АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1075/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2381/14
Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В.
Доповідач Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:
головуючого судді: Карпушина Г.Л.;
суддів: Корнієнка В.І., Абрамова П.С., при
секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 19 червня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
визнання правочину недійсним та
застосування реституції, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що між ним та ТзОВ
«Авто Просто» укладено угоду №361470,
предметом якої є надання позивачу
послуг, спрямованих на придбання
автомобіля через систему придбання в
групах, яка полягає у створенні груп
покупців метою яких є придбання
автомобілів у порядку та на умовах,
передбачених угодою. В обґрунтування
позову посилався на те, що угода
укладена під впливом обману та із
застосуванням нечесної
підприємницької практики, оскільки на
момент її укладання відповідач, не мав
права на її укладання, та не роз'яснив
позивачу, що він не продає автомобіль, а
надає послуги з адміністрування
системи придбання автомобіля у групі, а
тому прохав визнати недійсним правочин
з моменту укладання угоди №361470 від
20.05.2011 року з усіма додатками та
стягнути грошові кошти в сумі 78 013 грн. 69
коп.

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 19 червня
2014 року в задоволення позову ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
визнання правочину недійсним та
застосування реституції відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився
ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну
скаргу, в якій прохає рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі. Апелянт
вважає, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим та винесеним з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Судове засідання проводилося за участі
апелянта, за відсутності інших осіб,
які будучи належним чином та завчасно
повідомленими про час та місце
слухання справи, в судове засідання не
з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
пояснення апелянта, перевіривши
матеріали справи та мотиви апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволені
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив із того, що його вимоги є
безпідставними, оскільки укладена між
ним і відповідачем Угода відповідає
вимогам чинного законодавства, у тому
числі й Закону України «Про захист прав
споживачів».

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини по
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно встановлено місцевим судом,
що 20 травня 2011 року між ОСОБА_1 та ТзОВ
«Авто Просто» укладено угоду № 361470,
предметом якої є надання учаснику
послуг системи «АвтоТак», спрямованих
на придбання автомобілів через
систему придбання в групах «АвтоТак».
Дана система - полягає в створенні груп
покупців (учасників), метою яких є
придбання автомобілів у порядку та на
умовах, передбачених угодою. На
виконання умов укладеної з ТзОВ "Авто
Просто" угоди, ОСОБА_1 було сплачено 78 013,
69 грн. що підтверджується квитанціями
доданими до матеріалів справи (а.с. 19-30).

Згідно п.1.2 розділу 2 угоди учасник
уповноважує "Авто Просто" на
організацію та адміністрування
системи «Авто Так». Система функціонує
таким чином, що кількість учасників
групи, яким надається право на
отримання автомобіля, відповідає
кількості автомобілів, яку можливо
придбати за рахунок чистого фонду
групи. Учаснику, який сплатив повну
вартість автомобіля та виконав усі
зобов'язання щодо сплати внесків в
оплату послуг та страхових платежів,
буде надано право на отримання
автомобіля на найближчому
асигнаційному акті, який буде
проводитись у місяці, наступному за
місяцем, в якому учасник повністю
виконав усі зобов'язання за угодою.
Такий учасник користується
пріоритетом в отриманні автомобіля
перед іншими учасниками в групі.

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Стаття 216 ЦК України визначає особливі
правові наслідки недійсності
правочину. Зокрема, кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування, якщо законом не
встановлені особливі умови їх
застосування або особливі правові
наслідки окремих видів недійсних
правочинів.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
реституція як спосіб захисту
цивільного права (ч.1ст. 216 ЦК)
застосовується лише в разі наявності
між сторонами укладеного договору,
який є нікчемним чи який визнано
недійсним. У зв'язку з цим вимога про
повернення майна, переданого на
виконання недійсного правочину, за
правилами реституції може бути
пред'явлена тільки стороні недійсного
правочину.

Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може
застосовуватись як підстава позову про
повернення майна, переданого на
виконання недійсного правочину, яке
було відчужене третій особі. Не
підлягають задоволенню позови
власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину.

Законом України "Про захист прав
споживачів" закріплена можливість
визнання недійсними правочинів,
здійснених із використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

Поняття «пірамідальної схеми» у
розумінні Закону України "Про захист
прав споживачів" має три обов'язкові
ознаки: а) здійснення сплати за
можливість одержання учасником
компенсації; б) компенсація надається
за рахунок залучення учасником інших
споживачів схеми; в) відсутність
продажу або споживання товару. Для
кваліфікації пірамідальної схеми
необхідна наявність усіх зазначених
ознак.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції, вірно встановлено
відсутність трьох ознак визначених для
«Пірамідальної схеми», оскільки за
умовами Угоди кінцевим результатом її
виконання є отримання позивачем
автомобіля, а не будь-якої компенсації
(винагороди), та визначено вичерпний
перелік послуг, які товариство «Авто
Просто» зобов'язувався надати
позивачу.

Відповідно до ст. 2 Угоди ТОВ «Авто
Просто» гарантує надання кожному
учаснику права на отримання автомобіля
за умови виконання ним усіх
зобов'язань, передбачених Угодою.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
фінансова послуга - це операції з
фінансовими активами, що здійснюються
в інтересах третіх осіб за власний
рахунок чи за рахунок цих осіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
- і за рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів. Згідно
п.11-1 ч.1ст.4 цього Закону фінансовими
послугами вважаються такі послуги:
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Договір про надання послуг
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах «Авто
Так» відноситься до комутативних
договорів, особливість яких полягає у
визначеності обсягу зустрічного
надання, яке надається в обмін на його
майновий еквівалент, тоді як в
пірамідальній схемі зобов'язання мають
ризиковий характер, а отримання
винагороди учасника ніяким чином не
прогнозовано та не розраховано в
жодному правочину.

Враховуючи вищенаведене, посилання
апелянта на те, що ТОВ «Авто Просто»
здійснює діяльність заборонену ч.1, ч.2
ст. 19 Закону України «Про захист прав
споживачів» нечесну підприємницьку
практику є безпідставним, оскільки
такий вид діяльності відповідача, як
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів в групах
передбачений Законом.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що на день укладення Угоди
№ 361470 від 20.05.2011 року, у відповідача
була відсутня ліцензія з надання
послуг за системою «Авто Так», оскільки
чинним законодавством, яке було чинним
на вказану дату, не передбачалась
необхідність отримання ліцензії, не
визначався орган, який видає їх та не
встановлювались ліцензійні умови.

Законом України від 02.06.2011 року № 3462-IV
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо регулювання ринків
фінансових послуг» (введено в дію з
09.01.2012 року) внесено зміни до ч.1ст.4
Закону України «Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг» та доповнено п.11-1, відповідно
до якого до фінансових послуг
віднесено послуги з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах. Ураховуючи те, що ТОВ
«Авто Просто» отримало відповідний
дозвіл на здійснення діяльності щодо
«придбання товарів у групах», така
діяльність відповідачем здійснюється
легітимно, в тому числі й до введення
законом ліцензування такої діяльності.

Аналізуючи норму ст. 18 Закону України
«Про захист прав споживачів», можна
дійти висновку, що для кваліфікації
умов договору несправедливими
необхідна наявність одночасно таких
ознак: по перше, умови договору
порушують принцип добросовісності; по
друге, умови договору призводять до
істотного дисбалансу договірних прав
та обов'язків сторін; по третє, умови
договору завдають шкоди споживачеві.
Зважаючи на відсутність даних ознак в
доводах позивача, останні є не
обґрунтованими.

Поміж цим, згідно ст. 627 ЦК України та
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначені умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших активів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

У відповідності до ст. 10 Угоди
підписання цієї Угоди та додатків до
неї є підтвердженням факту
ознайомлення, розуміння сторонами її
умов та згоди сторін з усіма
визначеннями, умовами та змістом Угоди
й додатків до неї.

Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до Угоди
учаснику надається 7 днів для того, щоб
він міг детально ознайомитися з Угодою
та прийняти її чи відмовитись від
участі в системі «АвтоТак». При цьому в
разі розірвання Угоди протягом семи
днів з дати її підписання учаснику
повертається сума всіх коштів,
внесених ним на рахунок ТОВ «Авто
Просто». Для цього необхідно письмово
повідомити ТОВ «Авто Просто» про
розірвання Угоди.

Враховуючи те, що позивач із заявою про
розірвання Угоди в семиденний термін
до ТОВ «Авто Просто» не звертався,
вказані дані свідчить про його
розуміння та згоду з усіма умовами
Угоди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права,
а висновки суду відповідають
встановленим обставинам справи та
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Беручи до уваги вищевикладене, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи, тому задоволенню
вони не підлягають.

Керуючись ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 19 червня
2014 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Г.Л. Карпушин