АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6284/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Болдирєва У. М. Доповідач -
Городнича В.С. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів -
Григорченка Е.І., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 21 травня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Павлоградвугілля" про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

25 березня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача,
посилаючись на те, що він знаходився у
трудових відносинах з відповідачем, у
зв'язку з чим отримав професійні
захворювання. Висновком МСЕК йому
встановлено 40% втрати професійної
працездатності. Вважає, що внаслідок
втрати працездатності йому спричинено
моральну шкоду, яку він оцінює у 40 000
грн. та яку просить суд стягнути на його
користь з відповідача.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 травня 2014 року у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що протягом
тривалого часу - 1984р. по 2005 р. позивач
працював на виробничих структурних
підрозділах ВАТ «Павлоградвугілля»,
правонаступником якого є відповідач.

Згідно довідки МСЕК від 24 лютого 2010
року позивачу встановлено 40 % втрати
професійної працездатності повторно
(а.с. 13).

На судовий запит про надання
відомостей про встановлення ОСОБА_2
стійкої втрати працездатності вперше
висновком МСЕК (а.с. 29) відділення ВДФСС
НВ ВПЗ України в м. Павлограді
повідомило, що ОСОБА_2 станом на 01.04.2014
року не знаходився на обліку у
відділенні (а.с. 32).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що в матеріалах справи
відсутні відомості про дату
встановлення позивачу стійкої втрати
працездатності вперше висновком МСЕК.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Апелянт в своїй скарзі посилається на
те, що суд неповно з'ясував обставини
справи, які мали суттєве значення для
вирішення справи. Апелянт в своїй
скарзі вказує, що згідно довідки МСЕК
від 24.02.2010 року третя група
інвалідності встановлена первісно з
08.02.2010 року та безстроково, а 40% втрати
працездатності встановлено повторно.
Апелянт вважає, що він довів наявність
у нього стійкої втрати працездатності,
оскільки інвалідність - стійкий розлад
функції організму, зумовлене
захворюванням.

Згідно ст.ст. 21, 28, 30, 34, 35 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», право на отримання
потерпілим страхових виплат у разі
настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі виплати за
моральну шкоду виникає в особи з дня
встановлення їй такої стійкої втрати
працездатності вперше висновком МСЕК.

Оскільки ОСОБА_2 до суду надана довідка
МСЕК від 24 лютого 2010 року, згідно якої
йому встановлено 40 % втрати професійної
працездатності повторно, та всупереч ч.
1 ст. 60 ЦПК України не надано відомостей
про дату встановлення позивачу стійкої
втрати працездатності вперше
висновком МСЕК, тому судом
обґрунтовано відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними. Крім того, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення апелянтом норм
матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: