Справа № 216/2309/14-ц
Провадження № 2/216/1554/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року

Центрально-Міський районний суд
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області

у складі:

головуючого судді
- Мясоєдової О.М.,

при секретарі
- Кулагіній І.Д.,

за участі представника позивачки
- ОСОБА_1,

представника відповідача
- Алексейчук М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кривого Рогу
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Виконкому Центрально-Міської районної
у місті ради м. Кривого Рогу, третя
особа - Публічне акціонерне товариство
«АрселорМіттал Кривий Ріг» про
визнання права власності в порядку
набувальної давності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, який в
подальшому уточнила та обґрунтовувала
тим, що 29 вересня 1986 року, вона разом із
своїм чоловіком ОСОБА_4 та сином -
ОСОБА_5 вселилась в квартиру АДРЕСА_1.

Дана квартира була надана Криворізьким
металургійним комбінатом
«Криворіжсталь» (ПАТ АрселорМіттал
Кривий Ріг») у службове користування її
чоловіку, який на той час працював
газозварювальником п'ятого розряду в
житлово - комунальному відділі
підприємства. На займаній посаді її
чоловік працював в період з 27.11.1985 р. по
05.05.1989 рік та був звільнений за власним
бажанням. Цей факт підтверджується
його трудовою книжкою. Після
припинення трудових відносин, а ні
третя особа, а ні відповідач жодних
претензій щодо займаної квартири не
висували. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
Таким чином вона вважає, що квартирою
АДРЕСА_1 заволоділа добросовісно і
починаючи з 1986 року відкрито та
безперервно продовжує нею володіти.

Дане володіння є без титульним,
оскільки договір найму житлового
приміщення був укладений з її
чоловіком ОСОБА_4 і після його смерті з
нею не укладався.

Відсутність з боку відповідача,
починаючи з 1989 року та по теперішній
час, будь-яких вимог або претензій щодо
займаного житлового приміщення, дає
змогу стверджувати про те, що потреба у
використанні вказаного майна в якості
службового, відпала.

Оскільки вона добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
вже більше, ніж 10 років, тому просить
суд зняти з квартири АДРЕСА_1 статус
службової та визнати за нею право
власності в порядку набувальної
давності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 95,37 кв.м., житловою
площею 37.18 кв.м.

Представник позивачки ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги в
уточненому вигляді підтримав та просив
задовольнити.

Представник відповідача Алексейчук
М.П. в судовому засіданні позовні
вимоги в уточненому вигляді визнала та
не заперечувала проти задоволення
позову.

Представник третьої особи - Публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» в судове
засідання не з'явився, надав заяву, в
якій просив справу слухати без участі
їх представника.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
вислухавши пояснення сторін, свідків,
суд вважає позовні вимоги в уточненому
вигляді такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до Протоколу засідання
громадської комісії з житлових питань
виконкому Центрально-Міської районної
ради народних депутатів № 15 від 23.09.1986
року, затвердженого Рішенням
виконавчого комітету
Центрально-Міської районної ради
народних депутатів № 420 від 26.09.1986 року
(а.с. 5,6) визнано службовою та надати
газозварювальнику ЖКО ОСОБА_4
невпорядковану трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1, жилою площею 37,18 кв.м., зі склад
сім'ї в кількості троє осіб.

Згідно Службового ордеру № 453 від 29.09.1986
року (а.с. 7) ОСОБА_4, сім'я якого
складається з дружини ОСОБА_3 та сина
ОСОБА_5, надано право на заняття
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, жилою
площею 37,18 кв.м.

Як вбачається з трудової книжки серії
НОМЕР_1 (а.с. 9-11), ОСОБА_4, працював на
посаді газозварювальника п'ятого
розряду в житлово - комунальному
відділі підприємства в період з 27.11.1985
р. по 05.05.1989 рік та був звільнений за
власним бажанням.

Відповідно до свідоцтва про смерть,
актовий запис за № 276 (а.с. 8) ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 помер.

Згідно з довідкою ЖЕО № 20 від 02.09.2013
року за № 1798 (а.с. 12), ОСОБА_4, як наймач та
його дружина ОСОБА_3 прописані в
квартирі АДРЕСА_1 з 28.10.1986 року.

Також, відповідно до акту від 02.12.2013
року, виданого КП «ЖЕО № 20» (а.с. 52), в
квартирі АДРЕСА_1 проживає та
зареєстрована ОСОБА_3 з 28.10.1986 року і по
теперішній час.

З пояснень допитаних у судовому
засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6
вбачається, що позивачка, як дружина
ОСОБА_4 разом з ним отримала право на
заняття трьохкімнатної квартири
АДРЕСА_1 та постійно проживає за
вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК
України, особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше
не встановлено цим кодексом.

Згідно до вимог ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 9 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014року № 5 "Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав", при
вирішенні спорів, пов'язаних із
набуттям права власності за
набувальною давністю, суди повинні
враховувати, зокрема, таке: володіння є
добросовісним, якщо особа при
заволодінні чужим майном не знала і не
могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;
володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні. Вжиття звичайних
заходів щодо забезпечення охорони
майна не свідчить про приховування
цього майна; володіння визнається
безперервним, якщо воно не
переривалось протягом всього строку
набувальної давності.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, правила ст. 344 ЦК
України про набувальну давність
поширюються на випадки, коли володіння
майном розпочалося за три роки до
набрання чинності цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позивачка
заволоділа квартирою добросовісно і
починаючи з 1986 року відкрито та
безперервно продовжує нею володіти вже
більше десяти років, тому вважає
визнати за ОСОБА_3 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 за набувальною
давністю.

Керуючись ст. ст. 328, 344 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 213-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Виконкому
Центрально-Міської районної у місті
ради м. Кривого Рогу, третя особа -
Публічне акціонерне товариство
«АрселорМіттал Кривий Ріг» про
визнання права власності в порядку
набувальної давності - задовольнити.

Зняти з квартири АДРЕСА_1
Дніпропетровської області статус
службової.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в
порядку набувальної давності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 95,37
кв.м., житловою площею 37.18 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а
представником третьої особи - в той же
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя
О.М. Мясоєдова