Справа № 686/6674/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014р.
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в
складі: головуючого судді - Продана Б.
Г., при секретарі - Дорош Р. М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Хмельницькому цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної
інноваційної фінансово-кредитної
установи

про стягнення не донарахованої
заробітної плати та компенсації за
затримку її виплати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом про
стягнення не донарахованої заробітної
плати та компенсації за затримку її
виплати до відповідача, посилаючись на
те, що згідно наказу від 01.08.2000 р. № 6
його було прийнято на посаду
начальника відділу по роботі з
кредитами та інвестиціями
Хмельницького регіонального
відділення Української державної
інноваційної компанії з 01.08.2000 р.

Наказом відділення від 22.10.2000 р. № 21-о,
позивач був переведений на посаду
головного спеціаліста з питань
кредитування та інвестування
Хмельницького регіонального
відділення Української державної
інноваційної компанії з 01.11.2001 р.

Наказом Української державної
інноваційної компанії від 15.08.2002 р. № 66,
позивач був призначений виконуючим
обов'язки голови відділення з 16.08.2002 р.,
а наказом УДІК від 24.10.2002 р. №77 - головою
Хмельницького РВ УДІК з 01.11.2002 р.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.08.2007 р. № 1007 Українську державну
інноваційну компанію перейменовано на
Державну інноваційну
фінансово-кредитну установу.

Наказом Державної інноваційної
фінансово-кредитної установи від 28.12.2007
р. № 128 позивача призначено на посаду
директора Хмельницького РВ ДІФКУ з
08.01.2008р. На час прийняття позивача на
роботу в Хмельницьке регіональне
відділення УДІК його трудовий стаж
становив 28 років 5 місяців.

11.12.2013 року позивачем була направлена
заява на ім'я в.о. Голови правління
ДІФКУ Ісаакяна А. В. про нарахування та
виплату йому надбавки за вислугу років
за період з 2000р. по 2010р. з розрахунком
належних до виплати сум. У відповіді
від 28.02.2014 р. № 12-117 Установа повідомила
про те, що позивач не набув права на
отримання даної надбавки з підстави
відсутності окремого розпорядчого
акту керівника відповідача у справі
про її встановлення.

Однак, позивач не погоджується з таким
висновком відповідача, а тому просить
стягнути на його користь 170 465,52 грн., з
яких: 120 196,00 грн. не донарахованої
заробітної плати та 50 269,52 грн.
компенсації за затримку її виплати.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, та
просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання подав заперечення проти
позову, та просить в його задоволенні
відмовити. Крім того, представник
відповідача посилається на те, що
позивач у заявленому позові не навів
рішення ДІФКУ про встановлення йому
додаткової заробітної плати у вигляді
надбавки за стаж (вислугу років) у
порядку та на умовах, ви значених
положенням про систему оплати праці та
матеріального стимулювання
працівників Української державної
інноваційної компанії, затвердженими
рішенням Спостережної ради УДІК від
29.06.2000 № 1, Положення про систему оплати
праці та матеріального стимулювання
працівників Української державної
інноваційної компанії, затвердженим
постановою Правління УДІК від 24.09.2003 №
264 та Положення про систему оплати
праці та матеріального стимулювання
працівників Державної інноваційної
фінансово-кредитної установи,
затвердженим рішенням Дирекції ДІФКУ
від 14.12.2007 № 3.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що в позові слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України, ст. 15
Закону України "Про оплату праці", форми
і системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною,
галузевими (міжгалузевими) і
територіальними угодами. У разі, коли
колективний договір на підприємстві не
укладено, роботодавець зобов'язаний
погодити ці питання з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності
з іншим уповноваженим на
представництво органом. Конкретні
розміри тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок робітникам,
посадових окладів службовцям, а також
надбавок, доплат, премій і винагород
встановлюються з урахуванням вище
названих вимог.

Ст. 2 Закону визначена структура
заробітної плати, а саме: основна,
додаткова заробітна плата та інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. Зокрема, додаткова заробітна
плата - це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

В судовому засіданні об'єктивно
встановлено, що згідно наказу від 01.08.2000
р. № 6 позивача було прийнято на посаду
начальника відділу по роботі з
кредитами та інвестиціями
Хмельницького регіонального
відділення Української державної
інноваційної компанії з 01.08.2000 р.
Наказом Державної інноваційної
фінансово-кредитної установи від 28.12.2007
р. № 128 позивача призначено на посаду
директора Хмельницького РВ ДІФКУ з
08.01.2008р. На час прийняття позивача на
роботу в Хмельницьке регіональне
відділення УДІК його трудовий стаж
становив 28 років 5 місяців. Вказані
обставини підтверджуються копією
трудової книжки, та іншими доказами
зібраними по справі.

Однак, суд не бере до уваги пояснення
позивача про те, що відповідач
зобов'язаний виплатити йому 170 465,52 грн.,
з яких: 120 196,00 грн. не донарахованої
заробітної плати та 50 269,52 грн.
компенсації за затримку її виплати,
оскільки згідно з п.п. 4.1 Положення про
систему оплати праці та матеріального
стимулювання працівників Української
державної інноваційної компанії,
затвердженого рішенням Спостережної
ради УДІК від 29.06.2000 № 1 надбавки і
доплати до посадових окладів
працівникам компанії встановлюються
за високі досягнення у праці та
виконання особливо важкої роботи.
Шкала розмірів надбавок і доплат до
посадових окладів працівників
компанії затверджується спостережною
радою компанії та застосовується до
фонду основної заробітної плати
компанії. Надбавки і доплати до
посадових окладів голови правління та
його заступників встановлюються
головою спостережної ради відповідно
до цього положення. Надбавки і доплати
до посадових окладів головам
регіональних відділень, керівникам
філіалів та представництв і
працівникам центрального апарату за
поданням керівників структурних
підрозділів встановлюється головою
правління компанії. Розміри надбавок і
доплат до посадових вкладів для інших
працівників установ компанії
встановлює керівник установи з
урахуванням трудового внеску кожного
працівника в результати роботи
установи компанії в межах доведеного
фонду оплати праці. Голова правління
або керівник установи Компанії має
право позбавити працівників повністю
або частково встановлених надбавок і
доплат до посадових окладів за
допущені в роботі недоліки.

Тому, враховуючи вищевикладене, та те,
що позивач у заявленому позові не навів
рішення ДІФКУ про встановлення йому
додаткової заробітної плати у вигляді
надбавки за стаж (вислугу років) у
порядку та на умовах, визначених
положенням про систему оплати праці та
матеріального стимулювання
працівників Української державної
інноваційної компанії, затвердженими
рішенням Спостережної ради УДІК від
29.06.2000 № 1, Положення про систему оплати
праці та матеріального стимулювання
працівників Української державної
інноваційної компанії, затвердженим
постановою Правління УДІК від 24.09.2003 №
264 та Положення про систему оплати
праці та матеріального стимулювання
працівників Державної інноваційної
фінансово-кредитної установи,
затвердженим рішенням Дирекції ДІФКУ
від 14.12.2007 № 3, суд вважає що в позові
слід відмовити.

Крім цього, підлягають стягненню з
позивача на користь держави і судові
витрати по справі, а саме судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 88; 213; 215 ЦПК України, ст.
ст. 2, 97, 116 КЗпПУ, ст. 15 ЗУ «Про оплату
праці» суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державної інноваційної
фінансово-кредитної установи, про
стягнення не донарахованої заробітної
плати та компенсації за затримку її
виплати - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

На рішення суду може бути подана
апеляція до Апеляційного суду
Хмельницької області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: