У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2014 р. Справа №607/11673/14-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного
суду Ромазан В.В., розглянувши позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів
.

Ухвалою судді Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 16 липня 2014 року дану заяву
залишено без руху, а, ОСОБА_1 надано
строк для усунення недоліків.

У визначений ухвалою строк,
недоліки заяви не усунуті. Зокрема -
позивачем не додано документу, що
підтверджує сплату судового збору.

Позивач у заяві на ухвалу суду про
залишення без руху вказав, що він
просить суд врахувати ту обставину, що
в силу вимог ст.24 Закону України «Про
захист прав споживачів» звільнений від
сплати судового збору.

Відповідно до Закону України
«Про захист прав споживачів» ним
врегульовано відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів. Загальними
положеннями зазначеного Закону
визначено поняття «споживача» та
«виконавця» послуг, відповідно до яких
споживач - фізична особа, яка придбаває,
замовляє, використовує або має намір
придбати чи замовити продукцію для
особистих потреб, безпосередньо не
пов'язаних з підприємницькою
діяльністю або виконанням обов'язків
найманого працівника, а «виконавець» -
суб'єкт господарювання, який виконує
роботи або надає послуги. В силу вимог
ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав
споживачів», п.7 ч.1 ст.5 Закону України
«Про судовий збір», споживачі
звільняються від сплати судового збору
за позовами, що пов'язані з порушенням
їх прав.

Як вбачається із змісту позовної
заяви, ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1, є
співвласником будинку разом із своїм
племінником ОСОБА_2, який припинив з
осені 2009 року по даний час здійснювати
оплату за спожитий газ на опалення
будинку, який перебуває у спільній
частковій власності. Позивач зазначив,
що ним сплачено з 2009 року по травень 2014
року за спожитий газ 10353 гривні по
опаленню цілого будинку. В силу вимог
ст.541, 544 ЦК України, ОСОБА_1 просить суд
стягнути із ОСОБА_2 у її користь 8631 грн.
коштів сплачених нею за спожитий газ,
як боржником, який виконав солідарний
обов»язок в порядку регресу.

Враховуючи наведені обставини,
суд вважає, що позивач звернувся в суд
із позовом до відповідача з приводу
спору, який виник із правовідносин, що
склалися між співвласниками майна з
приводу його утримання та стягнення
коштів по оплаті послуг за наданий
спожитий газ в порядку регресу, за
виконання ОСОБА_1 солідарного
обов»язку перед кредитором (ВАТ
«Тернопільміськгаз»), а не з приводу
порушення її прав як споживача ВАТ
«Тернопільміськагаз».

Таким чином, суд вважає, що
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів, слід вважати
неподаною та повернути її позивачу в
силу вимог ч.2 ст.121 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів - вважати неподаною та
повернути її позивачу.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п»яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення ухвали,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом п»яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан