У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Ігнатюка Б.Ю., Мацунич М.В.

при секретарі - Саварина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
2 квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а :

Зазначеним рішенням вищевказаний
позов задоволено.

ОСОБА_1 оскаржив це рішення в
апеляційному порядку, порушив питання
про його скасування та ухвалення
нового рішення, яким в задоволенні
позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права.

В судовому засідання апелянт скаргу з
наведених підстав підтримав.

Представник позивача вважав, що
підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймали участь у судовому засіданні
та дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
подальше збереження шлюбу між
сторонами є недоцільним. Сторони разом
не проживають, подружні стосунки не
підтримують, спільне господарство не
ведуть, збереження сім' ї є
неможливим.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом першої інстанції не було
вжито жодних заходів для примирення
сторін, всупереч ч.1 ст. 111 СК України.

Однак, вказаний довід не може бути
прийнятий до уваги на підставі
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 23
серпня 1986 року між сторонами укладено
шлюб, від якого в них народилась дитина,
яка вже є повнолітньою.

В позовній заяві позивачка вказує, що
вони з відповідачем не проживають
однією сім'єю, збереження шлюбу
суперечить її інтересам.

Щодо посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції не було вжито заходів
щодо примирення сторін, згідно чинного
законодавства, то слід зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 111 СК України суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Застосування цієї норми права можливе
при наявності бажання для примирення
хоча б одного з подружжя, а такого по
справі не встановлено. Більш цього,
слід відмітити, що позов було заявлено
в листопаді 2013 року і до прийняття
оскаржуваного рішення судом першої
інстанції та до розгляду справи в суді
апеляційної інстанції - квітень 2014 р. -
думка позивачки щодо примирення з
відповідачем не змінилась, а він не
здійснив жодної дії для відновлення
спільного проживання з позивачкою.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, лише якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення. Тому з
врахуванням того, що позивачка не бажає
продовжувати спільне проживання з
відповідачем і не проживає з ним більше
п'яти місяців, а відповідач не вживає
яких-небудь заходів для продовження
спільного проживання з позивачкою, суд
першої інстанції правильно прийнято
рішення про розірвання шлюбу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
констатує, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, правильно застосував
матеріальний закон, дотримався
процедури розгляду справи та вирішив
спір у відповідності з чинним
законодавством.

Рішення суду є законним та
обгрунтованим, підстав для його зміни
чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308,314 ЦПК України,
судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 2 квітня 2014 року по даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :