АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/1281/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

представника апелянта Ткачука О.А.,
представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства „ФІДОБАНК" на
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 01 квітня
2014 року за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства „ФІДОБАНК",
третя особа ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору поруки.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся із
вказаним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що у 2012 році йому стало
відомо про наявність рішення
Хмельницького міськрайонного суду,
яким з нього та з ОСОБА_4 стягнуто в
солідарному порядку 69025,96 грн.
заборгованості за кредитним договором.
Ознайомившись із матеріалами справи,
позивач дізнався про наявність
договору поруки №Э_0051/03_07-ДП-1, що
укладений 15 листопада 2007 року між ним
та ПАТ „Факторіал-Банк"
(правонаступником якого є ПАТ
„ФІДОБАНК") в забезпечення кредитного
зобов'язання ОСОБА_4 Позивач вказував,
що волевиявлення на вчинення договору
поруки він не здійснював та йому
взагалі не було відомо про його
існування, а підпис від його імені на
тексті договору виконано не ним, а
іншою особою. Тому позивач просив суд
винести рішення, яким визнати
недійсним договір поруки від 15
листопада 2007 року №Э_0051/03_07-ДП-1, що
укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ПАТ
„Факторіал-Банк".

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 01 квітня 2014 року позов
задоволено. Визнано недійсним договір
поруки №Э_0051/03_07-ДП-1 від 15 листопада 2007
року укладений між АБ „Факторіал-Банк"
та ОСОБА_4, ОСОБА_3 Вирішено питання щодо
судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ „ФІДОБАНК"
вважає рішення незаконним, просить

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Палінчак О.М. Справа:
№22ц/792/1281/14

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 19, 27

його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити. Посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення норм матеріального та
процесуального права. Апелянт вказує,
що суд повинен був застосувати строки
позовної давності, оскільки ОСОБА_3
було відомо про наявність оспорюваного
договору поруки ще з 2008 року, проте
судом безпідставно не взято до уваги
копії вимог про погашення боргу,
реєстри рекомендованих відправлень та
поштові чеки, що надані відповідачем.

Представник ПАТ «ФІДОБАНК»
апеляційну скаргу підтримав і просить
її задовольнити.

Представник позивача апеляційну
скаргу не визнала і просить рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не
з»явилися, про причини неявки суд не
повідомили, хоча про день і час
слухання справи повідомлені належним
чином.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Так, відповідно до матеріалів
справи (а.с.9) наявний договір поруки № Э
0051/03_07-ДП-1,15.11.2007 року, що укладений між
АКБ «Факторіал Банк» (правонаступником
якого було ПАТ «СЕБ Банк» і
правонаступником останнього є ПАТ
«Фідобанк») та ОСОБА_4 і ОСОБА_3, і
відповідно до якого поручитель ОСОБА_6
взяв на себе зобов»язання відповідати
перед кредитором АБ «Факторіал Банк»
за виконання боржником ОСОБА_4 умов
щодо сплати суми кредиту, процентів за
користування кредитом, комісійних, а
також можливих штрафних санкцій та
інших витрат у розмірі, в строк та на
умовах, передбачених Кредитним
договором № Э 0051/03_07 від 15.11.2007р.

Згідно висновку експерта №111/14-26 за
результатами проведення
судово-почеркознавчої експертизи від
07.03.2014р. підписи на договорі поруки № Э
0051/03_07-ДП-1,15.11.2007 року від імені
поручителя ОСОБА_3 виконані не ним, а
іншою особою. (а.с. 48-56).

Суд першої інстанції, встановивши
вказані обставини, вірно виходив з
того, що позов ОСОБА_3 підлягає до
задоволення з тих підстав, що у
позивача не виникло будь-яких
зобов»язань перед відповідачем.

Дійшовши такого висновку, суд
обґрунтовано посилався на відповідні
норми матеріального та процесуального
права.

Так, ч.1 ст. 202 ЦК України
передбачено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним (ст. 204 ЦК України).

Положеннями ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 203 ЦК
України (в редакції на час виникнення
спірних відносин) установлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частиною першою
-третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

У відповідності до ч. 1 ст. 236 ЦК
України нікчемний правочин або
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.

Висновки суду узгоджуються з
матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги про те, що при
вирішенні заяви представника ПАТ
«ФідоБанк» про застосування строку
позовної давності до спірних
правовідносин судом не повно
досліджені обставини справи і висновки
суду не відповідають фактичним
обставинам справи є безпідставними і
зводяться до незгоди апелянта із
оцінкою доказів при її вирішенні.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з вимогами ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Положеннями ч.4 ст.60 ЦПК України
визначено, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції з
дотриманням вимог ст. ст. 209, 212, 214 -215 ЦПК
України вирішив заяву представника ПАТ
«Фідобанк» щодо застосування строку
позовної давності, вірно визначився з
початком перебігом цього строку, дав
правильну оцінку доводам сторін та їх
представників і доказам, що подавалися
учасниками процесу та дійшов вірного
висновку про те, що ОСОБА_3 не
пропущено строк позовної давності, про
що зазначено в мотивувальній частині
рішення.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав в межах доводів
апеляційної скарги для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313- 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „ФІДОБАНК"
відхилити.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 01 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
А.П. Корніюк