Справа № 199/1934/14-ц
Амур-Нижньодніпровський районний суд
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради, третя
особа Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№43» Дніпропетровської міської ради,
про визнання права користування
житловим приміщенням, -
Позивачі звернулися до суду з
позовом до відповідача про визнання за
ними права користування житловим
В обґрунтуванні своїх позовних
вимог посилалися на те, що з 31.08.1991 року
ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3 та від спільного життя у
них народилася донька ОСОБА_2,
У 1992 році внаслідок обміну житлом
їх сім'я заселилася в квартиру АДРЕСА_1,
основним квартиронаймачем якої був
У даній квартирі вся сім'я
проживала постійно з дня заселення,
однак зареєстрованим в ній значився
тільки основний квартиронаймач ОСОБА_3,
який трагічно помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Оскільки на теперішній час
відповідачем не визнається право
користування даною квартирою за
членами сім'ї основного
квартиронаймача: дружиною ОСОБА_1 та
донькою ОСОБА_2, які не можуть
зареєструватися в даній квартирі та
укласти договір найму житлового
приміщення, тому позивачі просили в
судовому порядку визнати за ними
правло користування квартирою АДРЕСА_1.
У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 позов підтримала та просила
його задовольнити, додатково
зазначивши, що незважаючи на свою
реєстрацію за іншою адресою, вона
постійно проживала в даній квартирі та
виконувала усі обов'язки члена сім'ї
наймача. В той же час позивачка
зазначила, що протягом останніх років
подружні стосунки між подружжям були
фактично припинені через зловживання
чоловіком спиртними напоями на
неможливістю у зв'язку з цим спільного
Позивачка ОСОБА_2 просила позов
задовольнити, оскільки спірна квартира
є єдиним її житлом, так як вона з
моменту народження проживала в ній
разом з батьками, однак через
оспорювання відповідачем її права
користування вказаною квартирою, не
може отримати паспорт та
зареєструватися за даною адресою.
На теперішній час вона несе усі
права та обов'язки квартиронаймача,
проживає в квартирі, сплачує разом з
матір'ю комунальні послуги та усі
необхідні платежі по утриманню
житлового будинку та прибудинкової
Представник позивачів ОСОБА_4
просила позов задовольнити, оскільки
позивачі, будучи членами сім'ї
основного квартиронаймача, набули
право користування даним житловим
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлявся в
установленому законом порядку, зі
згоди позивачів суд ухвалює заочне
рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК
України.

Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився, надав
заяву, в якій просив розглядати справу
без його участі.

Вислухавши пояснення позивачів
та їх представника, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов
задовольнити частково з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що з 31.08.1991 року ОСОБА_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу, та від спільного життя
у них народилася донька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно з ордером на житлове
приміщення №005280, виданим 01.02.1992 року
Бюро по обміну житловою площею
Дніпропетровської міської ради на
підставі протоколу засідання комісії
по обміну житловою площею №5 від 29.01.1992
року, ОСОБА_3 на сім'ю з 1 чоловіка була
надана на заняття в порядку обміну
житлового приміщення квартира АДРЕСА_1,
житловою площею 19,1 кв.м. (а.с.49).

Позивачка ОСОБА_1, перебуваючи зі
ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, як член
сім'ї в ордері не значиться, та в даній
квартирі ніколи не була зареєстрована.
Доказів її звернення із заявами до
відповідних органів з приводу
реєстрації (прописки) за даною адресою
у вказаному житловому приміщенні, суду
не надано.

ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В спірній квартирі після його
смерті залишилися проживати позивачі:
його дружина ОСОБА_1 та неповнолітня на
той час донька ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 зазначила, що між подружжям
останнім часом були припинені подружні
стосунки через зловживання чоловіком
спиртними напоями та ведення ним
аморального способу життя, у зв'язку з
чим проживати в одній квартирі з ним
було неможливо.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Таким чином суд дійшов висновку,
що позивачка ОСОБА_1, як член сім'ї
основного квартиронаймача, не
використала своє право та не вжила
заходів щодо реєстрації свого
основного місця проживання в даній
квартирі, яку вона вважала своїм єдиним
житлом. В той же час, питання про зняття
з реєстрації в квартирі своїх батьків
за адресою: АДРЕСА_2, вона також ніколи
не ставила, таким чином зберігаючи за
собою право користування цією
квартирою.

Суд вважає, що в судовому
засіданні підстави набуття нею права
користування спірною квартирою не
знайшли свого підтвердження, у зв'язку
з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання за нею права користування
квартирою АДРЕСА_1, задоволенню не
підлягають.

В той же час, дослідивши усі
зібрані по справі докази в їх
сукупності, вислухавши пояснення
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про
визнання за нею права користування
квартирою АДРЕСА_1 необхідно
задовольнити виходячи с вимог ч.3 п.2 ст.3
СК України, відповідно до яких дитина
належить до сім'ї своїх батьків і тоді,
коли спільно з ними не проживає.

Таким чином, незважаючи на
відсутність відомостей щодо
реєстрації неповнолітньої на той час
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вказаній
квартирі, вона належала до сім'ї свого
батька ОСОБА_3, у зв'язку з чим, як член
сім'ї, набула право користування даним
житловим приміщенням.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
право користування квартирою АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 169, 209, 212-215, 224 ЦПК
України, ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради, третя
особа Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№43» Дніпропетровської міської ради,
про визнання права користування
житловим приміщенням, - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позову, - відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя