суду
Волинської області від 27 травня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: