Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1895/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Гарбуз
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

Іменем України

17.07.2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Савченко С.О.,

Суржика М.М.,

при секретареві - Гончар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - приватний
нотаріус Новоукраїнського районного
нотаріального округу ОСОБА_7, - про
розірвання договору дарування
незавершеного будівництвом жилого
будинку за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 30
травня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_5
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6
про розірвання договору дарування
незавершеного будівництвом житлового
будинку.

Посилалась на те, 14.02.2006 року вона
уклала з відповідачем нотаріально
посвідчений договір дарування
недобудованого житлового будинку,
розташованого у АДРЕСА_1.

В порушення умов договору
відповідач не добудував житловий
будинок, не здав його в експлуатацію,
повернув їй технічний та будівельний
паспорти та будинок, договір дарування
та відмовився добудовувати будинок.

Просила поновити їй строк
позовної давності та розірвати договір
дарування. (а.с.46)

Рішенням Новоукраїнського
районного суду від 30 травня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить скасувати рішення суду першої
інстанції через невідповідність
висновку суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення
представника позивачки ОСОБА_8, яка
просила задовольнити скаргу,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін з
таких підстав.

Матеріалами справи
підтверджується той факт, що дійсно
14.02.2006 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6,
який є її сином, право на будівництво
жилого будинку з надвірними будівлями,
що знаходиться у АДРЕСА_1, готовність
якого становила 45,3%.

Судом встановлено і позивачкою не
заперечується факт прийняття дарунка
обдарованим.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
розірвання договору дарування на
вимогу дарувальника може мати місце за
наявності підстав, передбачених
частинами 1-3 ст.727 ЦК України, однак
позивачка не довела наявність хоча б
однієї з них.

Такий висновок ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права, повному та
всебічному з»ясуванні обставин, які
мають значення для справи, належній
оцінці наданих доказів.

За договором дарування одна
сторона ( дарувальник) передає або
зобов»язується передати в майбутньому
другій стороні (обдарованому)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Загальні підстави для зміни або
розірвання договору передбачені ст.651
ЦК України. Так, зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Зміна або розірвання договору у
зв»язку з істотною зміною обставин
може мати місце за наявності одночасно
усіх умов, передбачених ч.2ст.652 ЦК
України.

Відповідач у судове засідання ні
до суду першої інстанції, ні до
апеляційного суду не з»явився, не надав
письмових пояснень щодо позовних
вимог. Проте, той факт, що сторони не
розірвали договір у нотаріальному
порядку (ст.654 ЦК), свідчить про
відсутність згоди відповідача
розірвати договір дарування.

Посилання позивачки на те, що
відповідач не виконує умови договору
щодо закінчення будівництва жилого
будинку та здачу його в експлуатацію,
не може бути підставою для розірвання
договору дарування за ініціативою
дарувальника, оскільки цей обов»язок
обдарований мав виконати не на користь
дарувальника, а для того, щоб він мав
можливість набути право власності на
жилий будинок.

Договір, що встановлює обов»язок
обдарованого вчинити на користь
дарувальника будь-яку дію майнового
або немайнового характеру, не є
договором дарування (ч.2ст.717 ЦК).

Доводи апеляційної скарги
зводяться до доведення факту
невиконання відповідачем обов»язків
забудовника, що не відноситься до
предмету доказування у цій справі і що
не спростовує висновку суду першої
інстанції про відсутність
передбачених ч..1-3ст.727, ст.ст. 651,652 ЦК
України підстав для розірвання
договору дарування.

Згідно із ч.1ст.728 ЦК України до
вимог про розірвання договору
дарування застосовується позовна
давність в один рік. Частиною 3 ст.267 ЦК
України встановлено, що позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Така заява
відповідачем зроблена не була, а тому
посилання позивача на поважність
причини пропущення позовної давності
не має юридичного значення.

Наведене свідчить про те, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ч.1ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, ч.1ст.308, 313-315
ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9
відхилити, а рішення Новоукраїнського
районного суду від 30 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: