________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/7786/14-ц
Провадження № 2/520/5070/14
УХВАЛА

17.07.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернувся до
Київського районного суду міста Одеси
та просить «стягнути солідарно з
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_2,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» (р/р 0004 в
Одеському відділені ПАТ «Укрсоцбанк»,
МФО 300023, , місцезнаходження:
01033, м. Київ, вул. Ковпака, 29)
заборгованість за Договором кредиту №
2007/670-2.06/47 від 30.03.2007 у розмірі 1 314 784, 85
грн. (один мільйон триста чотирнадцять
тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні
вісімдесят п'ять копійок), а також
судовий збір в сумі 3 654,00 грн. (три
тисячі сорок одна гривень 00 копійок)».

За правилами ст. 113 ЦПК України, позови
до кількох відповідачів, які
проживають або знаходяться в різних
місцях, пред'являються за місцем
проживання або місцезнаходженням
одного з відповідачів за вибором
позивача.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом витребувана інформація
з відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання відповідачів.

17 липня 2014 року, ознайомившись із
одержаними довідками ВАДР ГУ ДМС
України в Одеській області
встановлено, що гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що
територіально відноситься до
Київського району міста, а гр. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2, що відноситься до
Малиновського району міста.

Справа підсудна Київському районному
суду міста Одеси на підставі ст.ст. 109, 113
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і оформленої в
порядку, встановленому цим Кодексом.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтями 119, 120 ЦПК України визначенні
вимоги до форми та змісту позовної
заяви та порядку подання копій
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Однак, при ознайомлені з позовною
заявою ПАТ «Укрсоцбанк» та додатками
до неї, встановлені підстави для
залишення позову без руху, у зв'язку з
недодержанням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК
України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України визначено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Згідно п. 1.2 «Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів»,
затвердженого наказом МВС України №
1077, реєстрація місця проживання або
місця перебування особи - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

За своєю суттю адреса це умовна
кодифікація місця знаходження обєкту,
яка застосовується з метою поштового
зв'язку. Правила написання адреси,
встановлені Міністерством зв'язку, для
забезпечення якнайшвидшого
пересилання, зберігання і доставляння
поштових відправлень. На всіх адресах
пишеться: назва вулиці, номер будинку і
квартири; назва населеного пункту,
міста; назва району; назва області,
індекс.

З урахуванням викладеного, позивачу
необхідно виконати вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119
ЦПК України належним чином, вказавши
індекси в адресах відповідачів у
відповідності до встановлених правил.

Крім того, позовна заява ПАТ
«УКРСОЦБАНК» подана представником
позивача за довіреністю А.І. Бойко.
Однак, вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
не виконанні, необхідні дані
представника (ім'я, його місце
проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс) в
позовній заяві не містяться.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач
зобов'язується зазначити в позовній
заяві докази, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

В п. 6.2. Договору про надання споживчого
кредиту № 2007/670-2.06/47 від 30.03.2007 року
(надалі - Договір) зазначено, що у
випадку неможливості вирішення спору
шляхом переговорів, сторони керуючись
ст. 5 Закону України «Про третейські
суди» передають спір на розгляд
третейському судді.

Позивач не зазначив докази виконання п.
6.2. Договору та не довів, що між
сторонами дійсно виник спір, який
неможливо вирішити у передбачений
Договором спосіб.

Стосовно досудових вимог на ім'я
відповідачів, то з доданих до позовної
заяви доказів відправки та отримання
поштової кореспонденції відповідачами
незрозуміло, що саме було відправлено
позивачем та що саме було отримано
відповідачами, оскільки опис вкладення
листів відсутній.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

В Постанові № 5 від 30.03.2012р. «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, вказано, що позовна
заява про вирішення спору, що виникає з
кредитних правовідносин, за формою і
змістом повинна відповідати загальним
правилам, встановленим статтею 119 ЦПК, а
залежно від предмета та підстави
позову - і вимогам, які містяться у
спеціальному законодавстві. Зокрема, у
разі пред'явлення позову про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у заяві має бути викладено обставини,
необхідні для ухвалення рішення,
зокрема відповідно Закону України «Про
банки і банківську діяльність».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» банк -
юридична особа, яка на підставі
банківської ліцензії має виключне
право надавати банківські послуги,
відомості про яку внесені до
Державного реєстру банків; банківська
ліцензія - документ, який видається
Національним банком України в порядку
і на умовах, визначених у цьому Законі,
на підставі якого банки та філії
іноземних банків мають право
здійснювати банківську діяльність.

Дотримуючись ст. 47 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» банк
здійснює діяльність, надає банківські
та інші фінансові послуги в
національній валюті, а за наявності
відповідної ліцензії Національного
банку України - в іноземній валюті.

Виходячи з викладених норм права
позивачу пропонується зазначити
докази правомірності здійснення
банківської діяльності та проведення
валютного кредитування.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення другому відповідачу копії
позовної заяви з доданими документами.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За правилами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,
суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.