У Х В А Л А

04 серпня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною
скаргою посилаючись на те, що 19.02.2014
року Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області ухвалив рішення
по справі № 357/18227/13-ц 2/357/665/14 про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Європейський страховий
альянс» на його користь 5546 грн. в
рахунок відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, 21.03.2014 року судом
видано виконавчий лист, який подано
26.03.2014 року для виконання до відділу ДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві - державний
виконавець Байрамов Талят Рафатович,
на даний час постанови про відкриття
виконавчого провадження він не
отримав, крім того, державний
виконавець не вчинив ніяких дій щодо
виконання рішення суду. ОСОБА_1 просить
суд зобов»язати державного виконавця
виконати рішення суду від 19.02.2014 року по
вказаній вище справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
подану скаргу.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Байрамов Т.Р. до суду
не з'явився, про час розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Вислухавши думку ОСОБА_1, оглянувши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про відмову в задоволенні скарги з
наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
згідно рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 19.02.2014 року по справі № 357/18227/13-ц
2/357/665/14 за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Епіцентр К», Приватного акціонерного
товариства «Європейський страховий
альянс», 3-я особа: ОСОБА_3, про стягнення
матеріальної та моральної шкоди позов
було задоволено частково, стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» на
користь позивача 2996 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 2550
грн. моральної шкоди, всього 5546 грн.

Вказане рішення суду набрало законної
сили 11.03.2014 року і Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
стягувачу було видано 21.03.2014 року
виконавчий лист по даній справі для
пред'явлення до примусового виконання
до відділу ДВС, виконавчий лист
надійшов до відділу ДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві 26.03.2014 року, що
вбачається з копії виконавчого листа.

27.03.2014 року державним виконавцем
відділу ДВС Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві
Байрамовим Т.Р. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 42699212 з примусового виконання
вказаного вище виконавчого листа, що
стверджується копією цієї постанови,
яку було надіслано державним
виконавцем до суду.

При розгляді скарги суд враховує
наступне.

В ст.1 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що
виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та

інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст.6 цього Закону
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

ОСОБА_1 посилається на те, що державним
виконавцем порушено ст.25 Закону
України «Про виконавче провадження» та
не винесено у встановлений строк
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Так, згідно ст.25 вказаного Закону,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Як встановлено судом, постанову про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа про стягнення коштів на користь
ОСОБА_1 винесено державним виконавцем у
строк, визначений Законом.

Згідно приписів ст.31 Закону «Про
виконавче провадження» копія
постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилається
рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі.

ОСОБА_1 вказує на те, що копію постанови
про відкриття виконавчого провадження
він не одержував, доказів того, що така
постанова направлялася стягувачу
рекомендованим листом, суду не надано.

А тому дії державного виконавця, які
полягають в тому, що на адресу
стягувача не було надіслано копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження рекомедованим листом з
повідомленням про вручення, суд вважає
протиправними.

Але підстав для зобов»язання
державного виконавця вчинити
відповідні дії суд не вбачає, оскільки
копію постанови про відкриття
виконавчого провадження стягувач
отримав в суді із документів даної
справи.

ОСОБА_1 просить суд зобов»язати
державного виконавця виконати вказане
вище рішення суду від 19.02.2014 року,
посилаючись на те, що державний
виконавець не вчинив ніяких дій щодо
повернення йому коштів.

Як передбачено в ст.30 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення до завершення
виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із статтею 49
цього Закону; повернення виконавчого
документа стягувачу - згідно із
статтею 47 цього Закону; повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, - згідно із статтею 48 цього
Закону.

Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з

виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження, а
з виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк.

Отже, строк провадження виконавчих дій
з примусового виконання в даному
випадку рішення майнового характеру на
час звернення до суду з цією скаргою не
закінчився.

ОСОБА_1 не уточнив в судовому засіданні,
які ж конкретно дії, рішення чи
бездіяльність державного виконавця
ним оскаржуються, а тому суд вважає
таку скаргу необгрунтованою.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть
бути оскаржені сторонами до суду, який
видав виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження
та особами, які залучаються до
проведення виконавчих дій, - до
відповідного адміністративного суду
в порядку, передбаченому законом.

За ст.383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст.384 ЦПК України скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути допущені порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи.

А тому враховуючи все наведене вище,
суд вважає скаргу необгрунтованою і
відмовляє в її задоволенні.

В п.14 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року № 6 « Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» вказано на те, що судовий збір
за подання такої скарги не сплачується.

Враховуючи все наведене та керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 383-389 ЦПК України,
суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. М. Дмитренко