АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5762/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бабій С. О. Доповідач - Дерев'янко
О.Г. Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Філіній Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 травня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про звільнення від сплати
аліментів та заборгованості по ним у
зв'язку з визначенням місця проживання
малолітньої дитини, відкликання
виконавчого листа та стягнення
аліментів на дитину

ВСТАНОВИЛА :

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із вказаним позовом до ОСОБА_2, в
обґрунтування якого зазначила, що
рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 13 листопада 2013 року з неї
стягнуто аліменти в розмірі ? частини
доходів на користь відповідача, на
утримання малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною
повноліття.

08.11.2013 року за рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 13.01.2014 року, місце
проживання дитини визначено з нею.
Враховуючи те, що дочка ОСОБА_4 проживає
з нею, просила суд звільнити її від
сплати аліментів, що стягуються з неї
за рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 13 листопада 2013 року на
користь відповідача на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_4, звільнити
її від заборгованості по сплаті
аліментів на користь відповідача на
утримання доньки ОСОБА_4 за період з 13
січня 2014 року по 13 лютого 2014 у розмірі 766
грн., відкликати виконавчий лист з
Відділу Державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
стягнення з позивача аліментів на
користь відповідача на утримання
доньки ОСОБА_4, стягнути з відповідача
на її користь аліменти на утримання
доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подання до суду позовної заяви та до
досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 травня 2014 року позовні
вимоги -задоволено частково. Звільнено
ОСОБА_3 від сплати аліментів, що
стягуються з неї за рішенням
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 13
листопада 2013 року на користь ОСОБА_2 на
утримання малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Звільнено ОСОБА_3 від заборгованості по
сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на
утримання малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 09 лютого 2014
року по 13 лютого 2014 у розмірі 98, 84 грн.

Відкликано виконавчий лист з Відділу
Державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
стягнення з ОСОБА_3 аліментів на
користь ОСОБА_2 на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти
на утримання неповнолітньої доньки -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менше ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку починаючи з 04
березня 2014 року та до досягнення
дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь держави судовий збір 243,60
грн. В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_3 - відмовлено.

В апеляцiйнiй скарзi відповідач ОСОБА_2
фактично ставить питання про зміну
рішення суду в частині розміру
стягнутих аліментів, та просить
стягнути з нього аліменти на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/9
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норми
матеріального та процесуального права
(а.с.59-60).

Перевiривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегiя суддiв вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних пiдстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовими рішеннями зокрема у цивільній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Судом першої інстанції встановлено, та
підтверджується наявними в матеріалах
справи судовими рішеннями, що сторони
перебували у шлюбі з 17.04.2010 року, який
було розірвано рішенням
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 27.08.2013 р.
(а.с.5).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка після розірвання
шлюбу залишилася проживати з матір'ю.
(а.с.4)

Із рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08.11.2013 року, яким вирішено
питання щодо визначення місця
проживання дитини вбачається, що зі
слів ОСОБА_2 він в липні 2013 року забрав
дитину і не повернув матері. (а.с.9
зворот)

Судом першої інстанції встановлено та
сторонами не оспорювалося, що до 09.02.2014
р. дитина проживала з батьком, а потім
знову стала проживати з матір'ю.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 13 листопада 2013 року з
ОСОБА_3 на утримання доньки, на користь
відповідача стягнуто аліменти в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку починаючи з 02 серпня
2013 року та до досягнення дитиною
повноліття. (а.с.6)

З довідки, виданої відділом державної
виконавчої служби Павлоградського
МРУЮ від 27.02.2014 р., у період з 02.08.2013 р. по
01.03.2014 р. утворилася заборгованість по
сплаті аліментів в розмірі 5 313 грн.
(а.с.18).

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08.11.2013 р. у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення місця проживання дитини та
зустрічним позовом ОСОБА_3 про
визначення місця проживання дитини,
було прийнято рішення про визначення
місця проживання малолітньої дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_3 за
адресою АДРЕСА_1 (а.с.9-11).

На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо
після набрання рішенням суду законної
сили, яким з відповідача присуджені
періодичні платежі, зміняться
обставини, що впливають на визначені
розміри платежів, їх тривалість чи
припинення, кожна сторона має право
шляхом пред'явлення нового позову
вимагати зміни розміру, строків
платежів або звільнення від них.

Ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону
дитинства» від 26 квітня 2001 року (з
наступними змінами та доповненнями),
передбачає, що батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК
України).

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину, той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням
суду кошти (аліменти) на дитину
присуджуються у частці від заробітку
(доходу) її матері, батька (ст.183 СК
України) або у твердій грошовій сумі
(ст.184 СК України) і виплачуються
щомісячно.

За положеннями ч 2 ст.197 СК України за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з тяжкою хворобою або іншою обставиною,
що має істотне значення.

Враховуючи те, що діючим
законодавством не наводиться чіткий
перелік таких обставин та це питання
повинно вирішуватися судом на підставі
аналізу конкретної ситуації, тому
колегія суддів вважає, що застосування
судом першої інстанції вказаної норми
права не суперечить закону, оскільки
доведено, що малолітня донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з позивачкою і в
теперішній час знаходиться на її
утриманні.

При цьому, колегія враховує, що згідно
ст.182 СК при визначенні розміру
аліментів суд першої інстанції
правильно врахував стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів судом
враховано матеріальне становище
відповідача, а саме те, що він працює
машиністом підземних установок у
структурному підрозділі ПАТ "ДТЕК
Павлоградвугілля" та отримує щомісячну
заробітну плату, що підтверджується
довідкою. (а.с.26)

Судом також враховано, що позивач є
фізичною особою-підприємцем, який
надає побутові послуги населенню.
(а.с.43-44).

За таких обставин, виходячи з принципів
розумності та справедливості, колегія
суддів приходить до висновку, що при
вирішені спору, суд першої інстанції
правильно визначився із характером
спірних правовідносин та у достатній
мірі перевірив доводи, які мають
значення для правильного вирішення
справи та вірно врахував обставини на
які посилається позивачка як на
підставу для звільнення від сплати
аліментів та заборгованості по ним у
зв'язку з визначенням місця проживання
малолітньої дитини, відкликання
виконавчого листа та стягнення
аліментів на дитину, є підставами для
звільнення її від сплати
заборгованості по аліментам.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
ОСОБА_2 щодо незгоди з розміром
стягнутих аліментів - ?, та необхідністю
стягнення аліментів саме у розмірі,
який відповідач вважає за необхідне - 1/9
частці, колегія суддів прийняти не
може.

Аліменти, це індивідуальний обов'язок,
при стягнення яких суд зобов'язаний
врахувати обставини, визначені ст.. 182
СК України і судом першої інстанції
такі обставини враховано. Апелянтом
застосовується вільне трактування
закону, щодо участі матері в утриманні
дитини, що за змістом ст.. 181 СК України
не передбачено.

Крім того, розмір стягнутих аліментів в
? частині, відповідає розміру аліментів
необхідних на дитину, оскільки саме в
такому розмірі аліменти стягувались з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за його
позовом. Об'єктивних підстав для їх
зменшення відповідачем не наведено.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :