Справа №464/7100/14-ц
пр.№ 4-с/464/57/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2014 Сихівський районний суд м. Львова
в складі:

головуючої судді Шашуріної Г.О.,

за участю секретаря Жилі М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові скаргу
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» на постанову державного
виконавця Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції від 16 червня 2014 року ВП №39640374, -

в с т а н о в и в:

ПАТ «Львівгаз» звернулося до суду з
скаргою на постанову державного
виконавця Сихівського ВДВС
Львівського МУЮ від 16 червня 2014 року ВП
№ 39640374 про повернення виконавчого
документу, просить скасувати вказану
постанову та зобов'язати державного
виконавця відновити виконавче
провадження.

В обґрунтування скарги покликається на
те, що 29.05.2013 року Сихівським районним
судом м.Львова видано судовий наказ про
стягнення заборгованості за спожитий
природний газ з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
на суму 1066,69 грн. 16.06.2014р. Сихівським
ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про
повернення виконавчого документу
стягувачу. Вважає, що їх права як
сторони виконавчого провадження були
порушені, оскільки державним
виконавцем не додержано вимог ст.52
Закону України «Про виконавче
провадження», щодо опису майна
боржника, та ст.62 Закону, щодо
реалізації майна, на яке звернене
стягнення. Крім того, державним
виконавцем, при наявності в особи
невиконаних зобов'язань, покладених на
неї судовим рішенням, що є підставою
для обмеження її у праві виїзду за межі
України, не вжито відповідних заходів.
При проведенні опису майна боржника не
було повідомлене ПАТ «Львівгаз» з
метою участі у виконавчих діях. Відтак
державним виконавцем не було вжито
достатніх заходів для виконання
покладених на нього обов'язків
відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження». З урахуванням
наведеного просять суд скасувати
постанову про повернення виконавчого
документу ВП № 3964-374 від 16.06.2014 року.

Представник скаржника в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
якою скаргу підтримав, просив вимоги
задовольнити, розглядати скаргу у його
відсутності.

Представник Сихівського ВДВС
Львівського МУЮ в судове засідання не
з'явилася, подала суду заяву про
розгляд скарги за її відсутності.
Надала письмові заперечення на скаргу,
згідно з якими в процесі здійснення
виконавчого провадження отримано дані
про відсутність у боржників нерухомого
майна, транспортних засобів та доходів.
В результаті перевірки майнового стану
боржників встановлено, що за місцем їх
проживання, майно боржників на яке
можна було б звернути стягнення
відсутнє. Відповідно до п.7 ст.52 Закону
України «Про виконавче провадження»,
якщо сума, що підлягає стягненню за
виконавчим документом не перевищує
десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на житло боржника чи земельну ділянку
не здійснюється. У зв'язку із чим було
прийнято рішення про повернення
виконавчого документа. Вважає скаргу
безпідставною та просить в її
задоволенні відмовити.

З'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши матеріали скарги, суд
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

З матеріалів скарги вбачається, що на
виконанні в Сихівському ВДВС
Львівського МУЮ перебуває виконавчий
документ, судовий наказ № 464/4944/13-ц,
виданий 29.05.2013 року Сихівським районним
судом м. Львова, про стягнення
заборгованості за спожитий природний
газ з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на суму 1066,69
грн.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушеної
права чи свободи.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
ненадання боржником у строки для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення. Заходами примусового
виконання рішень є: звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб;
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні; інші заходи,
передбачені рішенням. (ст.32 Закону
України «Про виконавче провадження»).

Як встановлено судом з виконання
судового наказу від 29.05.2014р. державним
виконавцем Сихівського ВДВС ЛМУЮ
відкрито виконавче провадження. Згідно
отриманих державним виконавцем
відомостей із Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно та УДАІ
ГУМВСУ у Львівській області, Головного
управління Держземагенства у
Львівській області, нерухоме майно,
земельні ділянки та транспортні засоби
за боржниками не зареєстровані. Із
отриманих відомостей від Державної
податкової служби України інформація
про джерела доходу боржників відсутні,
відкритих рахунків боржники не мають.
Відповідно до повідомлення
національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, боржники не є
власниками акцій.

Крім цього, державним виконавцем, за
участю двох понятих, здійснено
перевірку майнового стану боржників за
місцем їх проживання. В результаті
такої перевірки, майна на яке можна
було б звернути стягнення не виявлено,
про що складено відповідний акт від
03.06.2014 року.

Враховуючи вищенаведене, у зв'язку із
невстановленням майна боржників за
рахунок якого можна було б задоволити
вимоги стягувача, 16.06.2014 р. державним
виконавцем прийнято постанову про
повернення виконавчого документу
стягувачу.

Статтею 47 цього Закону визначені
підстави для повернення виконавчого
документа стягувачеві, зокрема, таке
рішення приймається державним
виконавцем якщо у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернуто
стягнення, а здійснені державним
виконавцем відповідно до цього Закону
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними.

Враховуючи те, що державним
виконавцем при виконанні судового
наказу від 29.05.2014р. було вжито всіх
заходів з метою розшуку майна
боржників, на яке можна було б звернути
стягнення, в результаті яких таке
майно не виявлено, ним підставно, у
відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження» прийнято постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачу.

При цьому, суд вважає безпідставним
покликання представника заявника на
невжиття заходів щодо обмеження
боржників у виїзді за кордон, зважаючи
на те, що таке обмеження не є заходом
спрямованим саме на розшук майна. А
твердження про обов'язковість
повідомлення стягувача про опис майна
боржника є необґрунтованим, оскільки
такий обов'язок державного виконавця
не передбачений ні положеннями Закону
України «Про виконавче провадження»,
ні положеннями Інструкції про
проведення виконавчих дій. Крім того,
державним виконавцем не здійснювався
опис майна боржників, оскільки в
результаті перевірки майнового стану
боржників такого майна виявлено не
було. Твердження заявника про те, що
йому не забезпечено права брати участь
у провадженні виконавчих дій є
безпідставними, оскільки, як
вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, стягувач не звертався до
виконавця з відповідною заявою про
реалізацію даного права.

Слід також прийняти до уваги і те, що у
відповідності до п.7 ст.52 Закону України
«Про виконавче провадження», сума, яка
підлягає стягненню 1066,69 грн., за
виконавчим документом не перевищує
десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, а відтак звернення
стягнення на житло боржника чи
земельну ділянку, при їх наявності у
боржника, не здійснюється.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

За наведених обставин, вимоги
скаржника щодо визнання постанови про
повернення виконавчого документу
стягувачу незаконною, їх скасування є
безпідставними та не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.208-210,293,383-389 ЦПК України,
ст.ст.6,11,47,52,57,62 Закону України «Про
виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» на постанову державного
виконавця Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції ВП №39640374 від 16 червня 2014 року,
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а
особою, у відсутності якої така була
постановлена, - протягом того ж строку з
дня отримання її копії до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції.

Головуюча
Шашуріна Г.О.