Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22ц - 778/3385/ 2014
інстанції: Наумова І.Й.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової
Г.С.

Дашковської О.В.

при секретарі:
Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 29 квітня 2014 року, у справі
за поданням державного виконавця
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИЛА:

Державний виконавець Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Кисліцина Ю.Д. звернулася до
суду з поданням про тимчасове
обмеження боржника - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу, посилаючись на те, що на
виконанні у Комунарського ВДВС
Запорізького міського управління
юстиції перебуває зведене виконавче
провадження №42708648 до складу якого
входять виконавчі листи №6/18/09 від
23.03.2009 року виданого Господарським
судом Запорізької області про
стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ
«Мережа сервісних станцій» суми боргу
у розмірі 29081,12 грн.; №333/7142/13 від 06.02.2014
року виданого Комунарським районним
судом м.Запоріжжя про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ЗОКС «Довіра» суми
боргу у розмірі 35650,00 грн.; №333/7142/13 від
06.02.2014 року виданого Комунарським
районним судом м.Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗОКС
«Довіра» суми боргу у розмірі 356,50 грн.;
№2-1806/11 від 02.06.2011 року виданого
Комунарським районним судом
м.Запоріжжя про звернення стягнення на
нерухоме майно: MAN19.403 1998 р.в., сідловий
тягач Б, держ.№ НОМЕР_1.

03.03.2014 року державним виконавцем
Кисліциною Ю.Д. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження, про
що повідомлено боржника у визначеному
законом порядку. Боржнику надано строк
для самостійного виконання рішення до
10.03.2013 року. Боржник рішення суду не
виконує та ухиляється від його
виконання, існує імовірність того, що
він з метою невиконання рішення суду
може виїхати на постійне місце
проживання за межі України, тому є
необхідність тимчасово обмежити його у
праві виїзду за межі України до моменту
виконання ним зобов'язань.

Ухвалою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2014 року
подання про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_3, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу задоволено. Тимчасово
обмежено громадянина - боржника ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу, шляхом заборони перетинати
державний кордон України до виконання
ним своїх зобов'язань та до закінчення
зведеного виконавчого провадження
№42708648.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою ОСОБА_3, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати,
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні подання.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю - доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п.1 ч.2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312
ЦПК України за наслідками розгляду
скарги на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Задовольняючи подання
державного виконавця Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції, суд першої інстанції виходив
із того, що ОСОБА_3, який є боржником у
виконавчому провадженні, в
добровільному порядку не погашає борг,
а тому виникла необхідність у
тимчасовому обмеженні його права на
виїзд за межі України з метою
забезпечення повного та своєчасного
виконання виконавчих документів.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду.

З матеріалів справи вбачається,
що державний виконавець звернувся з
вищевказаним поданням, погодженим з
начальником ВДВС, відповідно до ст. 377-1
ЦПК України.

Згідно даної норми права питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов"язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року
"Про порядок виїзду з України і в"їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в"їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв"язання спорів
у цій сфері.

Стаття 6 вказаного Закону
визначає підстави для тимчасових
обмежень у праві виїзду громадян
України за кордон.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 даного Закону
передбачено, як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадянина за кордон ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань (в редакції
Закону із змінами, внесеними згідно із
Законом N 2677-VI від 04.11.2010).

Частиною 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження",
передбачено право державного
виконавця у процесі здійснення
виконавчого провадження на перевірку
виконання боржниками рішень, що
підлягають виконанню відповідно до
цього Закону, безперешкодний вхід до
приміщень, що належать боржникам,
накладення арешту на майно боржника,
його вилучення та реалізацію в
установленому законодавством порядку.
Здійснення інших повноважень,
передбачених цим Законом та іншими
законами.

Зокрема, п. 18 ч. 3 ст. 11 даного
Закону передбачено, право державного
виконавця у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Під час розгляду подання в суді
першої інстанції державний виконавець
надав докази на підтвердження ухилення
боржника від виконання зобов"язань,
покладених на нього рішенням суду.

Судом були досліджені та належно
оцінені такий доказ як постанови про
відкриття виконавчого провадження від
03.03.2014 року по трьом виконавчим листам,
якими надано строк для добровільного
виконання до 10.03.2014 року та роз"яснені
наслідки невиконання рішення,
зазначені постанови була направлені
на адресу боржника .

Стаття 31 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачає
умови та правила надсилання документів
виконавчого провадження. Цією статтею
визначено, що копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

В цій же нормі даного Закону
окремо передбачено, що боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Незважаючи на повідомлення
боржника про відкриття відносно нього
виконавчого провадження останній не
вжив заходів для добровільного
виконання, яке йому було
запропоновано.

06.04.2014 року державним виконавцем
було складено акт за місцем проживання
ОСОБА_3 про відсутність майна, яке
належить боржнику ( а.с. 103)..

Згідно відповіді на запит
державного виконавця витягу з реєстру
прав власності на нерухоме майно, та
даних АІС " Автомобіль" право власності
за боржником не зареєстровані (а.с. 100)/

До встановлених судом першої
інстанції обставин були належним чином
застосовані вищенаведені норми
матеріального і процесуального права,
суд дійшов обґрунтованого та такого, що
відповідає вимогам закону, висновку
про необхідність задоволення подання
державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги про
те, що державним виконавцем не доведено
факт ухилення ОСОБА_3 від виконання
зобов"язань, покладених судовими
рішеннями не заслуговують на увагу,
оскільки вищезазначені обставини, які
були досліджені судом першої інстанції
свідчать про те, що останній взагалі не
намагається повертати борг, що
відповідно до вимог чинного цивільного
процесуального законодавства України
та положень Закону України "Про
виконавче провадження" не позбавляє
права державного виконавця з метою
забезпечення виконання судового
рішення про стягненню боргу вжити
відповідні заходи по обмеженню
боржника у праві виїзду за межі України
.

З наданої для огляду
представником ОСОБА_3 - ОСОБА_5
членської книжки видно, що ОСОБА_3
сплачував внески до кредитної спілки
за 2008 рік та за 2012 рік. Однак в ній не
йдеться, що ці внески були сплачені на
виконання виконавчих листів виданих
Комунарським районним судом
Запорізької області від 06.02.2014 року,
від 01.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_3
на користь ЗОКС « Довіра» суми боргу в
розмірі 35650 грн., 356.50 грн., по яким було
відкрито виконавче провадження.

За період відкриття виконавчого
провадження, а саме, з 03.03.2014 року по
теперішній час, ОСОБА_3 не надав суду
доказів, які б свідчили про погашення
ним боргу.

Водночас, зі слів представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в суді апеляційної
інстанції вбачається, що ОСОБА_3
знаходиться за кордоном і ніяких
перерахувань на виконання судових
рішень не здійснює.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків судового
рішення .

Немає передбачених законом
підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 29 квітня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів .

Головуючий:

Судді: