Справа № 2/1519/6787/2011
Провадження № 2/521/4873/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 24» липня 2014 року Малиновський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання
- Корнієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
недораховану електроенергію, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго», що є
правонаступником Відкритого
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго», звернувся до
Малиновського районного суду міста
Одеси з позовом про стягнення з
відповідача 10 690,50 грн. заборгованості
за недораховану електроенергію,
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідач відмовляється сплачувати
вартість не облікованої електричної
енергії за розрахунком на підставі
акту №097966 від 16 березня 2011 року про
порушення Правил користування
електричної енергії для населення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
16.03.2011 року уповноваженими
працівниками ВАТ "Одесаобленерго" -
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - проводилась
перевірка об'єкту відповідача за
адресою:АДРЕСА_2 на відповідність
споживання електричної енергії
Правилам, в ході проведення якої було
виявлено порушення п. 42 Правил, а саме:
«самовільне підключення квартирного
навантаження поза приладом обліку
електричної енергії з використанням
«штучного нуля»/ При ввімкненні
«штучного нуля» електроенергія
споживається, приладом обліку не
враховується». На підставі виявленого
порушення Правил уповноваженими
представниками ВАТ «Одесаобленерго»
було складено акт про порушення Правил
за №097966 від 16.03.2011р. За зверненням
споживача ОСОБА_5 у його присутності
комісією з розгляду актів 17.03.2011 року
прийнято рішення, оформлене протоколом
№1018 про визначення та нарахування
вартості обсягу не облікованої
внаслідок порушення споживачем Правил
електричної енергії відповідно до
Методики, яка відповідно до розрахунку
склала 10 690,50 грн. по акту №097966, який
було отримано ОСОБА_5 17.03.2011 року ОСОБА_5
та Південним РЕМ ВАТ «Одесаобленерго»
було укладено угоду про порядок
погашення заборгованості, відповідно
до умов якої боржник визнає
заборгованість у розмірі 10 690,50 грн. та
зобов'язується сплатити її в термін до
28.02.2012 року відповідно до графіку. Але
до теперішнього часу зазначена
заборгованість залишається
непогашеною.

Представник позивача у судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримала, просила суд їх
задовольнити.

Відповідач позов не визнала, проти його
задоволення заперечувала.

Розглянувши матеріали, оцінивши
докази, які мають значення для справи,
суд встановив наступні факти та
відповідні правовідносини.

ПАТ "Одесаобленерго" постачає
електричну енергію у квартиру АДРЕСА_2
на підставі особового рахунку НОМЕР_1,
відкритого на ім'я власника квартири -
ОСОБА_2, яка є споживачем електричної
енергії.

Проте, представником позивача у
судовому засіданні не було доведено, що
під час проведення технічної перевірки
уповноваженими представниками
Південного РЕМ ВАТ «Одесаобленерго» " 16
березня 2011 року за адресою: АДРЕСА_2
була присутня саме споживач ОСОБА_2, та
за її присутності було виявлено
порушення Правил, а саме: «самовільне
підключення квартирного навантаження
поза приладом обліку електричної
енергії з використанням «штучного
нуля» При ввімкненні «штучного нуля»
електроенергія споживається, приладом
обліку не враховується».

У той же час, як зазначає
представник позивача, за зверненням
споживача ОСОБА_5, який є співвласником
зазначеної квартири, 17.03.2011 року у його
присутності комісією з розгляду актів
прийнято рішення, оформлене протоколом
№ 1018 про визначення та нарахування
вартості обсягу не облікованої
внаслідок порушення споживачем Правил
електричної енергії відповідно до
Методики визначення обсягу та
вартостіелектричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами Правил, затвердженої
Постановою НКРЕ 04.05.2006 р. № 562 із змінами
та доповненнями (надалі - Методика), яка
відповідно до розрахунку склала 10 690,50
грн. по акту №097966. Як протокол так і
рахунок було отримано ОСОБА_5 особисто.
17.03.2011 року ОСОБА_5 та Південним РЕМ ВАТ
«Одесаобленерго» було укладено угоду
про поетапний порядок погашення
заборгованості, відповідно до умов
якої боржник визнає заборгованість у
розмірі 10 690,50 грн. та зобов'язується
сплатити її в термін до 28.02.2012 року
відповідно до графіку.

При цьому, представником позивача
не надано до суду належних та
допустимих доказів того, що ОСОБА_5 є
співвласником зазначеної квартири та
має договірні зобовязання із
позивачем, та, окрім зазначеного,
зазначена особа не є відповідачем у
справі.

Суд також зауважує, що в угоді про
поетапний порядок погашення
заборгованості №097996 від 17.03.2014 року
сторонами є Південний РЕМ та ОСОБА_2
Васильєвна, у той час, як сам текст
угоди підписаний ОСОБА_5, що
унеможливлює прийняття зазначеної
угоди судом у якості належного доказу
порушення зобовязання відповідачем.

При цьому, посилання представника
позивача в обґрунтування уточнення
позовних вимог на ст.626-631 ЦК України є
хибними, адже зазначені статті
передбачають загальні положення про
договір, у той час, як жодних
договірних зобов'язань між Публічним
акціонерним товариством
«Одесаобленерго» та ОСОБА_2 щодо
стягнення спожитої необлікованої
електричної енергії в сумі 10 690,05
гривень не існує.

Угода про погашення заборгованості
№097966 датована 17.03.2011 року, укладена ВАТ
«Одесаобленерго» з іншою особою, не
може бути підставою для виникнення
договірних зобов'язань у ОСОБА_2 щодо
стягнення з неї заборгованості за
зазначеною угодою.

При цьому суд зауважує, що
представником позивача у даному
випадку невірно був обраний спосіб
захисту порушеного права, а саме
представник Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго»» не
звернувся до суду відповідно до п. 8 ст.
16 ЦК України з позовом про
відшкодування збитків та не довів у
судовому засіданні, які втрати особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки), а також доходи, які
особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене (упущена вигода),
відповідно до ст. 22 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Згідно з ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 4 цієї статті, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», під час судового розгляду
предметом доказування є факти, якими
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення і підлягають встановленню
при ухваленні рішення.

Згідно п. 27 зазначеної Постанови,
враховуючи обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається, необхідно в судовому
засіданні дослідити кожний доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів (ст. 58, 59 ЦПК
України).

Таким чином, з урахуванням наведеного,
вимоги ПАТ «Одесаобленерго» до ОСОБА_2
є недоведеними у судовому засіданні, та
відповідно, є такими, що не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
недораховану електроенергію -
відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ
А.П. ЦЕЛУХ