АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №759/19316/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/6912/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Шум
Л.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 05
серпня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Пікуль А.А., Саліхова В.В
при секретарі
Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 08 квітня 2014 року по справі за
позовом Прокурора Святошинського
району м. Києва в інтересах громадянки
в особі ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя
особа: Святошинське РВ ГУДМС України в
м. Києві про усунення перешкод в
користуванні власністю, виселення без
надання іншого жилого приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор Святошинського району м.
Києва в інтересах ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя
особа: Святошинське РВ ГУДМС України в
м. Києві про усунення перешкод в
користуванні власністю, виселення без
надання іншого жилого приміщення.
Посилається на те, що ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право власності
є власником квартири АДРЕСА_1. З 10.10.2008
року у спірній квартирі зареєстрований
її син ОСОБА_3, який без відома та згоди
ОСОБА_4 вселив свою дружину ОСОБА_5 у цю
квартиру. Відповідачі комунальні
послуги не сплачують, систематично
влаштовують конфліктні ситуації,
ображають людську гідність ОСОБА_4, в
результаті чого вона змушена
звертатися з відповідними заявами до
Святошинського РУГУ МВС України. У 2009
році відповідачі самовільно змінили
замки вхідних дверей квартири, чим
перешкоджають ОСОБА_4 у користуванні,
володінні та розпорядженні її
квартирою.

Рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 08 квітня 2014
року позов задоволено; усунуто
перешкоди у користуванні ОСОБА_4
квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
шляхом їх виселення з квартири АДРЕСА_1
без надання іншого житлового
приміщення; зобов'язано Святошинське
РВ ГУДМС України в м. Києві зняти ОСОБА_3
з реєстраційного обліку в квартирі
АДРЕСА_1; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 на користь держави судовий збір
в розмірі 114,70 грн.

В апеляційній скарзіОСОБА_3
просить рішення скасувати частково та
ухвалити нове, відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи.

В судове засідання відповідачі
не з'явилися, про час і місце судового
засідання належним чином повідомлені.
Заява представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про
відкладення розгляду справи з підстав
хвороби довірителя та зайнятості
представника в іншому судовому
засіданні належними та допустимими
доказами не підтверджена.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення ОСОБА_4 та прокурора
Стретович М.О., перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст.157 ЖК України,
членів сім'ївласника жилого
будинку(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених частиною першою
статті 116 цього Кодексу. Виселення
провадиться у судовому порядку без
надання іншого жилого приміщення.

За умовами ст.116 ЖК України, якщо
наймач, члени його сім'їабо інші особи,
які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його не
за призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання із ними в одній квартирічи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі свідоцтва про право власності
від 26.02.2008 року ОСОБА_4 є власником
квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до довідки форми № 3 від 30
січня 2013 року у вказаній квартирі
зареєстровано дві особи: ОСОБА_4 та її
син ОСОБА_3 (а.с.7).

Крім того, в квартирі без реєстрації
проживає дружина відповідача - ОСОБА_5
(а.с.47).

Судом встановлено, що у 2009 році ОСОБА_3
та ОСОБА_5 самовільно без згоди ОСОБА_4
змінили замки на вхідних дверях
квартири АДРЕСА_1, чинять перешкоди
ОСОБА_4 у доступі до квартири та
особистих речей, які там залишилися.

У зв'язку з вищевказаними
неправомірними діями відповідачів,
ОСОБА_4 зверталася до правління ОСББ
«Добробут» та Святошинського РУГУ МВС
України в м. Києві з відповідними
заявами, про що свідчать акти
обстеження квартири та постанови про
відмову у порушенні кримінальної
справи (а.с.10-17).

Крім того, допитані у суді першої
інстанції свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8
зазначили, що між ОСОБА_4 та
відповідачами часто виникають
конфлікті ситуації з приводу
користування квартирою, що призводять
до бійок з наслідками тривалого
розладу здоров'я ОСОБА_4.

Вироком Святошинського районного суду
м.Києва від 06 червня 2014 року ОСОБА_3
визнаний винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за
яким йому призначено покарання у
вигляді позбавлення волі на строк 3
роки із застосуванням ст.. 75 КК України.
Потерпілою в кримінальній справі
визнано його матір ОСОБА_4.

ОСОБА_3 посилається на те, що він
регулярно сплачує комунальні послуги
на утримання квартири, оплату
інтернету, електроенергії та
телефонного зв'язку. Проте, надані ним
роздруківки щодо руху коштів з
карткового рахунку та відповідні
квитанції свідчать лише про поодинокі
випадки сплати коштів та є
нерегулярними (а.с.114-115, 74-79,116-117,119).

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що ОСОБА_4 проживає в іншій квартирі,
яка також належить їй на праві
власності, що, на його думку, вказує на
неможливість порушення її прав на
проживання у спірній квартирі.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про задоволення позову у повному
обсязі, оскільки своїми діями ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 порушують права єдиного
власника квартири - ОСОБА_4, яка
відповідно не може на власний розсуд
здійснювати право власності на спірну
квартиру.

Позовні вимоги належним чином
розглянуті судом першої інстанції,
всім дослідженим доказам дана належна
правова оцінка. Підстав для скасування
рішення суду з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 08 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-