Справа № 2/489/1493/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

21.07.2014 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника позивачки - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

представника відповідачки - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
виселення,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулась із
позовною заявою до ОСОБА_2 про
виселення. Вказувала на те, що вона є
зареєстрованою та проживає в АДРЕСА_1,
на її ім`я відкрито особовий рахунок. У
вказаній квартирі також
зареєстрований син позивачки - ОСОБА_4
та відповідачка по справі - ОСОБА_2,
дружина сина позивачки, яка вселилась
до спірної квартири без належних
правових підстав, зареєстрована за
адресою проживання своєї матері та не
набула права користування квартирою, є
лише тимчасовим жильцем. Крім того
ОСОБА_5 зазначала, що відповідачка
чинить їй перешкоди в користуванні
квартирою, а саме кухнею, ванною
кімнатою, тощо.

Посилаючись на вищевикладене,
позивачка ОСОБА_5 просила суд
виселити ОСОБА_2 з АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
позов не визнали, посилаючись на те, що
відповідачка вселилась до спірного
житлового приміщення на законних
підставах та проживає там протягом
тривалого часу.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні вважав, що в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належить до
державного житлового фонду,
складається з трьох житлових кімнат.
Наймачем вказаної квартири є ОСОБА_5

ОСОБА_4 є сином позивачки - ОСОБА_5.

У вищезазначеній квартирі
зареєстровані ОСОБА_5 та її син ОСОБА_4

Відповідачка по справі ОСОБА_2
перебуває в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4 з 21.10.1985 р.

Після укладення шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4
проживали за адресою АДРЕСА_2, де з 1986 р.
та до теперішнього часу зареєстрована
відповідачка. 2/3 частини вищевказаного
житлового будинку належать матері
позивачки - ОСОБА_6, яка в ньому
проживає.

В 1986 р. у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народилась
донька - ОСОБА_7 У 1991 р. син позивачки
ОСОБА_4, відповідачка по справі ОСОБА_2
та їх донька вселились до АДРЕСА_1 З
того часу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мешкають у
вищезазначеній квартирі, в якій
проживали відокремлено своєю сім`єю, і
не вели спільного господарства з
позивачем ОСОБА_5

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени
сім`ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов`язки,
що випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім`ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов`язаннями, що
випливають з зазначеного договору. До
членів сім`ї наймача належать дружина
наймача, їх діти, батьки. Членами сім`ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем та ведуть спільне
господарство.

Згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі у
встановленому законом порядку за
письмовою згодою всіх членів сім`ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. У такому випадку особи, що
вселилися в жиле приміщення як члени
сім`ї наймача, набувають рівного з
іншими членами сім`ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами,
наймачем та членами його сім`ї, які
проживають разом з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України, вирішуючи
спори про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселились до
наймача, суд повинен з`ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при
їх вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім`ї наймача,
чи приписані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи
вели вони з наймачем спільне
господарство, тривалість часу їх
проживання, чи не обумовлювався
угодою між цими особами, наймачем і
членами сім`ї, що проживають з ним,
певний порядок користування жилим
приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи,
АДРЕСА_1 належить до державного
житлового фонду. Її наймачем є
позивачка по справі - ОСОБА_5

В матеріалах справи відсутні належні
та допустимі докази того, що
відповідачка ОСОБА_2 вселилась до
вказаної квартири в установленому
порядку як член сім'ї т ОСОБА_5, та несла
обов'язки, що випливають з договору
найму житлового приміщення.

Крім того, відповідно до Рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 23.10.2013 р. по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про
визнання права користування житловим
приміщенням було відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

Отже, ОСОБА_2, вселившись у спірну
квартиру разом із чоловіком, членом
сім'ї наймача не стала та права
користування житловим приміщенням не
набула, є тимчасовим мешканцем.

На пропозицію позивача звільнити
житлове приміщення, відповідач
відмовляється.

Відповідно до ст. 99 ЖК України
тимчасові жильці самостійного права на
займане жиле приміщення не набувають
незалежно від тривалості проживання. У
разі відмови звільнення приміщення,
вони підлягають виселенню в судовому
порядку. Виселення провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Посилання відповідачки ОСОБА_2 на те,
що вона вселилась до спірної квартири
на правах члена сім'ї спростовуються
матеріалами справи.

Суд не може прийняти до уваги
твердження позивача щодо чинення
перешкод у користуванні квартирою
відповідачем, оскільки звернення обох
сторін до міліції скоріш носять
характер взаємних неприязних
стосунків, чим доказ неможливості
спільного проживання, яке дійсно
потребує громадянського впливу або
запобігання. Але суд погоджується с
тим, що права позивача, як хворої
літньої людини, порушуються
проживанням під одним дахом із
відповідачкою, з якою в неї виникли
вкрай неприязні стосунки та, внаслідок
цього, напруга у спільному
користуванні житлом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивачки
необхідно стягнути судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1,
без надання іншого житлового
приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: