УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Сірош О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Дніпровського районного суду м.
Києва від 28.10.2013р. у справі за заявою
ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків у справі
№ 840/11 у зв'язку з нововиявленими
обставинами, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернулась до
суду із заявою про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами ухвали
Дніпровського районного суду м. Києва
від 28.10.2013р., якою відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при АУБ від 10.10.2011р.
по справі № 840/11 за позовом ПАТ
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором кредиту.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що
рішенням Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 10.10.2011 р. у
справі № 840/11 стягнуто із заявника
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
209197,53грн. Оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» не
було виконано рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 03.09.2010р.,
між сторонами існував спір щодо
нарахованих та частково сплачених за
підвищеною процентною ставкою (20%
річних) процентів за користування
кредитом. Рішенням Заводського
районного суду м. Миколаєва від 23.04.2014р.
визнано дії ПАТ «Укрсоцбанк» стосовно
зарахування надлишково сплачених
коштів на погашення процентів за
підвищеною процентною ставкою
неправомірними, зобов'язано зарахувати
надлишково сплачені кошти в рахунок
погашення основної заборгованості по
тілу кредиту та здійснити перерахунок
процентів стягнутих рішенням Постійно
діючого третейського суду. Крім того,
рішенням третейського суду стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк»
штрафи, проте підстави для їх стягнення
відсутні й сума штрафу нарахована
невірно, адже 3% від суми кредиту
434240,00грн. становить 13027,20грн., з чого
вбачається, що третейський суд не
досліджував обставин справи та
розрахунків, наданих позивачем, не
перевірив, чи підтверджуються позовні
вимоги належними та допустимими
доказами. Оскільки рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 23.04.2014р.
ухвалено після закінчення розгляду
справи Дніпровським районним судом м.
Києва за заявою відповідача про
скасування рішення третейського суду,
воно відноситься до підстав для
перегляду ухвали Дніпровського
районного суду м. Києва у зв'язку з
нововиявленими обставинами та її
скасування й скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від
10.10.2011р. по справі № 840/11 за позовом ПАТ
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором кредиту.

В судовому засіданні представник
заявника підтримала заяву про перегляд
ухвали Дніпровського районного суду м.
Києва від 28.10.2013р. у справі за заявою
ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків у справі
№ 840/11 у зв'язку з нововиявленими
обставинами, з викладених у заяві
підстав та додатково пояснила, що
ОСОБА_1 не була згідна з нарахованою
банком підвищеною заборгованістю, тому
банк й звернувся до третейського суду,
спір щодо розрахунку заборгованості
існував до ухвалення Заводським
районним судом м. Миколаєва рішення від
23.04.2014р. На даний час виконавче
провадження за виконавчим листом,
виданим на підставі рішення
третейського суду не закрито, крім
того, виконавчий лист, виданий
Заводським районним судом м. Миколаєва
на підставі рішення від 23.04.2014р. надано
відділу державної виконавчої служби.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове
засіданні не з'явився, був повідомлений
про час та місце розгляду справи
належним чином.

Дослідивши матеріали заяви та
цивільної справи, суд не вбачає підстав
для задоволення заяви з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України,
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті
визначено, що підставами для перегляду
рішення, ухвали суду чи судового наказу
у зв'язку з нововиявленими обставинами
є істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Судом встановлено, ухвалою
Дніпровського районного суду м. Києва
від 28.10.2013р. у задоволенні заяви ОСОБА_1
про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 10
жовтня 2011 року по справі № 84011 за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту відмовлено (а.с. 99-102). Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 29 січня
2014 року зазначену ухвалу місцевого
суду залишено без зміни (а.с. 163-166).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 03.09.2010р. позов ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про визнання частково
недійсним кредитного договору
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
щодо підвищення процентної ставки за
Кредитним договором № 640/735-Л735 від
30.11.2007р., укладеним між ОСОБА_1 і АКБ
«Укрсоцбанк», з 13,5 процентів річних до
20 процентів річних. Зобов'язано ПАТ
«Укрсоцбанк» виконувати умови
Кредитного договору № 640/735-Л735 від
30.11.2007р., укладеного між ОСОБА_1 і АКБ
«Укрсоцбанк», в редакції на день його
укладення з нарахуванням процентної
ставки за користування кредитними
коштами на рівні 13,5 процентів річних. В
іншій частині позову відмовлено (а.с.
126-127).

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 23.04.2014р. позов ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про визнання дій
неправомірними, здійснення
перерахунку процентів за користування
кредитом та залишку заборгованості по
ньому - задоволено. Визнано дії
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» щодо зарахування
надлишково сплачених коштів та сплату
процентів неправомірними. Зобов'язано
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» зарахувати надлишково
сплачені грошові кошти в сумі 5770,14грн.
на погашення основної заборгованості
по тілу кредиту за договором кредиту №
640/735-К735, укладеним 30.11.2007р. між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 Зобов'язано ПАТ
«Укрсоцбанк» здійснити перерахунок
процентів за користування кредитом за
договором кредиту від 30.11.2007р. між
Банком та ОСОБА_1 за вказані в
резолютивній частині цього рішення
періоди та залишки основної
заборгованості (а.с. 188-189).

Згідно роз'яснень, які містяться в
пунктах 3 та 4 Постанови № 4 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).
Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі. Вирішуючи
питання про наявність нововиявлених
обставин, суд повинен розмежовувати
нововиявлені обставини та нові
обставини. Обставини, що обґрунтовують
вимоги або заперечення сторін чи мають
інше істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами. Обставини, які виникли чи
змінилися тільки після ухвалення
судового рішення і не пов'язані з
вимогою в цій справі, а тому не могли
бути враховані судом при ухваленні
судового рішення, є новими обставинами
і можуть бути підставою для
пред'явлення нової вимоги (зокрема,
погіршення майнового стану
відповідача після ухвалення рішення
про стягнення з нього аліментів).

Відповідно до ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України
рішення третейського суду може бути
скасовано у разі якщо: 1) справа, в якій
прийнято рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону; 2) рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди.
Якщо рішенням третейського суду
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди, то скасовано може
бути лише ту частину рішення, що
стосується питань, які виходять за межі
третейської угоди; 3) третейську угоду
визнано судом недійсною; 4) склад
третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідав вимогам закону;
5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участі у справі. При цьому, згідно ч. 1
зазначеної статті, вказаний вище
перелік підстав для скасування рішення
третейського суду є вичерпним.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вказане в заяві рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 23.04.2014р.
не може вважатися нововиявленою
обставиною при розгляді даної справи,
оскільки на час її розгляду
Дніпровським районним судом м. Києва
28.10.2013р. та Апеляційним судом м. Києва 29
січня 2014 року заявнику ОСОБА_1 було
відомо про те, що ПАТ «Укрсоцбанк»
нараховував проценти за користування
кредитом виходячи з підвищеної
процентної ставки - 20%, з огляду на те, що
03.09.2010р. Ленінським районним судом м.
Миколаєва було ухвалено рішення, яким
зобов'язано ПАТ «Укрсоцбанк»
виконувати умови кредитного договору з
нарахуванням кредитної ставки на рівні
13,5 процентів річних. Крім того,
рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 23.04.2014р. зобов'язано
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» зарахувати надлишково
сплачені грошові кошти в сумі 5770,14грн.
на погашення основної заборгованості
по тілу кредиту за договором кредиту №
640/735-К735, та здійснити перерахунок
процентів за користування кредитом за
договором кредиту від 30.11.2007р. між
Банком та ОСОБА_1 за вказані в
резолютивній частині цього рішення
періоди та залишки основної
заборгованості. Разом з тим, з огляду на
визначений ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України
виключний перелік підстав для
скасування рішення третейського суду,
неправильність нарахування
заборгованості за кредитом не входить
до предмета доказування за заявами про
скасування рішень третейських судів.

Таким чином, на час розгляду даної
заяви, відсутні визначені ст. 361 ЦПК
України підстави для перегляду ухвали
Дніпровського районного суду м. Києва
від 28.10.2013р. у зв'язку з нововиявленими
обставинами, як і визначені ч. 2 ст. 389-5
ЦПК України підстави для скасування
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
від 10.10.2011р. у справі № 840/11, тому, згідно
ч. 2 ст. 365 ЦПК України, суд приходить до
висновку про залишення заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 361-365, 389-5 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Дніпровського районного суду м.
Києва від 28.10.2013р. у справі за заявою
ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків у справі
№ 840/11 у зв'язку з нововиявленими
обставинами - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом п'яти
днів з дня її проголошення до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення ухвали суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання копії цієї
ухвали.

Суддя: