АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2045/14
Головуючий 1-ї інст. - Колодяжна І.М.
Справа № 2020/740/2012
Доповідач - Кругова С.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді -
КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії
-ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

-
ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі
- Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського
районного суду міста Харкова від 21
січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи
: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, П`ята
Харківська державна нотаріальна
контора, приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 та приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 про визнання заповіту
недійсним, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася з позовною
заявою, в якій просила визнати заповіт
від 21 квітня 2011 року від імені ОСОБА_11
на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_12 недійсним на підставі
ст.1247 ЦК України.

Рішенням Комінтернівського
районного суду міста Харкова від 21
січня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, позивач подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення Комінтернівського районного
суду міста Харкова від 21 січня 2014 року
скасувати і ухвалити нове по суті
позовних вимог.

В обгунтування апеляційної
скарги зазначає, що рішення суду першої
інстанції є незаконним та прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що унеможливило
встановлення обставин, які мають
значення для справи.

Посилаючись на ч.2 ст.1257 ЦК України
вказує, що підписання ОСОБА_11 заповіту
не відповідає її волі .

В ході судового розгляду,
відповідно до ст.. ст. 57, 133 ЦПК України,
нею було подано клопотання про
призначення судової почеркознавчої
експертизи, де вона просила суд
поставити на розгляд експерта такі
питання : «Цей заповіт з моїх слів
записаний вірно, відповідає моїй волі і
мною вголос прочитаний», запис
«Твердохлєбова», а також підпис,
виконані в тексті заповіту від 21 квітня
2011 року в незвичайному стані?», так,
клопотання було задоволене в повному
обсязі.

Звертає увагу, що зазначена
ухвала суду про призначення експертизи
не містить мотивів відхилення від
поставленого позивачем питання.

Представник, посилаючись на
немотивоване виключення із числа
пропонованих на розгляд експерта
питань питання «Чи перебувала особа у
незвичайному стані?», заявив
клопотання про проведення
почеркознавчої експертизи з
постановкою на розгляд експерта цього
питання.

Вказує, що цього ж дня суд ухвалою
відмовив в задоволенні вказаного
клопотання, посилаючись при цьому на
те, що експерт дав відповідь на питання
«Чи виконані запис та підписи в тексті
заповіту від 21.04.2011 року особою під
впливом збиваючих факторів (природніх
чи штучних)? », що на думку суду
достатньо.

Зазначає, що немотивоване
виключення із ухвали про призначення
почеркознавчої експертизи питання,
відповідь на яке, на думку позивача, є
істотним для справи даної категорії, та
відмова у такому клопотанні є грубим
порушенням принципу змагальності
сторін, а також права позивача на
надання доказів в обґрунтування своїх
вимог, тобто, суд фактично відмовився
від свого обов'язку сприяти особі у
здійснені нею свого права, що є
порушенням процесуального права та
допущення неповноти вияснення
обставин, що мають значення для справи.

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді - доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню .

Постановлюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд виходив з того,
що скарги на здоров`я, наявні у ОСОБА_11
на 21 квітня 2011 року ніяк не могли
впливати на її здатність усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.
Твердження про те, що заповіт
підписувала не ОСОБА_11 спростовується
висновком почеркознавчої експертизи
за № 11887.

З таким висновком суду , судова колегія
погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 21
квітня 2011 року ОСОБА_11 склала заповіт
на користь ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_11 померла і після її смерті
відкрилась спадщина на 35/100 частин
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_3 звернулась з позовом
про визнання заповіту недійсним і
посилалась на те, що спадкодавець не
підписувала оспорюваний заповіт і не
розуміла значення своїх дій і не могла
ними керувати.

В ході судових розглядів судами були
призначені посмертні судові
експертизи.

Згідно висновку судової
почеркознавчої експертизи за № 11887 від
20.12.2013 року рукописні записи і підпис
від імені ОСОБА_11 на заповіті 21 квітня
2011 року виконані ОСОБА_11 (том 2 а.с.178-181).

Згідно акту судової-психіатричної
експертизи № 562 від 23 червня 2014 року
ОСОБА_11 за життя не виявляла ознак
стійкого хронічного психічного
розладу, який позбавляв її здатності
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. (т.3 а.с.114-118).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Підставами для захисту цивільного
права є його порушення, невизнання або
оспорювання. Порушення цивільного
права є результатом протиправних дій
порушника, внаслідок чого воно зазнало
зменшення або ліквідації, що позбавляє
його носія можливості здійснити,
реалізувати це право повністю або
частково.

При цьому, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України). Даний
принцип полягає у прояві в змагальній
формі ініціативи та активності осіб,
які беруть участь у справі. Принцип
змагальності забезпечує повноту
дослідження обставин даної справи.

Сторони зобов'язані визначити коло
фактів, на які вони можуть посилатися
як на підставу своїх вимог і
заперечень, і довести обставини, якими
вони обгрунтовують ці вимоги й
заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження позовних вимог.

Суд першої інстанції повно і всебічно
з'ясував обставини по справі, на які
посилалися сторони як на підставу
своїх вимог і заперечень, оцінив
докази, які були досліджені в судовому
засіданні.

Судами першої і другої інстанції було
створено рівні умови для сторін щодо
надання доказів своїх вимог і
заперечень.

Позивач будь яких доказів, які б
спростовували висновки суду - не надав.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими, і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1
ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Комінтернівського районного
суду міста Харкова від 21 січня 2014 року
-відхилити.

Рішення Комінтернівського
районного суду міста Харкова від 21
січня 2014 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя -

Судді-