Апеляційний суд міста Києва
Справа №22-9244
Головуючий у 1-й інстанції Буша Н.Д.
Доповідач Волошина В.М.
22 липня 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду міста Києва
Суддів
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.
Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на рішення
Деснянського районного суду від 06
червня 2014 року по цивільній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києві
до ОСОБА_2, третя особа: Державне
територіально - галузеве об'єднання
«Південно-Західна залізниця» про
стягнення надмірно виплачених сум
Заслухавши доповідь судді
Волошиної В.М., перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -
04.02.2014 позивач Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва
звернулось до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення з
неї надмірно виплачених сум пенсій в
управління Пенсійного фонду України в
В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначав, шо на обліку в
Управлінні ПФУ в Деснянському районі м.
Києва перебувала та отримувала пенсію
ОСОБА_2 Згідно заяви, від 23.12.2009
гр. ОСОБА_2 УПФУ в Шевченківському
районі м. Києва з 20.11.2009 було призначено
пенсію за віком (список№2) із зниженням
пенсійного віку відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з довідки, виданої
Державною адміністрацією залізничного
транспорту Південно - західної
залізниці відокремленого підрозділу
Київської дистанції сигналізації та
зв'язку від 21.12.2009 №2045 ОСОБА_2 працювала
з 01.04.1997 по 21.12.2009 за професією
телефоніста міжміського телефонного
зв'язку з мікро-телефонною гарнітурою
на міжміських, замовних довідкових
комутаторах і на переговорних пунктах
з цілодобовою дією згідно з посиланням
на постанову КМУ від 16.01.2003 р. №36. Однак,
в даній довідці відсутнє посилання на
розділ та позицію вищезазначеної
Постанови. Право на пільгове пенсійне
забезпечення телефоністів не залежить
від того, виділена міжміська телефонна
станція чи ні. Важливо, щоб ця станція
була структурно виділеною. Єдиного
рішення про визначення, виділена
міжнародна станція чи ні - немає.
Документом, підтверджуючим структурну
відособленість міжміської станції
може бути наказ по підприємству,
штатний розпис та інші документи того
часу, за який обчислюється стаж.
Телефоністи міжміського телефонного
зв'язку правом на пільгові пенсійні
забезпечення не користуються, якщо
немає структурно відособленою
міжміської телефонної станції чи
переговорного пункту з цілодобовою
дією, якщо вона буде зайнята в міській
телефонній станції ємністю вище 300
номерів. Відомості про те, що при
Південно-Західній залізниці міжміська
телефонна станція існує, відсутні.
Згідно Постанови КМ України №442 від
01.08.1992 р. керівники підприємств та
організацій незалежно від форми
власності і господарювання зобов'язані
проводити атестацію робочих місць,
визначити за її результатами перелік
робочих місць, виробництв, робіт,
професій, посад з пільговим пенсійним
забезпеченням та ознайомити з ним
працюючих осіб. Основним документом, що
підтверджує право на пільгове пенсійне
забезпечення за результатами
атестації робочих місць за умовами
праці є наказ по підприємству,
організації. Результати атестації
використовуються при встановленні
пенсій за віком на пільгових умовах. На
підставі листа Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
№31267/10 від 16.12.2010 р. Управлінням видано
розпорядження від 21.12.2010 р. зняти з
виплати пенсійну справу ОСОБА_2 з 01.01.2011
р., оскільки пенсія гр. ОСОБА_2 була
призначена неправомірно, а тому у
відповідача виникла переплата пенсії в
сумі 14746 грн. 21 коп., яку вони просять
стягнути.

Рішенням Деснянського
районного суду від 06 червня 2014 року
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва подало на
нього апеляційну скаргу, посилаючись
на його незаконність, просили його
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги позивача задовольнити.
Зокрема зазначало, що відповідач,
виходячи із наданих нею документів з
місця роботи немає право отримувати
пенсію за віком на пільгових умовах.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи судом повідомлений у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомив. У
відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи, а тому колегія
суддів вважає можливим розглядати
справу у відсутності представника
позивача.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
дійшов висновку про безпідставність
звернення позивача з даним позовом до
відповідача, оскільки судом
встановлено, що відповідачем отримано
пенсію на пільгових умовах за Списком
№2 правомірно на підставі вимог
чинного законодавства.

З такими висновками суду слід
погодитись, оскільки суд дійшов їх з
дотриманням вимог процесуального
законодавства щодо всебічності й
повноти з'ясування дійсних обставин
справи, прав та обов'язків сторін в
даних правовідносинах належної
правової оцінки наданих сторонами в
справі доказів та норм матеріального
права.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_2 з 05 вересня 1994 року
була прийнята на роботу в Київське
Управління Дистанції сигналізації і
зв'язку Південно - Західної залізниці,
як учень телефоніста.

З 01 листопада 1994 року ОСОБА_2 було
присвоєно 3 клас телефоніста, працювала
на посаді телефоніста в Управлінні
Дистанції сигналізації і зв'язку
Південно - Західної залізниці, дану
посаду було перейменовано 29.11.2010 року
на телефоніста міжміського
телефонного зв'язку.

20 листопада 2009 року Управлінням
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва ОСОБА_2
була призначена пенсія за віком на
пільгових умовах.

Крім того, ОСОБА_2 в зв'язку з тим,
що мешкала за адресою: АДРЕСА_1 була
переведена на облік в Управління
Пенсійного фонду в Деснянському районі
м. Києва, де в подальшому отримувала
пенсію за віком на пільгових умовах,
але в січні 2011 року чергова виплата не
була здійснена.

Головним управління Пенсійного
фонду України в м. Києві 21.12.2010 року було
видано розпорядження про знятгя з
виплати пенсійної справи ОСОБА_2,
оскільки пенсія з 01.01.2011 року була
призначена неправомірно, в зв'язку з
чим у позивача виникла переплата в
розмірі 14746 грн. 21 коп., яку на підставі
ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» позивач просив стягнути з
відповідача.

Разом з тим, право на пільгове
пенсійне забезпечення телефоністів не
залежить від того, виділена міжміська
телефонна станція чи ні. Важливо, щоб ця
станція була структурно виділеною.
Єдиного рішення про визначення,
виділена міжнародна станція чи ні -
немає. Документом, підтверджуючим
структурну відособленість міжміської
станції може бути наказ по
підприємству, штатний розпис та інші
документи того часу, за який
обчислюється стаж. Телефоністи
міжміського телефонного зв'язку правом
на пільгові пенсійні забезпечення не
користуються, якщо немає структурно
відособленої міжміської телефонної
станції чи переговорного пункту з
цілодобовою дією, якщо вона буде
зайнята в міській телефонній станції
ємністю вище 300 номерів.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №442 від 01.08.1992 р.
керівники підприємств та організацій
незалежно від форми власності і
господарювання зобов'язані проводити
атестацію робочих місць, визначити за
її результатами перелік робочих місць,
виробництв, робіт, професій, посад з
пільговим пенсійним забезпеченням та
ознайомити з ним працюючих осіб.

Основним документом, що
підтверджує право на пільгове пенсійне
забезпечення за результатами
атестації робочих місць за умовами
праці є наказ по підприємству,
організації.

Відповідно до наказу № 165-шчк віл
15.10.1998 р., виданого відокремленим
підрозділом Київської дистанції
сигналізації та зв'язку Південно -
Західної залізниці, «Про підсумки
чергової атестації робочих місць за
умовами праці в підрозділах Київської
дистанції сигналізації і зв'язку», було
затверджено перелік професій за
списком №2, зайнятість яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах:
електрогазозварник, телефоніст.
Відповідно до наказу №240 від 02.12.2002 р.
було затверджено перелік професій за
списком №2, зайнятість яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах:
газоелектрозварник ручною зварювання,
телефоніст, а наказом №192 від 28.03.2006 р.
було закріплено право на пенсію за
віком на пільгових умовах: за
телефоністом міжміського телефонного
зв'язку.

Актом засідання атестаційної
комісії Відокремленого підрозділу від
29.11.2002 р. про перезатвердження раніше
складених норм умов праці відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів
України від 01.08.1992 р. №442 «Про порядок
проведення атестації робочих місць за
умовами праці» було підтверджено право
на пенсію за віком на пільгових умовах
за Списком №2 за посадою телефоніст.

Для призначення пенсії на
пільгових умовах надається пакет
документів, необхідних для призначення
пенсії за віком, що і було зроблено
відповідачем при оформленні пенсії в
Управлінні Пенсійною фонду України в
Шевченківському районі м. Києва.
Відповідними посадовими особами
пенсійного фонду дані документи було
перевірено та у зв'язку із
підтвердженням відповідача права на
вихід на пенсію за віком на пільгових
умовах, було призначено пенсію.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 11.03.1994 р. №162,
зв'язок до Списку №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників з
шкідливим і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, віднесено до
професії: телефоністи міжміського
телефонного зв'язку, що постійно
працюють з мікротелефонною гарнітурою
(пристроєм) на міжміських, замовних,
довідкових коммутаторах і на
переговорних (пристроєм) на міжміських,
замовних, довідкових коммутаторах і на
переговорних пунктах з цілодобовою
дією (код 093) та телефоністи
місцевого телефонного зв'язку міських
телефонних станцій ємністю від 300
номерів і вище (код 095).

Постановою КМУ від 16 січня 2003 р. №36
«Про затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах»
дублюється (29 Код) телефоністи
міжміського телефонного зв'язку, які
працюють з мікротелефонною гарнітурою
(пристроєм) на

міжміських, замовних, довідкових
комутаторах і на

переговорних пунктах з цілодобовою
дією.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60
ЦПК України суд слухає цивільні справи
на засадах змагальності сторін, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
наданих сторонами та їх
представниками, докази повинні
подаватись належні, тобто містити
інформацію щодо предмета доказування,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, доказування не можуть
ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір суд першої
інстанції в межах доводів позову повно
і всебічно дослідив обставини спору,
дав належну оцінку зібраним по справі
доказам, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює і у відповідності з
вимогами закону прийшов до
правильного висновку про те, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
оскільки сторона позивача їх не довела
у розумінні вищезазначених норм права.
Окрім того, третьою особою Державним
територіально - галузевим об'єднання
«Південно-Західна залізниця» на
заперечення апеляційної скарги,
починаючи з 1998 р. надано відповідні
документи, які спростовують доводи
позивача щодо неправомірності
призначення їй пенсії на пільгових
умовах.

Доводи, викладені в апеляційній
скарзі, були предметом дослідження в
суді першої інстанції, отримали
належну оцінку і висновків суду не
спростовують.

Таким чином, судова колегія вважає,
що доводи апеляційної скарги є не
суттєвими і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення цього спору.

Оскільки рішення ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального закону, колегія суддів
вважає, що підстав до його скасування
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315,
317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києві відхилити.

Рішення Деснянського
районного суду м.Києва від 06 червня 2014
р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: