Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/239/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Борисюка Р.М.

суддів
Галацевич О.М., Широкової Л.В.

з участю секретаря

судового засідання
Ходаківської О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів та пені
за несплату аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 24 квітня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась з
даним позовом в якому просила, стягнути
з відповідача на її користь
заборгованість за неустойкою (пенею) у
зв'язку із несплатою аліментів станом
на 01.01.2014 року в сумі 142867 грн. 12 коп. та
судові витрати.

В обґрунтування позову зазначала, що на
підставі рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 06.07.2001
року відповідач зобов'язаний
виплачувати аліменти на користь
позивача на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частин усіх видів заробітку щомісячно,
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з 08.05.2007 року і до повноліття
дитини.

Внаслідок не виконання відповідачем
рішення суду за ним утворилася
заборгованість по виплаті аліментів в
сумі 22342,13 грн. За розрахунком позивача
за період з 01 квітня 2009 року по 31 грудня
2014 року сума неустойки, яку відповідач
зобов'язаний сплатити на її користь
складає 142867, 12 грн.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 24 квітня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача пеню
по аліментам за період з 01.04.2009 року по
31.12.2013 року включно в сумі 142 802 грн. 95
коп. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 1550 грн. 49 коп..

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
нього неустойку за прострочення сплати
аліментів в розмірі 10000 грн. та судові
витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Зазначає, що дане рішення є незаконним
та необґрунтованим, ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Суд не взяв до
уваги, що заборгованість по сплаті
аліментів виникла в зв'язку з його
хворобою та складним фінансовим
становищем, оскільки він витрачав всі
кошти на лікування та обстеження.
Посилається на те, що позивачкою не
надано доказів які б свідчили про те, що
він злісно ухиляється від сплати
аліментів. Крім того, він надав суду
достатньо доказів, які свідчать, що
заборгованість по сплаті аліментів
утворилась в зв'язку з його хворобою,
також після розлучення він сумлінно
виконував свій обов'язок по сплаті
аліментів поки не захворів. В зв'язку з
хворобою йому тяжко влаштуватись на
роботу, з того часу як захворів він не
працює.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Корольовського районного суду від
06.07.2001 року з відповідача на користь
позивача стягнуті аліменти на
утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 08.05.2007
року і до повноліття дитини.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
заборгованість виникла з вини
відповідача, який зобов'язаний
сплачувати аліменти за рішенням суду,
тому позивач, як одержувач аліментів,
має право на стягнення пені.

Проте, у повній мірі з таким висновком
суду погодитись неможливо, оскільки
такого висновку суд дійшов, не
з'ясувавши дійсні обставини справи, не
перевіривши доводи і заперечення
сторін та не дав належну оцінку доказам
по справі.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», передбачена ст.
196 СК відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Відповідно до копії виконавчого листа
від 17 липня 2007 року, за рішенням суду з
ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання
сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісячно до
досягнення повноліття починаючи з
08.05.2007 року (а.с.6).

Проте, рішення суду відповідач не
виконує, аліменти в повному обсязі не
сплачує, у зв'язку з чим, утворилася
заборгованість, яка станом на 1 грудня
2013 року становить 22342 грн. 13 коп.

Судом першої інстанції правильно
проведено розрахунок пені за період з
01.04.2009 року по 01.12.2013 року і вона складає
142802 грн. 95 коп. (а.с. 35-36).

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач протягом тривалого часу не
працює в зв'язку із захворюванням на
двобічний хронічний кохмарний неврит,
лівобічний тубоотит, глухоту ІV ступеня
зліва. Він регулярно проходить
стаціонарне та амбулаторне лікування,
яке потребує матеріальних витрат, що
підтверджується копіями медичних
документів, які знаходяться в
матеріалах справи (а.с. 23-29).

Згідно положень ч.2 ст. 196 СК України,
розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Колегія суддів, враховуючи
встановлені обставини справи,
досліджені докази, приймаючи до уваги
матеріальний стан відповідача та його
стан здоров'я, вважає за можливе
зменшити розмір пені за прострочення
сплати аліментів до 25000 грн.

Також наявні підстави у відповідності
до положень ст. 88 ЦПК України та ст. 4
Закону України «Про судовий збір» і для
зменшення розміру стягнення на користь
позивача сплаченого судового збору з
1550 грн. 49 коп. до 250 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 24 квітня 2014 року
змінити, зменшивши розмір пені по
аліментам з 142 802 грн. 95 коп. до 25000 грн. і
судовий збір з 1550 грн. 49 коп. до 250 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий
Судді