АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6909/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Галічий В. М. Доповідач - Черненкова
Л.А. Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев`янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особи Кіровський відділ
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, товариство з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробнича фірма «Українські
національні інформаційні системи» про
розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н
О В И Л А:

17 липня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із вказаною позовною заявою, за
якою просила суд поділити майно
подружжя та визнати право власності за
нею на майно: нежитлові приміщення,
частину житлового будинку, земельні
ділянки, автомобіль, а за відповідачем
визнати право приватної власності на
усі корпоративні права в комерційних
підприємствах, придбаних під час
перебування у шлюбі з нею, зокрема, 50%
частки статутного капіталу ТОВ НВФ
«Українські національні інформаційні
системи», що дорівнює 1 509 250 грн., а також
грошові кошти та майно, пов'язані з його
діяльністю як приватного підприємця.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 09 серпня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 04 жовтня 2013 року та ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 26 листопада 2013 року -
визнано мирову угоду сторін у справі та
провадження у справі закрито.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 лютого 2014 року
скасовано ухвалу Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 09 серпня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 жовтня
2013 року, справа направлена на новий
розгляд до суду першої інстанції;
визнано ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26
листопада 2013 року такою, що втратила
чинність.

15 травня 2014 року ТОВ НВФ «Українські
національні інформаційні системи»
звернулися до суду із клопотанням про
зупинення провадження у справі до
розгляду по суті господарським судом м.
Києва № 910/2299/14 за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 та до них про визнання рішень
зборів учасників товариства та нової
редакції статуту недійсними,
скасування записів та відновлення
становища, яке існувало до порушення
права, посилаючись на те, що на їх
користь здійснюється стягнення у
виконавчому провадженні спірного
майна, арештованого з метою звернення
стягнення з ОСОБА_3 суми боргу на
виконання постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду у справі №
9/5005/17294/2011 та позивачем подано позовну
заяву виключно з метою уникнення від
виконання судового рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 травня 2014 року -
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
зупинено до набрання законної сили
рішення у господарській справі №
910/2299/14 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та
ТОВ НВФ «Українські національні
інформаційні системи», третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання рішень зборів учасників
товариства та нової редакції статуту
недійсними, скасування записів та
відновлення становища, яке існувало до
порушення права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу про зупинення
провадження у справі та направити
справу для розгляду по суті до суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її задовольнити з
наступних підстав.

Ухвалюючи зупинення провадження у
справі з підстав неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно позовних вимог, які є предметом
спору у господарській справі № 910/2299/1414
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ТОВ НВФ
«Українські національні інформаційні
системи», що знаходиться у провадженні
господарського суду м. Києва,
відповідач ОСОБА_3 оспорює зміни складу
учасників ТОВ «НВФ «УНІС», згідно до
яких він позбавився своєї частки в
статутному капіталі в розмірі 50%, що
дорівнює 1 509 250 грн. В той же час, однією
з позовних вимог у справі за позовом
ОСОБА_2 є визнання за ОСОБА_3 права
власності на 50% частки в статутному
капіталі ТОВ «НВФ «УНІС», тобто ця
вимога є тотожною із вимогою ОСОБА_3 в
зазначеній господарській справі,
рішення за якою матиме преюдиційне
значення для цивільної справи щодо
розподілу майна подружжя.

Судова колегія не погоджується з
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.201 ЦПК України
суд зобов'язаний зупинити провадження
у справі у разі: п.4) неможливості
розгляду цієї справи до вирішення
іншої справи, що розглядається в
порядку конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Згідно роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України в постанові
від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" ч.4 п.33, -
визначаючи наявність передбачених
статтею 201 ЦПК підстав, за яких
провадження у справі підлягає
обов'язковому зупиненню, суд повинен,
зокрема, враховувати, що така підстава
для зупинення провадження у справі, як
зазначено у пункті 4 частини першої
цієї статті - неможливість розгляду
цивільної справи до вирішення іншої
справи, що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

Судом першої інстанції не враховані
положення вказаного закону та
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України, у зв'язку з чим постановлено
незаконне судове рішення.

Крім того, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що позовні вимоги,
які зазначені в господарській справі
відрізняються від тих, які
розглядаються в цивільній справі,
тобто, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про те, що предмет
спору у вказаних справах є тотожним,
оскільки за позовними вимогами про
розподіл майна подружжя вбачається
матеріальний характер спору, а за
позовними вимогами в господарській
справі про визнання рішень зборів
учасників товариства та нової редакції
статуту недійсними, скасування записів
та відновлення становища, яке існувало
до порушення права - відсутній спір про
майнові права. Посилання суду на один і
той же предмет спору, а саме: право
відповідача на 50% у статутному капіталі
ТОВ «НВФ «УНІС», що дорівнює 1 509 250 грн. є
припущенням суду, що є недопустимим при
ухваленні судового рішення.

Задовольняючи клопотання ТОВ «НВФ
«УНІС» про зупинення провадження у
справі до розгляду по суті
господарським судом м. Києва № 910/2299/14,
суд першої інстанції не звернув увагу
на те, що дане клопотання не
обґрунтовується вимогами п.4 ч.1 ст.201
ЦПК України, а саме: неможливості
розгляду цієї справи до вирішення
іншої справи, що розглядається в
порядку конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства, а
заявник ТОВ «НВФ «УНІС» обґрунтовував
зупинення провадження у справі лише
тим, що позивачем подано позовну заяву
виключно з метою уникнення від
виконання судового рішення про
стягнення боргу, однак ці обставини суд
першої інстанції не врахував при
розгляді зазначеного клопотання, які в
свою чергу не є підставою для
застосування п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України.

Вирішуючи питання про обов'язкове
зупинення розгляду справи до вирішення
іншої справи з посиланням на заявлене
клопотання ТОВ «НВФ «УНІС» про
зупинення провадження у справі, - суд
першої інстанції вийшов за межі
заявлених вимог та не перевірив, що за
вказаною господарською справою №
910/2299/14 провадження у справі зупинено до
розгляду іншої господарської справи,
за якою також провадження у справі
зупинено, тобто, за таких обставин у
даній цивільній справі можуть бути
порушені вимоги статті 157 ЦПК України
щодо розумності строку розгляду
справи.

Судова колегія дійшла висновку, що
ухвала суду про зупинення провадження
по справі у зв'язку з неможливістю
розгляду справи до вирішення іншої
справи, - постановлена з порушенням
зазначених норм процесуального права у
зв'язку з чим підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.304,307, п.4 ч.1 ст.311, ч.1 ст.218
ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 травня 2014 року
про зупинення провадження у цивільній
справі - скасувати, справу направити
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Судді