Справа № 395/1675/13-ц
Провадження № 2/395/12/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2014 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві РУДЕНКО І.М.,

за участю: позивача ОСОБА_2,
представника відповідача КОВАЛЕНКО
Н.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2
(далі - заявник, позивач, ОСОБА_2) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Машинно-технологічна станція
«Ятрань»» (надалі - відповідач, ТОВ
«МТС «Ятрань»»), треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Відділ Держземагенства
у Новомиргородському районі
Кіровоградської області, Головне
управління юстиції у Кіровоградській
області (далі - третя особа, Відділ
Держземагенства, Головне управління
юстиції), про визнання договору оренди
землі недійсним,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 р. до Новомиргородського
районного суду надійшла позовна заява
ОСОБА_2 до ТОВ «МТС «Ятрань»», треті
особи: Відділ Держземагенства, Головне
управління юстиції про визнання
договору оренди землі недійсним.

Позивач вказала, що згідно Державного
акта на право приватної власності на
землю серії ІІІ-КР № 012849, який виданий 28
грудня 2001 року, вона є власником
земельної ділянки загальною площею 7,13
гектара, яка розташована на території
Канізької сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області, кадастровий
номер :03:000:0307 з цільовим
призначенням земельної ділянки: для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

На даний час позивач дізналася, що між
нею та відповідачем укладено договір
оренди землі за № 152 від 21 серпня 2006
року. Об'єктом оренди виступає земельна
ділянка, яка зазначена вище і власником
якої є вона. Вказаний договір оренди
зареєстрований в Новомиргородському
відділі КРФ ДП « ЦДЗК» 28 грудня 2006 року
за № 244.

Позивач стверджує, що вона даний
договір не укладала, не підписувала і
не отримувала орендної плати згідно
договору, тому він не відповідає
дійсному її волевиявленню та
внутрішній волі.

Ураховуючи наведене, позивач просить
суд визнати недійсним зазначений
договір оренди землі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2
підтримала позов повністю, посилаючись
на обставини, викладені в заяві.

Проте підтвердила у судовому засіданні
25.07.2014 р., що насправді їй було відомо
про існування оспорюваного договору,
бо з 2007 р. по 2012 р. вона щороку
одержувала орендну плату за
користування відповідачем її
земельною ділянкою у вигляді
сільськогосподарської продукції та
грошима.

Представник відповідача КОВАЛЕНКО Н.О.
не визнала позов повністю, оскільки
вважає, що позивач особисто подавала
власні документи для оформлення
оспорюваного договору, а потім
підписала його у встановленому законом
порядку та одержала копію цього
договору.

Окрім цього, заявник протягом 2006-2012 рр.
особисто одержувала орендну плату та
розписувалася у документах про її
одержання.

До того ж у позові потрібно відмовити
за спливом строків позовної давності.

Оповіщені у встановленому порядку про
час і місце розгляду справи
представники третіх осіб у судове
засідання не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили, надіслали до
суду заяву з проханням розглянути
справу в їх відсутність.

Суд вважає можливим розглянути справу
у відсутність вище згаданих учасників
судового розгляду на підставі наявних
доказів, оскільки у справі мається
достатньо матеріалів про права та
взаємовідносини сторін.

Заслухавши згадані пояснення та
безпосередньо дослідивши докази в
справі: показання свідків, висновок
експерта, оглянувши письмові докази та
інші матеріали справи, суд вважає за
необхідне відмовити у позові повністю
із таких міркувань.

У судовому засіданні безспірно
з'ясовано, що згідно Державного акта на
право приватної власності на землю
серії ІІІ-КР № 012849, який виданий 28
грудня 2001 року, ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки загальною площею 7,13
гектара, яка розташована на території
Канізької сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області, кадастровий
номер :03:000:0307 з цільовим
призначенням земельної ділянки: для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

У позовній заяві позивач стверджує, що
начебто дізналася про укладення між
нею та відповідачем оспорюваного
договору оренди землі за № 152 від 21
серпня 2006 року тільки зараз, тобто у
листопаді 2013 р. Об'єктом оренди
виступає земельна ділянка, яка
зазначена вище і власником якої є вона.
Вказаний договір оренди
зареєстрований в Новомиргородському
відділі КРФ ДП «ЦДЗК» 28 грудня 2006 року
за № 244.

У позові ОСОБА_2 стверджує, що вона
даний договір не укладала, не
підписувала і не отримувала орендної
плати згідно договору, тому він не
відповідає дійсному її волевиявленню і
внутрішній волі.

Проте у судовому засіданні 25.07.2014 р.
позивач підтвердила, що насправді їй
було відомо про укладення оспорюваного
договору і тому протягом 2007-2012 років
вона щорічно одержувала орендну плату
за користування відповідачем
земельною ділянкою як
сільськогосподарською продукцією, так
і грошима.

Ці ж обставини підтвердили представник
відповідача та свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4

До того ж свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4
наполягали у суді, що позивач особисто
в їх присутності підписала оспорюваний
договір, а у подальшому систематично
одержувала орендну плату та
розписувалася у документах за її
одержання.

Згідно висновку експерта за № 158 від
01.07.2014 р., на котрий посилається позивач,
підписи в оспорюваному договорі та
інших документах виконані не ОСОБА_2, а
іншою особою.

Досліджувані записи виконані не з
наслідуванням почерку ОСОБА_2, але
виявлене співпадання за багатьма
загальними ознаками, що експерт
пояснює схожістю почерків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Тому суд не дає оцінки тій обставині, що
висновок експерта суперечить
показанням свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Як вбачається з вимог ЦК України:

ч. 2 ст. 218 - якщо правочин, для якого
законом встановлена його недійсність у
разі недодержання вимоги щодо
письмової форми, укладений усно і одна
із сторін вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

ст. 257 - загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

ч. 1 та ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила, а за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

ч. 4 ст. 267 - сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Із письмової заяви представника
відповідача від 09.12.2013 р. та усної заяви
згаданого представника у судовому
засіданні 25.07.2014 р. витікає, що сторона у
спорі вимагає застосування строків
позовної давності (а. с. 17).

Оскільки оспорюваний договір було
укладено 21.08.2006 р., про що позивачеві
було достовірно відомо щонайменше з
наступного 2007 року, оскільки ОСОБА_2
щорічно з 2007 р. по 2012 р. особисто
одержувала орендну плату за
користування земельною ділянкою, а у
подальшому позивач пред'явила позов
про визнання договору оренди землі
недійсним лише у листопаді 2013 р., тобто
пізніше ніж через 6 років після того як
довідалася про порушення свого права,
та не клопотала перед судом про
поновлення позовної давності і не
навела поважних причин для такого
поновлення, у вказаному позові
потрібно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296
ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у позові ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Машинно-технологічна станція
«Ятрань»», треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Відділ Держземагенства
у Новомиргородському районі
Кіровоградської області, Головне
управління юстиції у Кіровоградській
області, про визнання договору оренди
землі за № 152 від 21 серпня 2006 року,
укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Машинно-технологічна станція
«Ятрань»», який зареєстрований в
Новомиргородському відділі КРФ ДП
«ЦДЗК» 28 грудня 2006 року за № 244,
недійсним повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Кіровоградської
області через Новомиргородський
районний суд.

Головуючий:

суддя - підпис -
С.ЩЕНЮЧЕНКО