Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22ц-778/3415/2014 р.
інстанції: Боровікова А.І.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріОстащенко О.В.розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу
судді Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 05 червня 2014 року у справі
за заявою представника позивача -
адвоката ОСОБА_6 про забезпечення
позову у справі за позовом ОСОБА_5 до
ПАТ «Банк «Фінанси і кредит», третя
особа Комунарський ВДВС ЗМУЮ, про
визнання недійсним договору іпотеки у
зв'язку з припиненням основного
зобов'язання, -

ВСТАНОВИЛА :

05.06.2014 року до Комунарського районного
суду м. Запоріжжя надійшла вказана
позовна заява ОСОБА_5, у якій позивач
просить суд визнати договір іпотеки
від 01.08.2007 року, укладений між ВАТ «Банк
Фінанси і кредит, та ОСОБА_8 таким, що
втратив чинність у зв'язку з
припиненням основного зобов'язання.

В забезпечення даного позову
представник позивача подав суду заяву,
в якій просить зупинити виконавче
провадження ВП №41611138 та заборонити
Комунарському ВДВС ЗМУЮ вчинити дії по
примусовій реалізації на прилюдних
торгах квартири № 133, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
69,24 кв.м., житловою площею 45,4 кв.м., що
належить ОСОБА_5.

Ухвалою Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 05 червня 2014 року
відмовлено в задоволенні заяви про
забезпечення позову.

ОСОБА_5, звернулася до суду із
апеляційною скаргою на зазначену
ухвалу суду, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, просить ухвалу
суду першої інстанції скасувати,
постановити нову якою заяву
задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції та обставини в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується: 1) накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; 2) забороною
вчиняти певні дії; 3) встановленням
обов'язку вчинити певні дії; 4)
забороною іншим особам здійснювати
платежі або передавати майно
відповідачеві чи виконувати щодо нього
інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу
описаного майна, якщо подано позов про
право власності на це майно або про
виключення його з опису; 6) зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа, який оскаржується боржником
у судовому порядку; 7) передачею речі,
яка є предметом спору, на зберігання
іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову. Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Згідно пунктів 4, 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Ухвала про забезпечення позову
постановляється в порядку, визначеному
ст. 209 ЦПК і повинна включати
мотивувальну частину, де поряд із
зазначенням мотивів, із яких суд (суддя)
дійшов висновку про обґрунтованість
припущення про те, що невжиття заходів
забезпечення може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення, наводиться
посилання на закон, яким суд керувався
при постановленні ухвали.

Позивачка пред'явила позов до банку про
визнання договору іпотеки припиненим,
на виконання якого виконавчий лист не
видається. У відповідності до ч. 3 ст. 653
ЦК України якщо договір розривається у
судовому порядку, зобов'язання
припиняються з моменту набрання
рішенням суду законної сили. Отже,
примусове виконавче провадження за цим
рішенням не здійснюється (за винятком
рішення в частині стягнення судових
витрат). Однак заявник не вмотивував в
чому полягає небезпека утруднення чи
неможливість виконання відповідного
судового рішення у цій справі.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підставі виконавчого напису нотаріуса
про звернення стягнення на № 133, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1
відкрито виконавче провадження.

Заявник просив застосувати захід
забезпечення позову не щодо сторін, а
щодо зупинення виконавчого
провадження та заборони ВДВС вчинення
дій по примусовій реалізації на
прилюдних торгах квартири.

Порядок здійснення виконавчих дій
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених Законом «Про
виконавче провадження».

Обставини, що зумовлюють зупинення
виконавчого провадження, передбачені
ст.ст. 37, 38 Закону «Про виконавче
провадження».

З підстав, передбачених ст.ст. 37, 38 цього
Закону, виконавче провадження
зупиняється вмотивованою постановою
державного виконавця, яка
затверджується начальником або
заступником начальника відділу.

Всупереч зазначених вимогам заявник
просив фактично зупинити виконавче
провадження, забезпечити позов з
порушенням норм Цивільного
процесуального кодексу України, з
виходом за межі процесуальних
повноважень суду.

Таким чином, даний позов не може бути
забезпечено шляхом зупинення
виконавчого провадження та заборонити
ВДВС вчинення дій по примусовій
реалізації на прилюдних торгах
квартири.

Висновки суду відповідають фактичним
обставинам справи, а тому доводи
апеляційної скарги про порушення судом
норм процесуального права не
заслуговують на увагу.

Колегія суддів приходить до висновку,
що ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального
права, підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315, 317, 373 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 05 червня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: