УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової
Є.П., Іваненко Ю.Г.,

Касьяна О.П.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 24 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»
(далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 20 грудня 2013 року
провадження у справі за позовом ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
зупинено до вирішення Галицьким
районним судом м. Львова справи за
позовом ОСОБА_5 до ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», треті особи:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання кредитного
договору недійсним.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 24 березня 2014 року
ухвалу місцевого суду скасовано та
направлено справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6
просять ухвалу суду апеляційної
інстанції скасувати, а ухвалу
місцевого суду залишити в силі,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Зупинивши провадження у справі,
місцевий суд дійшов висновку про
неможливість розгляду цієї справи до
вирішення справи за позовом ОСОБА_5 до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті
особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про
визнання кредитного договору
недійсним.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції та направляючи справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив із
того, що місцевим судом не наведено
мотивів для зупинення провадження у
справі; наявність спору між тими ж
сторонами не є підставою для зупинення
провадження у справі, а також зазначено
про провадження у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Проте погодитися з таким висновком
апеляційного суду не можна.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України
суд зобов'язаний зупинити провадження
у справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Визначаючи наявність передбачених
статтею 201 ЦПК України підстав, за яких
провадження у справі підлягає
обов'язковому зупиненню, суд повинен,
зокрема, враховувати, що така підстава
для зупинення провадження у справі, як
зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті -
неможливість розгляду цивільної
справи до вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується в тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішенні
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду
(п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року № 2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції»).

Таким чином, необхідність у зупиненні
провадження у справі виникає у випадку,
якщо неможливо прийняти рішення у
даній справі до ухвалення рішення в
іншій справі.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті
особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про
визнання кредитного договору
недійсним та ухвалою Галицького
районного суду м. Львова від 11 грудня 2013
року провадження у справі відкрито.

Також встановлено, що в провадженні
Сихівського районного суду м.
Львова знаходиться справа за позовом
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Предметом спору у вказаних справах є
один і той же кредитний договір від 22
червня 2006 року № 014/08-5/13454-СК, укладений
між ОСОБА_5 та Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Встановивши вищевикладене, місцевий
суд дійшов вмотивованого висновку про
необхідність зупинення провадження у
справі на підставі п. 4 ч. 1 ст.
201 ЦПК України.

Однак апеляційний суд, скасовуючи
ухвалу суду першої інстанції,
помилково вказав про відсутність
правових підстав для зупинення
провадження у справі та можливість
продовження її розгляду, залишивши
поза увагою той факт, що вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором залежать від
дійсності/недійсності кредитного
договору.

Статтею 339 ЦПК України визначено те, що
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 24 березня 2014 року
скасувати, а ухвалу Сихівського
районного суду м. Львова від 20
грудня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: Є.П. Євграфова Ю.Г. Іваненко
О.П. Касьян О.М. Ситнік