АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/8365/2014
Головуючий в І інстанції:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10липня 2014 року
Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової
І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на ухвалу
Голосіївського районного суду міста
Києва від 17 квітня 2014 року про
забезпечення позову у справі за
позовом приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Соверен» до ОСОБА_3, публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»,
ОСОБА_4, приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Іллічівське», третя особа: ОСОБА_5, про
стягнення суми страхового
відшкодування, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ПАТ «СК «Соверен»
звернулося до суду із заявою про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все майно або грошовікошти,
що належать відповідачуОСОБА_3, а також
обмеження його у виїзді за кордон до
виконання зобов'язань.

Свої вимоги мотивувало тим, що невжиття
зазначених заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду
міста Києва від 17 квітня 2014 року
вказану заяву задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову
шляхом накладення арешту на все майно
або грошові кошти, що належать ОСОБА_3,
взадоволенні інших вимог заяви
відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвали суду у зв'язку з
тим, що вона суперечить вимогам
процесуального закону та про
постановлення нової, якою у
задоволенні заяви про забезпечення
позову відмовити.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подану
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити з викладених у ній
підстав.

Представник ПАТ «СК «Соверен» -
Головащенко К.Г. та представник ОСОБА_5 -
ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної
скарги заперечували з підстав,
викладених у запереченнях на скаргу,
просили залишити ухвалу
Голосіївського районного суду міста
Києва від 17 квітня 2014 рокубез змін.

Інші учасники розгляду справи,
належним чином повідомлені про дату,
час та місце розгляду справи, у судове
засідання не прибули, про причини
неявки суд не повідомили, у зв'язку із
чим колегія суддів вважала за можливе
слухати справу у їх відсутність на
підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України .

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів скарги, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність часткового її
задоволення виходячи із наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення
позову в частині накладення арешту на
все майно або грошові кошти, що
належать ОСОБА_3, суд першої інстанції
виходив із того, що наявні достатні
правові підстави для вжиття таких
заходів забезпечення позову.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна з огляду на таке.

Як це передбачено ст. 151 ЦПК України, суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності та інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" передбачено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог, з'ясувати
обсяг позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність
виду забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовним вимогам.

Частиною3 ст. 152 ЦПК України
встановлено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із позовної заяви ПАТ «СК
«Соверен» звернулося до суду з позовом
ціною в 370 тис. 140 грн. до відповідачів, а
саме: ОСОБА_3, ПАТ «УСК «Гарант-Авто»,
ОСОБА_4, ПрАт «СТ «Іллічівське», без
визначення суми, що підлягає стягненню
з кожного з них.

Звертаючись до суду з заявою про
забезпечення позову заявник вказав про
відсутність у нього доказів
підтвердження наявності майна у
відповідача ОСОБА_3, а тому просив
направити запити до відповідних
органів з метою виявлення майна.

На вказану обставину суд першої
інстанції достатньої уваги не звернув,
вважав за можливе вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все майно або грошові кошти,
що є порушенням ч. 3 ст. 152 ЦПК України,
оскільки судом не з'ясовано питання
належності конкретного майна
відповідачу та розміру вимог,
пред'явлених до нього.

В частині відмови у задоволенні вимоги
про обмеження виїзду відповідача за
кордон висновки суду є мотивованими та
обґрунтованими.

З огляду на викладене ухвалу суду
назвати повністю законною та
обґрунтованою не можна, а тому,
керуючись п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку про
необхідність її скасування в частині з
передачею питання на новий розгляд.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 312, 313 - 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду
міста Києва від 17 квітня 2014 року в
частині накладення арешту на все майно
або грошові кошти, які належать ОСОБА_3у
скасувати, передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

А в решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала оскарження не підлягає.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко