Справа № 353/802/14-ц
Провадження № 2/353/357/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна
У.Ю.

з участю: секретаря Бойко В.Я.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Тлумачі цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

в с т а
н о в и в:

Представник позивача ПАТ «Банк
«Київська Русь» - Фіцак П.В. звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 30 липня 2012 року
ПАТ «Банк «Київська Русь» уклало з
відповідачкою ОСОБА_1 кредитний
договір № 50767-100.4-12-2, відповідно до
якого відповідачка отримала кредит в
розмірі 8000 грн. строком до 30.07.2015 року зі
сплатою 28,00 % річних. Внаслідок
неналежної сплати відповідачкою
відсотків за користування кредитом та
не погашенням кредиту станом на 30.05.2014
року за відповідачкою наявна
заборгованість в загальній сумі 10575,15
грн., в тому числі: 7646,08 грн. -
заборгованість по кредиту; 2610,55 грн. -
заборгованість по відсотках; 184,45 грн. -
пеня за несвоєчасну сплату суми
основного боргу; 134,07 - пеня з
несвоєчасну сплату відсотків по
кредиту. Просить стягнути з
відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за
кредитним договором № 50767-100.4-12-2 від
30.07.2012 р. , що станом на 30.05.2014 року
складає 10575,15 грн. та понесені судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
243,60 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання
вдруге не з'явилась, про причин неявки
суду не повідомила, хоча була двічі
належним чином повідомлена про дату,
час та місце розгляду справи.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте подав
письмову заяву про те, що позов
підтримує у повному обсязі, просив
його задовольнити. Проти заочного
розгляду справи не заперечує.

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, з врахуванням того, що
відповідачка про причини неявки не
повідомила, а позивач подав достатньо
матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає, що
можна провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 30 липня 2012 року
між ПАТ «Банк «Київська Русь»
(кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник)
укладено кредитний договір № 50767-100.4-12-2
(надалі - Кредитний договір) (а.с. 4-5),
відповідно до якого банк надав, а
позичальник (відповідачка) отримала
кредит на споживчі цілі в розмірі 8000
грн. зі строком погашення з 30.07.2012 по
30.07.2015 року Відповідно до п. 1.3.
Кредитного договору процентна ставка
по кредиту встановлюється в розмірі 28,00
% річних. Згідно п. 2.1. Кредитного
договору ОСОБА_1 (відповідачка)
зобов'язалась з 1-го по 10-те число
кожного місяця починаючи з місяця,
наступного за місяцем видачі кредиту,
погашати кредит рівними частинами в
сумі 223,00 грн., починаючи з серпня 2012
року по червень 2015 включно та
щомісячно не пізніше 10-го числа
місяця,

наступного за місяцем, за який
вони нараховані, сплачувати
кредитодавцю відсотки за користування
кредитом (розрахунок сукупної вартості
споживчого кредиту та реальної
процентної ставки а.с. 6). При цьому,
відповідно до п. 7.1. Кредитного
договору, у випадку порушення
позичальником строків погашення
заборгованості за договором,
передбачених п. 2.1. Кредитного договору,
позичальник зобов'язаний сплатити
кредитодавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період прострочення, за кожен день
прострочення.

Відповідно до п.1.4. Кредитного договору
вказаний кредит було видано однією
повною сумою, шляхом безготівкового
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок позичальника №
НОМЕР_1. Позивач свої зобов'язання за
Кредитним договором виконав, надавши
кредит ОСОБА_1 (відповідач) в повному
обсязі, що підтверджується
меморіальним ордером № 7634 від 30.07.2012
року (а.с.11).

Згідно п. 1.1. Кредитного договору ОСОБА_1
(відповідачка) зобов'язалась погашати
кредит, сплачувати відсотки за
користування кредитом та можливі
штрафні санкції в порядку і на умовах
цього договору.

ОСОБА_1 (відповідачка) прийняті на себе
зобов'язання за Кредитним договором
щодо повернення суми Кредиту та сплати
відсотків належним чином не виконувала
та допустила виникнення
заборгованості. Так, станом на 30.05.2014
року заборгованість ОСОБА_1
(відповідачка) перед позивачем по
Кредитному договору складала 10575,15 грн.,
в тому числі: 7646,08 грн. - заборгованість
по кредиту; 2610,55 грн. - заборгованість по
відсотках; 184,45 грн. - пеня за
несвоєчасну сплату суми основного
боргу; 134,07 - пеня з несвоєчасну сплату
відсотків по кредиту, що
підтверджується розрахунком
заборгованості по кредиту і процентах
(а.с. 9).

Будь-яких доказів, які б спростовували
проведений позивачем розрахунок
заборгованості ОСОБА_1 за вказаним
Кредитним договором, відповідачкою по
справі суду не представлено.

Згідно з статтею 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
За ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України
кредитодавець зобов'язується за
кредитним договором надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди. Відповідно
до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Стаття 625 ЦК України зазначає, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Ст. 549 ЦК України передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором. Ст. 530 ЦК
України визначено, що, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

За змістом ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК
України наслідком порушення
відповідачем зобов'язання щодо
повернення чергової частини суми
кредиту є право позивача достроково
вимагати повернення всієї суми
кредиту.

Згідно п. 2.4. Кредитного договору банк
у випадках, передбачених п. 3.1.
договору, після

пред'явлення після
пред'явлення позичальнику
повідомлення з вимогою дострокового
погашення кредиту достроково
повернути кредит, сплатити проценти та
можливі штрафні санкції в строк,
встановлений законом та зазначений у
вимозі. Відповідно до п.п. 3.1., 3.1.1.
Кредитного договору, кредитодавець має
право вимагати дострокового
повернення кредиту в частині або в
цілому, сплати процентів за
користування ним та інших платежів,
встановлених договором, у разі
істотного порушення (невиконання або
неналежного виконання) позичальником
будь-яких зобов'язань за цим договором,
в т.ч., але не виключно, у випадку
утворення простроченої заборгованості
за кредитом та/або процентах
щонайменше на один календарний місяць.

Оскільки ОСОБА_1 (відповідачка)
належним чином не виконувала своїх
зобов'язань за Кредитним договором,
Позивачем, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України, та п. 2.4 Кредитного договору,
ОСОБА_1 (відповідачка) було надіслано
вимогу (претензію) № 29-43.7 від 08.05.2014 року
про дострокове погашення
заборгованості за кредитним договором,
яку вона отримала 10.05.2014 року, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с. 7, 8). Проте і після отримання вимоги
(претензії) відповідачка свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконала.

Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтується на припущеннях. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

З огляду на викладене, з врахуванням
того, що позивач подав достатньо
матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін та наявність
заборгованості відповідачки за
Кредитним договором 50767-100.4-12-2 від
30.07.2012 року, та те, що відповідачка не
подала суду жодних доказів, які би
спростували позовні вимоги, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідачки
заборгованості за вищевказаним
кредитним договором є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідачки також слід стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати за подання до суду позовної
заяви.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 11, 16, 526, 530, 549-552, 611, 625, 629, 638, 1049-1050,
1054 ЦК України та ст.ст. 11, 58, 60, 88, 213-215,
224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь»,
юридична адреса: м. Київ, вул. Хорива, 11А,
, МФО 319092,
заборгованість за кредитним договором
№ 50767-100.4-12-2 від 30.07.2012 в сумі 10575 грн. 15
коп. (десять тисяч п'ятсот сімдесят
п'ять гривень 15 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь»,
юридична адреса: м. Київ, вул. Хорива, 11А,
, МФО 319092, сплачений
судовий збір за подання до суду
позовної заяви в сумі 243 грн. 60 коп.
(двісті сорок три гривні 60 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення , якщо його
не

скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Тлумацький районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча
Луковкіна У.Ю.