Провадження № 2/127/4677/14
Вінницький міський суд Вінницької
головуючого судді Іщук Т. П.,
при секретарі Коваленко Д.І.,
за участі позивача ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Вінниці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом визнання осіб такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
відповідачів про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
визнання їх такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1. В цій
квартирі зареєстровані відповідачі по
справі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, її внуки.
Відповідачі з 1995 року не проживають у
вказаній квартирі, нею не користуються
та не цікавляться, проте з реєстрації
не знялися. Вважає своє право власності
щодо користування та розпорядження
належним їй житлом порушеним. У зв'язку
з чим і звернулася до суду з даним
Позивач у судовому засіданні позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві, просила його
задовольнити, не заперечувала щодо
заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання
повторно не з'явилися, будучи, в порядку
визначеному ст.74 ЦПК України, належним
чином повідомленими про день, час та
місце розгляду справи, а тому суд
ухвалив провести заочний розгляд
справи та ухвалити заочне рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України, оскільки позивач не
заперечувала проти такого порядку
розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.
Встановленим судом фактичним
обставинам у справі відповідають
правовідносини, що регулюються нормами
ЖК України в частині користування
жилими приміщеннями в будинках
(квартирах) приватного житлового фонду
та ЦК України щодо захисту права
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1 що
підтверджується довідкою УСЖК №2 від
09.06.1992 року №532, зареєстрованою 12.07.1992
року комунальним підприємством
«Вінницьке обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» в
реєстровій книзі за №38.
За вказаною адресою зареєстровані
відповідачі по справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
які є внуками позивача (а.с. 8). З 1995 року
відповідачі не проживають в квартирі
АДРЕСА_1 в ній не з'являються,
комунальних послуг не сплачують,
будь-яких перешкод в користуванні
квартирою їм ніхто не чинить. Факт їх не
проживання підтверджується актом від 19
червня 2014 року, складеним мешканцями
будинку, де проживає позивач (а.с.9).
Договір про користування даним
житловим приміщенням відповідачі з
позивачем не укладали.
Суд знаходить обгрунтованою вимогу про
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування житловою
площею в належному позивачу на праві
приватної власності помешканні. Право
власності позивача на квартиру АДРЕСА_1
згідно ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України
захищено положенням про те, що право
власності є непорушним. Право позивача
порушено і підлягає судовому захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Аналогічна норма права
користування членом сім'ї власника на
рівні з ним його житлом міститься в ч. 1
ст. 156 ЖК УРСР, яка більш чітко
конкретизує такий обсяг прав
користування житлом, а саме за
відсутності угоди про порядок
користування між власником та членом
його сім'ї, укладеного при вселенні
Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК
України передбачено юридичну підставу
втрати членом сім'ї власника (у тому
числі колишнім членом сім'ї власника)
права на користування житлом власника,
а саме - відсутність члена сім'ї
власника житла без поважних причин
понад один рік за таким місцем
проживання (у житлі), якщо інше не
встановлено домовленістю із власником
Враховуючи, що факт не проживання
відповідачів за місцем своє реєстрації
встановлений, а визнання їх такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням має для позивача важливе
юридичне значення та даний факт ніким
не оспорюється, суд вважає можливим
задовольнити заявлені позивачем
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати. З огляду на вказане
положення суд приходить до висновку
про стягнення з відповідачів на
користь позивача сплаченої суми
судового збору. Щодо витрат на правову,
то суд враховує, що дана допомога
заключається лише в складанні позовної
заяви, яка є простою за змістом, не
обширною, не потребує додаткових
зусиль та збирання значної кількості
доказів, тому суд вважає обґрунтованим
витрати на правову допомогу в розмірі
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 316-319, 321, 405 ЦК України, ст. 150, 158 ЖК
України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд -
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні та розпорядженні
належною їй на праві власності
квартирою АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такими, що втратили право користування
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 по 121,80 грн. судового збору та по
100 грн. витрат на правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте
Вінницьким міським судом Вінницької
області за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Вінницької
області через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений
у встановлений ч.3 ст209 ЦПК України
п'ятиденний строк.

Суддя: