№2-3771/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Солом"янський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді Кушнір С.І.,

при секретарі - Загородній І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засідаанні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15.05.2014 р. звернулася до
суду з позовом до відповідача
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000,00 грн.
щомісячно, починаючи стягнення з дня
подачі позову до суду і до повноліття
дитини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
06.11.2013 р. шлюб між позивачем та
відповідачем було розірвано. У зв'язку
з виникненням спору між позивачем та
відповідачем щодо визначення місця
проживання дитини, було подано позов
до суду. Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 03.03. 2014 р.
було визначено місце проживання дитини
- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю
ОСОБА_1.

Син ОСОБА_3 проживає з позивачем та
повністю знаходиться на утриманні
позивача. Відповідач мешкає окремо,
постійно матеріальної допомоги не
надає. Дитина потребує спостереження
та лікування, що вимагає значних
грошових затрат.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково та пояснив, що аліменти
може сплачувати в розмірі 2000, грн., він
оплатив літній відпочинок сину, купує
йому одяг. Заробітна плата його
складає 5000,00 грн., 1/3 від заробітної
плати буде складати 2000 грн., що буде
достатнім для утримання дитини,
враховуючи ту обставину, що утримувати
дитину має і мати.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони від
шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Солом"янського районного суду
м.Києва від 06.11.2013 р. шлюб між сторонами
було розірвано.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 03.03.2014 р. визначено місце
проживання дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_1.

Відповідно до довідки ТОВ "Еверсон
Україна" від 27.12.2013 р. ОСОБА_2 працює на
посаді головного бухгалтера, має
дохід за період червень-листопад 2013 р. -
42000 грн., нараховано до видачі - 34414,8 грн.

Позивач звернулася до суду з позовом
про стягнення аліментів на утримання
дитини, мотивуючи це тим, що син
проживає з нею, відповідач постійно не
надає допомоги на утримання дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України,
батьки повинні утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.181 СК України способи
виконання батьками обов`язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними і той із батьків
хто проживає окремо від дитини може
брати участь у її утриманні в грошовій
і (або) натуральній формі. За рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року,
батько або (і) інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здатностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Батьки зобов'язані
утримувати своїх дітей незалежно від
того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб
між ними розірвано.

Аналізуючи матеріали справи та
пояснення сторін щодо порядку
утримання та способу життя, який
склався відносно утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
враховуючи, те що відповідач працює,
має на утриманні малолітнього сина, суд
прийшов до висновку, що позов про
стягнення аліментів підлягає
частковому задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

З пояснень позивача вбачається, що
позивач не має достатніх коштів для
забезпечення першочергових витрат по
задоволенню потреб дитини.

Відповідно до закону батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей
незалежно від того, перебувають вони в
шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Окрім того, розмір призначених
аліментів має бути виправданий
дійсними потребами та з урахуванням
матеріального становища сторін, має
виходити з фактичних обставин справи
та мети зобов'язання щодо утримання.

Тому при вирішенні питання про
стягнення з відповідача аліментів суд
виходить з вимог чинного законодавства
та вважає, що відповідач як батько
зобов'язаний утримувати сина до
досягнення ним повноліття і створювати
необхідні передумови для його розвитку
і забезпечення організації життя
нарівні з позивачем.

Враховуючи викладене вище, суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з
дня подачі позову до суду і до
досягнення дитиною повноліття,
оскільки, як встановлено судом,
відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання сина.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Судовий збір в сумі 243,6 грн. підлягає
стягненню з відповідача на користь
держави.

Рішення підлягає негайному виконанню в
межах суми платежу за один місяць,
відповідно до ст.367 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223,
294, 367 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184, 191
Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
ина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000,00
(дві тисяч) грн. щомісячно, починаючи
стягнення з 15.05.2014 р. та до
повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь держави
судовий збір в сумі 243,6 грн.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення підлягає негайному виконанню в
межах суми платежу за один місяць.

СУДДЯ:
Кушнір С.І.