Справа № 291/699/14-ц
Ружинський районний суд
Житомирської області
Ружинський районнитй суд Житомирської
головуючого- судді Руденко З.Б.,
за участю секретаря - Гладишко Н.А.,
представника позивача -ОСОБА_1,
представників третіх осіб-
Гладишка О.М., Поліщука Ю.М.,
розглянувши в судовому засіданні в
смт.Ружині Житомирської області
цивільну справу за позовом
треті особи на стороні відповідача, які
не заявляють самостійних вимог на
Відділ Державної виконавчої служби
Ружинського районного управління
юстиції в Житомирській області,
Публічне акціонерне товариство "Банк
про визнання права власності на 12
частину майна, виключення з акту опису
майна та зняття арешту з майна,
У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулась з
зазначеним позовом до Ружинського
районного суду, в якому просить визнати
за нею право власності на 12 частину
автомобіля "Subaru Legacy", 2004р.випуску, нз
НОМЕР_2, виключити його з акту опису та
зняти арешт із зазначеного автомобіля.
При цьому посилається на те, що
вказаний автомобіль був придбаний за
час перебування з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі за спільні кошти
подружжя, а тому вона є власником 12
частини вказаного майна і накладення
арешту на спірний автомобіль, який є
неподільною річчю, порушує її права, як
В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримав.
Відповідач в судовое засідання не
з'явився. Заявою, яка надійшла до суду,
повідомив про визнання позову.
Представники третіх осіб відносно
задоволення позову заперечили.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, оглянувши
письмові докази, встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
з 24.05.2008 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі, за час
перебування в якому вони придбали за
спільні кошти подружжя автомобіль "Subaru
Legacy", 2004р.випуску, нз НОМЕР_2. Вказане
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
довідкою УДАЇ УМВС України в
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3, а
також письмовими поясненнями сторін,
викладеними ними в заявах, поданих до
суду.
Відповідно до рішення Ружинського
районного суду Житомирської області
від 19.05.2011р. з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на
користь ПАТ "Банк "Фінанси та кредит"
стягнуто солідарно заборгованість за
26.12.2012р. державним виконавцем відділу
ДВС Ружинського РУЮ в Житомирській
області при примусовому виконанні
виконавчого листа, виданого на
підставі вищевказаного рішення суду,
було накладено арешт на все майно
Під час вказаного виконавчого
провадження було встановлено, що за
ОСОБА_4 на праві власності
зареєстровано автомобіль "Subaru Legacy",
2004р.випуску, нз НОМЕР_2, проте опис
вищевказаного автомобіля не
проводився і, відповідно, акт опису
його не складався, оскільки боржник цей
автомобіль державному виконавцю для
огляду не надав і постановою
державного виконавця від 26.02.2013р. було
оголошено розшук зазначеного
Відповідно до вимог ст. 60 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.
Спірне майно - автомобіль "Subaru Legacy",
2004р.випуску, нз НОМЕР_2, придбано
відповідачем ОСОБА_4 в 2010р., тобто під
час перебування в зареєстрованому
шлюбі з позивачкою ОСОБА_3, а тому воно є
об'єктом права спільної сумісної
Статтями 69, 70 СК України передбачено, що
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу. У разі поділу майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.
Згідно п.25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" №11 від 21.12.2007р., вирішуючи
питання про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо
обов'язкової згоди одного з подружжя на
отримання грошової компенсації та
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК України,
за умови звернення подружжя (одного з
них) до суду з таким позовом та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми. У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
частки подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишає майно у їх
спільній частковій власності.
Враховуючи, що вищезазначений
автомобіль, який є неподільною річчю,
був придбаний подружжям ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі,
вказане майно належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності в рівних частках, сторонами
не заявлялось вимог про присудження
одному з них грошової компенсації з
попереднім внесенням на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми, відповідач ОСОБА_4 не заперечує
щодо задоволення позову, а тому позовні
вимоги в частині визнання за
позивачкою права власності на 12
частину вказаного майна підлягають до
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 52 Закону України
"Про виконавче провадження" звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності.
Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.
Згідно із ч. 6 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.
Згідно з ч. 1 ст. 73 СК України та ч. 6 ст.
50 Закону України "Про виконавче
провадження" за зобов'язаннями
одного з подружжя стягнення може бути
накладено лише на його особисте майно і
на частку у праві спільної сумісної
власності подружжя, яка виділена в
натурі. У випадках, коли частка
боржника в натурі не виділена,
стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця. Порядок
визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами, встановлено ст. 379 ЦПК
За ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може
бути накладено на майно, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, якщо
судом встановлено, що договір було
укладено одним з подружжя в інтересах
сім'ї, і те, що було одержане за
договором, використовується на її
Як вбачається з кредитного договору
№23-489/08-а від 05.06.2008р. ОСОБА_4 отримав
кредит в ПАТ "Банк "фінанси та кредит" з
метою придбання автомобіля Skoda Octavia Tour
1.61, 2008 року випуску.
Позивачка ОСОБА_3 (дівоче прізвище якої
- ОСОБА_3 ) надала свою згоду на
отримання чоловіком кредиту для
купівлі автомобіля, про що свідчить її
підпис в кредитному договору №23-489/08-А.
З огляду на викладені обставини, суд
вважає, що кредитний договір був
укладений в інтересах сім'ї, а саме: для
купівлі автомобіля, який також
належить сторонам на праві спільної
сумісної власності; спірне майно -
автомобіль "Subaru Legacy", 2004р.випуску, нз
НОМЕР_2, було придбано в період
зареєстрованого шлюбу і є спільною
сумісною власністю подружжя, а тому
відповідно до ч.2 ст.73 СК України на це
майно могло бути накладено стягнення.
Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження", особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.
Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику в
справах про виключення майна з опису"
№6 від 27.08.1976р. із змінами, в тих
випадках, коли предметом позову є
частка в спільній сумісній власності
на неподільну річ, на яку звертається
конфіскація або стягнення на користь
організації, питання про виключення
цієї речі з опису вирішується
відповідно до роз'яснень Пленуму ВСУ,
даних у п.7 постанови від 22.12.1995р. №20,
якою передбачено присудження грошової
компенсації за частку у спільній
власності, якщо її неможливо виділити
або поділити майно в натурі чи спільно
користуватися ним. При цьому суд з
урахуванням конкретних обставин може
виключити річ з акта опису і стягнути з
позивача в дохід держави чи на користь
організації грошову компенсацію за
частку, що припадає боржнику, або
залишити річ в описові, зобов'язавши
відповідну державну податкову
інспекцію або організацію виплатити
позивачу відповідну частину її
Судом встановлено, що постанова
державного виконавця, якою накладено
арешт на все рухоме майно ОСОБА_4 є
чинною та ніким не скасована. За
позивачем судом визнано право
власності на ? частину спірного
автомобіля, що перебуває під арештом, а
не на весь спірний автомобіль, без його
реального поділу між співвласниками як
неподільної речі. Клопотань про
призначення по справі судової
експертизи для визначення вартості
спірного автомобіля в судовому
засіданні заявлено не було. Позовних
вимог про сплату ОСОБА_3 грошової
компенсації за частку, що припадає
боржнику з попереднім внесенням на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми, позивачем не було
Враховуючи вищенаведене, а також те, що
звільнення з-під арешту майна приведе
до невиконання рішення суду про
стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь ПАТ
"Банк"Фінанси та Кредит" та порушення
інтересів вказаної юридичної особи,
позовні вимоги в частині виключення з
акту опису та звільнення з-під арешту
шляхом зняття арешту зі всього
автомобіля, не підлягають до
Керуючись ст.ст. 60, 69, 70, 73 СК України,
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою м.Київ, право власності на 12
частку автомобіля "Subaru Legacy",
2004р.випуску, нз НОМЕР_2, номер кузова
В задоволенні решти позовних вимог
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, яка не була
присутня в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.
Суддя