Справа № 203/4691/14-ц
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21 липня 2014 року
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська

Суддя Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська Маймур Ф.Ф.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк», Приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
Приватного підприємства «Натал» про
визнання договору іпотеки припиненим,
визнання додаткового договору
недійсним та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2014 року до Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська
надійшла вищезазначена позовна заява,
ознайомившись із матеріалами якої,
вважаю за необхідне повернути її
позивачу на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлено, що об'єктом договору
іпотеки виступає нерухоме майно:
житлове приміщення (квартира), що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та є
власністю ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
видане 27.04.2006 року, що підтверджується
копією договору іпотеки № 0/З/2 від
12.10.2007 року, наявною в матеріалах
справи. (а.с. 20-23)

Так, відповідно до ст. 109 ЦПК України
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням, за винятком
випадків виключної підсудності та
підсудності за вибором позивача,
визначених нормами ст.ст. 110, 114 ЦПК
України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 114 ЦПК України позови, що
виникають з приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини. Позови
про зняття арешту з майна
пред'являються за місцезнаходженням
цього майна або основної його частини.

Отже, підсумовуючи викладені норми
законодавчих актів в контексті змісту
правовідносин, які виникли між
сторонами, змісту позовних вимог,
правил підсудності цивільних справ,
беззаперечним і логічним є висновок, що
дана цивільна справа повинна була бути
подана позивачем відповідно до правил
виключної підсудності за
місцезнаходженням нерухомого майна,
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та
відноситься до Бабушкінського району
м. Дніпропетровську, що, свою чергу,
виключає можливість застосування до
позову положень ст. 110 ч. 7 ЦПК України та
його розгляду на підставі цього
Кіровським районним судом м.
Дніпропетровська.

Нормою ст. 115 ЦПК України передбачено,
що якщо суддя, вирішуючи питання про
відкриття провадження у справі,
встановить, що справа не підсудна цьому
суду, заява повертається позивачеві
для подання належному суду, про що
постановляється ухвала. Дана норма
закону дублюється положенням ст. 121 ч.3
ЦПК України, яка також передбачає
обов'язкове повернення суддею позовної
заяви на стадії вирішення питання про
відкриття провадження у справі, якщо
справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, підсумовуючи
вищевикладене, приходжу до висновку
про неможливість розгляду даної
позовної заяви Кіровським районним
судом м. Дніпропетровська внаслідок її
непідсудності цьому суду. В даному
випадку слід роз'яснити позивачу про
можливість звернення із даним позовом
до суду за правилами виключної
підсудності, тобто до суду за
місцезнаходженням нерухомого майна
відповідно до вимог передбачених ч. 1
ст. 114 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 110, 114, 115, 121, 208-210 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
Приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
Приватного підприємства «Натал» про
визнання договору іпотеки припиненим,
визнання додаткового договору
недійсним та зобов'язання вчинити дії -
повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
заяви.

Ухвалу суду може бути оскаржено у
Апеляційний суд Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня її проголошення, у разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:
Ф.Ф.
Маймур