УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Євграфової Є.П., Касьяна О.П.,Журавель
В.І., Іваненко Ю.Г.,розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
Луганської міської ради до ОСОБА_6,
треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області
від 19 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року Луганська міська
рада звернулась до суду з позовом, у
якому просила визнати недійсним
договір купівлі-продажу приміщення
(квартири) АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_7 та ОСОБА_6

На обгрунтування своїх позовних вимог
посилалась на ті обставини, що 9 серпня
2007 року право власності на квартиру за
цією адресою було зареєстровано за
ОСОБА_7 на підставі рішення Постійно
діючого третейського суду Луганської
області при асоціації «Арбітраж» від 20
липня 2007 року. ОСОБА_7 провела
перепланування квартири, без
дотримання вимог чинного
законодавства на земельній ділянці, що
не була відведена для цієї мети та без
отримання відповідного дозволу
здійснила до неї прибудову, а 16 липня 2010
року продала її ОСОБА_6

9 червня 2010 року ухвалою Постійно
діючого третейського суду Луганської
області при асоціації «Арбітраж»
рішення цього суду від 20
липня 2007 року, на підставі якого було
зареєстровано право власності на
квартиру за ОСОБА_7, було скасовано,
просила задовольнити позов.

30 липня 2013 року рішенням Ленінського
районного суду м.
Луганська у задоволенні позову
відмовлено.

19 березня 2014 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення апеляційного суду, а
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції, мотивуючи
свою вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав доказів на підтвердження
наявності передбачених законом
підстав для визнання недійсним
правочину, крім того, Луганська міська
рада не є стороною оспорюваного
договору та її права не порушені, тому
підстави для задоволення позову
відстуні.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що на час укладення договору
ОСОБА_7 не була власницею спірної
квартири, крім того здійснила до неї
прибудову, яка не введена в
експлуатацію, на земельній ділянці, яка
перебуває у комунальній власності та
яка не була відведена у встановленому
законом порядку для цієї мети, що
порушує права позивача та інших
мешканців будинку та є підставою для
задоволення позову.

Проте з рішенням апеляційного суду
погодитись не можна, оскільки воно
ухвалено з неправильним застосуванням
норм матеріального права та порушенням
норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржуване судове рішення
не відповідає.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що 20 липня
2007 року рішенням Постійно діючого
третейського суду Луганської області
при асоціації «Арбітраж» визнано за
ОСОБА_7 право власності на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 86,80 кв.м, на
підставі якого відповідачка
зареєструвала право власності на неї.

16 липня 2010 року ОСОБА_7 продала
квартиру ОСОБА_6

9 червня 2010 року ухвалою Постійно
діючого Третейського суду Луганської
області при асоціації «Арбітраж»
рішення третейського суду від 20 липня
2007 року було скасовано з тих підстав, що
відповідачкою порушено норми чинного
законодавства щодо будівництва
прибудови, права територіальної
громади на земельній ділянці якої
здійснено прибудову, та права інших
мешканців будинку.

1 липня 2011 року на підставі рішення
Донецького апеляційного
адміністративного суду скасовано
запис про державну реєстрацію права
власності на квартиру.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті
203 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції не виконав вимоги
процесуального права та не визначився
з характером спірних відносин, не
уточнив позовні вимоги і підстави
заявленого позову, не з'ясував, що
являє собою спірне приміщення
(квартира з добудовою, перепланована)
та хто є його власником, не з'ясував у
зв'язку з чим та на виконання яких
повноважень міська рада заявила позов,
не перевірив висновки суду першої
інстанції про те, що міська рада не була
стороною оспорюваного нею договору та
її права не порушені.

Не визначився із нормами матеріального
права, що регулюють відносини, які
виникли між сторонами, а пославшись на
те, що добудова побудована самочинно,
що порушує права позивача та інших
мешканців будинку, не з'ясував, чи може
міська рада звертатися до суду з таким
позовом в інтересах інших осіб, ухвалив
передчасне рішення про задоволення
позову.

Невиконання судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, та є
підставою для скасування рішення
апеляційного суду і передачі справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК
України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити, рішення
апеляційного суду скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити,
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Луганської області від 19 березня 2014
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. СитнікСудді: Є.П.
Євграфова І.В. Журавель О.П. Касьян Ю.Г.
Іваненко