МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2014 р.
Справа № 370/700/14-ц

07 липня 2014 року Макарівський
районний суд Київської області в
складі головуючого судді Устимчук М.Ю.,
при секретарі Захарченко Т.М. ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Макарів,
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
третя особа ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок
кримінального правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до
Макарівського районного суду з
вказаним позовом посилаючись на те, що
07.05.2012 року на автодорозі Київ-Чоп у
селі Небилиця Макарівського району
Київської області водій ОСОБА_3
керуючи автомобілем КАМАЗ-55102
здійснюючи маневр розвороту з
порушенням правил дорожнього руху
України скоїв зіткнення із належним
йому транспортним засобом автобусом
«Даймлер-Крайслер» д.н. НОМЕР_1 у
результаті чого одна особа померла,
одна травмована, а автомобілі отримали
механічні пошкодження. У результаті
ДТП йому спричинено матеріальну шкоду.
Винним у ДТП є третя особа ОСОБА_3., що
підтверджується вироком Макарівського
районного суду , що набрав законної
сили. Згідно висновку експертного
дослідження від 29.01.2014 року вартість
відновлювального ремонту належного
йому автобусу складає 90 208,62 грн., розмір
шкоди, яка не покривається страховою
компанією складає 40 208,62 гривень.
Вироком Макарівського районного суду
встановлено, що ОСОБА_3 неофіційно
працював водієм у відповідача по
справі. На підставі ст..1167,1172,1188 ЦК
України просив суд стягнути з
відповідача на його користь на
відшкодування матеріальної шкоди 40
208,62 гривень , на відшкодування
моральної шкоди 40 000 гривень.

У судовому засіданні
позивач свою заяву підтримав,
викладене у позові підтвердив,
збільшив позовні вимоги, подавши
квитанцію про сплату 6000 гривень за
надання юридичної допомоги
Адвокатським обєднанням «Кредо» .

Представник позивача
адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, вказана, що
відповідно до ст.. 61 ЦПК України
обставини викладені у позові
доказуванню не підлягають.

Відповідач ОСОБА_2 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, вказав, що дійсно знайомий з
громадянином ОСОБА_3, який взяв у нього
автомобіль КАМАЗ для власних потреб,
маючи на меті в подальшому його у нього
купити. Він ніколи не являвся ФОП,
трудових відносин з ОСОБА_3 жодних не
мав, він на нього не працював.

Представник
відповідача ОСОБА_5 у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
подав письмові заперечення та вказав,
що посилання позивача та його
представника на ст.. 61 ЦПК України є
невірним, оскільки вироком суду
встановлено подію злочину та винність
особи.

Третя особа ОСОБА_3 у
судове засідання не прибув, від
отримання поштової кореспонденції
відмовився.

Вислухавши пояснення
сторін, дослідивши письмові матеріали
справи суд приходить до висновку, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають виходячи з наступного .

Так, 07 травня 2012 року близько
08 години на 67 км+222 метри автодороги
Київ-Чоп, що на території села Небилиця
Макарівського району Київської
області водій ОСОБА_3 , керуючи
технічно справним автомобілем
самоскид марки КАМАЗ-55 102 реєстраційний
номер НОМЕР_2, який належить
громадянину ОСОБА_2 , рухався в напрямку
міста Київ , здійснюючи виїзд з узбіччя
на праву смугу руху. Водій ОСОБА_3
керуючи транспортним засобом невірно
оцінив дорожню транспортну обстановку,
проявивши злочинну недбалість до
дорожньої обстановки, допустив
неуважність, постановив під загрозу
життя та здоров"я громадян й інших
учасників дорожнього руху, в порушення
вимог Правил дорожнього руху України ,
а саме п.10.1 ; п.1.10; п.34 , п.12.3, п.12.9 б) маючи
технічну можливість попередити
зіткнення , зіткнувся на розподілю
вальній смузі правою боковою частиною
з автобуса марки «Dаimler Chrysler 903.6 КА» . В
наслідок ДТП, пасажир автобуса ОСОБА_6
від отриманих тілесних ушкоджень
померла.

Вироком Макаріфвськ4ого
районного суду Київської області від 12
грудня 2013 року водій ОСОБА_3 був
засуджений за вчинення кримінального
правопорушення , передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України і даний вирок набрав
законної сили 13 січня 2014 року . ( а.с. 3-5)

Відповідно до висновку
експертного дослідження №С11 від 29.01.2014
року власнику автобуса марки «Dаimler
Chrysler 903.6 КА» д.н. НОМЕР_1 було заподіяно
в результаті ДТП матеріальний збиток
що становить 55 990,59 гривень. Вартість
відновлювального ремонту автобуса
складає 90 208,62 гривень. ( а.с. 6-8)

Як слідує з тексту позовної
заяви , але не підтверджується
документально , цивільна
відповідальність відповідача була
застосована СК « Провідна» , сума
страхового покриття 50 000 гривень.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків
встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК
України вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили ,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду , що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду з питань, чи мали
місце ці події та чи вчинені вони цією
особою.

Враховуючи положення цих
норм цивільно-процесуального кодексу ,
суд приходить до висновку, що позивач
та представник позивача невірно
трактуючи норму ч.4 ст. 61 ЦПК України
самоусунулись від доведення тих
обставин на які вони посилаються як на
підставу своїх позовних вимог.

Так, дійсно вироком
Макарівського районного суду
достовірно встановлено та не підлягає
доказуванню те, що 07 травня 2012 року
близько 08 години на 67 км+222 метри
автодороги Київ-Чоп, що на території
села Небилиця Макарівського району
Київської області сталося
дорожньо-транспортна пригода за участі
транспортних засобів, а саме
автомобіля самоскида марки КАМАЗ-55 102
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить громадянину ОСОБА_2 яким
керував водій ОСОБА_3 та автобуса марки
«Dаimler Chrysler 903.6 КА», яким керував позивач
по справі та який належить йому. Також
вироком суду засуджено водія ОСОБА_3 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286
КК України та призначено міру
покарання.

У мотивувальній частині
вироку зазначено покази
обвинуваченого ОСОБА_3, подані ним під
час судового процесу. Саме у своїх
пояснення обвинувачений вказав на те,
що неофіційно працював водієм
автомобіля самоскида КАМАЗ у
громадянина ОСОБА_2, який являється
приватним підприємцем.

Відповідачем було подано
довідку Черкаського районного центру
зайнятості №06-16688 від 23.05.2014 року з якої
слідує, що фізична особа ОСОБА_2 не
реєстрував в Черкаському районному
центрі зайнятості трудові договори
між працівником і фізичною особою.

( а.с. 30)

Крім того, відповідно до
довідки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, відповідач як ФОП не
зареєстрований. ( а.с. 31)

Відповідно до ст.1166 ЦК України
майнова шкода завдана неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної або юридичної
особи , відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК
України моральна шкода завдана
фізичній або юридичній особі
відшкодовується особою, яка її завдала
за наявності її вини.

Відповідно до ст. 1172 ЦК
України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових(службових) обов'язків.

Проаналізувавши обставини
викладені у позові, ті докази що були
подані сторонами по справі суд
приходить до висновку, що позивач не
довів , що відповідач по справі має
відповідати за завдану матеріальну та
моральну шкоди спричинену його майну
громадянином ОСОБА_3 , оскільки жодних
підтверджень трудових відносин між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також підтверджень
виконання водієм ОСОБА_3 трудових (
службових) обов'язків 07 травня 2012 року
суду не було подано.

Керуючись ст. ст. 13,
15,60,79,88, 209,212-215,223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок кримінального
правопорушення, залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана до
Апеляційного суду Київської області
через Макарівський районний суд
протягом 10 днів з часу його
проголошення.

Рішення набирає чинності
відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя
М. Ю. Устимчук