Єдиний унікальний номер 244/5887/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/5677/2014
Головуючий в 1 інстанції Корекян Н.Р.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді Пономарьової
О.М.,

суддів Соломахи Л.І.,
Биліни Т.І.,

при секретарі Чекіній А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію, з апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення
Сніжнянського міського суду Донецької
області від 06 лютого 2014 року,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Сніжнянського міського суду
Донецької області від 06 лютого 2014 року
задоволені позовні вимоги обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» та на
користь позивача стягнуто з ОСОБА_1
заборгованість за спожиту теплову
енергію за період з 10 жовтня 2010 року по
01 вересня 2013 року в розмірі 3 553 грн. 97
коп., понесені витрати по сплаті
судового збору у розмірі 114 грн.70 коп. та
3% річних в розмірі 161 грн. 42 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі та
зазначає, що між сторонами не укладено
договір про надання послуг
центрального опалення, система
опалення була демонтована ще у 2008 році
та наданий позивачем розрахунок не
відповідає дійсності.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явилися, про час
та місце судового розгляду повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили і відповідно до частини 2 ст.
77 ЦПК України вважається, що вони не
з'явилися у судове засідання без
поважних причин.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося,
оскільки у відповідності до вимог ч. 2
ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
цивільної справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін з
таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Перевіряючи справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
апеляційний суд виходить з наступного.

Стягуючи з відповідачів
заборгованість за надані позивачем
послуги теплопостачання, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
має заборгованість по оплаті послуг
позивача за період з 10 жовтня 2010 року по
01 вересня 2013 року в розмірі 3 553,97 грн.,
оскільки не оплачувала послуги
позивача, а тому відповідно до положень
ст. 625 ЦК України повинна сплатити 3%
річних.

Такий висновок суду є правильним,
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Судом встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що відповідач
зареєстрована та мешкає в квартирі
АДРЕСА_1.

Обласне комунальне підприємство
«Донецьктеплокомуненерго» надає
відповідачці послуги з
теплопостачання.

Відповідач від наданих послуг у
встановленому законом порядку не
відмовлялась, проте з 10 жовтня 2010 року
не проводить оплату за надані послуги з
теплопостачання, внаслідок чого
виникла заборгованість у зазначеній
позивачем сумі, що підтверджується
розрахунком боргу.

Доводи відповідача щодо відсутності
письмового договору не можуть бути
взяті до уваги, виходячи з наступного.

Статтями 20,21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є
укладання договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання.

Таким чином, необхідність укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін..

Сама по собі відсутність письмового
договору між сторонами не може бути
підставою для відмови в позові про
стягнення заборгованості за фактично
надані послуги.

Посилання відповідача на те, що вона не
отримує теплову енергію, оскільки
відповідно до акту від 20 жовтня 2008 року
в її квартирі відсутні радіатори
центрального опалення, не можна
визнати обгрунтованими.

Згідно з п. 25 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Правилами передбачено, що в разі
відмови споживача від користування
послугами з теплопостачання він має
право розірвати договір та вимагати
відключення відповідних мереж за умови
технічної можливості, оскільки при
цьому не повинні порушуватися
санітарно-гігієнічні, теплотехнічні
вимоги та експлуатаційні показники
інших квартир багатоквартирного
житлового будинку.

Дозвіл на відключення споживача
від користування послугами із
централізованого опалення та гарячого
водопостачання надається органами
місцевого самоврядування.

Судом не встановлено і
відповідачка не надала суду доказів
щодо наявності у неї дозвілу на
відключення від користування
послугами із централізованого
опалення.

Згідно з Порядком відключення окремих
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженого
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України від 22 листопада
2005 року № 4, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 9 грудня
2005 року за № 1478/11758, відключення
приміщень від внутрішньо будинкових
мереж централізованого опалення та
гарячого водопостачання виконується
монтажною організацією, яка реалізує
проект, за участю представника
власника житлового будинку або
уповноваженої ним особи, представника
виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника,
наймача(орендаря) квартири
(нежитлового приміщення) або
уповноваженої ними особи. По
закінченню робіт складається акт про
відключення квартири і в десятиденний
термін подається заявником до Комісії
для затвердження. Після затвердження
акта на черговому засіданні Комісії
сторони переглядають умови договору
про надання послуг з централізованого
теплопостачання.

З матеріалів справи видно, що
процедура відключення не дотримана.
Зокрема, після демонтажу мережі
центрального опалення акт про
відключення квартири представниками
позивача, власника квартири не
складався і в Комісію для затвердження
не надавався.

Єдиною підставою для зняття з обліку та
припинення відповідних нарахувань є
зазначений акт про відключення.

За таких підстав суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
відповідачем не дотримано процедури
відключення приміщення від
внутрішньобудинкових мереж
центрального опалення, тому у позивача
не було законних підстав для зняття з
обліку та припинення відповідних
нарахувань.

На підтвердження своїх вимог позивачем
надано розшифровку суми
заборгованості відповідача.
Нарахування оплати проводились у
відповідності із діючими тарифами, а
тому доводи відповідача про
недоведеність суми нарахування є
необгрунтованими.

Суд дійшов обгрунтованого висновку про
те, що позивачем правильно нарахована
сума заборгованості, яка підлягає
стягненню з відповідача за
користування наданими послугами,
правильно виходив з норм матеріального
права, проведених позивачем нарахувань
та встановлених в судовому засіданні
обставин.

Таким чином, переглядаючи рішення суду
в межах доводів апеляційної скарг та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, апеляційний суд дійшов
висновку, що при вирішенні заявленого
позову судом правильно визначений
характер правовідносин між сторонами,
вірно застосовано закон, що їх регулює,
повно та всебічно досліджено матеріали
справи та надано оцінку доводам сторін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є
необґрунтованими і не належать до тих
підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд визнає, що
рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому на підставі ст. 308 ЦПК України
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Сніжнянського міського суду
Донецької області від 06 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
О.М. Пономарьова

Судді:
Л.І. Соломаха

Т.І. Биліна