Справа № 201/7992/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів та
додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та додаткових
витрат на утримання дитини. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що з 22 лютого 2003 року
вона перебуває у шлюбі з відповідачем.
Від цього шлюбу у них народився син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 2013 року
сторони проживають окремо, спільне
господарство не ведуть, дитина
проживає разом з позивачем та
знаходиться на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання сина не надає. Тому позивач
просить суд стягнути з відповідача
аліменти на утримання сина у розмірі 45%
від заробітку, але не менше 385, 80 грн. на
місяць, починаючи стягнення з березня
2014 року; стягнути з відповідача
додаткові витрати на утримання сина в
розмірі 250 грн. на місяць.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, просила їх
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні не
заперечував проти стягнення з нього
аліментів на утримання сина та пояснив,
що періодично надає матеріальну
допомогу на утримання дитини.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та таким, що
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Як встановлено в судовому
засіданні, 22 лютого 2003 року сторони
уклали шлюб, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_2 від 22 лютого 2003 року /а.с.7/. Від
цього шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 11/. З серпня 2013 року
сторони проживають окремо, спільне
господарство не ведуть. Дитина
проживає разом з позивачем та
знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно до ч.
3 ст. 181 СК України за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) в твердій
грошовій сумі. У відповідності до ст. 182
СК України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини,
які мають істотне значення.

Враховуючи викладене суд вважає за
необхідне стягувати з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
сина до досягнення ним повноліття
щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх
видів заробітку відповідача, але не
менше 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей відповідного
віку.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Враховуючи вимоги ст. 191 СК
України, суд вважає необхідним
стягувати аліменти з відповідача на
користь позивача на утримання
неповнолітнього сина з 17 червня 2014
року.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 185 СК України
передбачено, що той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно. Таким чином,
брати участь у додаткових витратах
зобов'язані обидва з батьків, незалежно
від того з ким з них проживає дитина,
оскільки Сімейний Кодекс України
виходить із принципу рівності прав й
обов'язків батьків.

Враховуючи положення ч.1 ст. 185 СК
України суд не знаходить підстав для
задоволення позовних вимог позивача
про стягнення з відповідача додаткових
витрат на утримання сина у розмірі 250
грн. на місяць, оскільки в матеріалах
справи відсутні належні і допустимі
докази того, що позивач несе такі
витрати щомісячно, окрім того
позивачем та відповідачем в судовому
засіданні було надано пояснення про те,
що відповідач періодично надає
матеріальну допомогу на утримання
сина.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Судові витрати вирішити відповідно до
ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що позов підлягає частковому
задоволенню.

При таких обставинах суд вважає
можливим позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково та стягувати з
відповідача ОСОБА_2 аліменти на
утримання сина ОСОБА_3 на користь
матері ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей відповідного
віку, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів та додаткових
витрат на утримання неповнолітньої
дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, (інд. номер НОМЕР_1),
аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері ОСОБА_1,
в розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей відповідного віку, до
досягнення ОСОБА_3 повноліття,
починаючи стягнення з 17 червня 2014 року.

Допустити негайне виконання
рішення в межах суми платежу аліментів
за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (інд. номер
НОМЕР_1) на користь держави судовий збір
в розмірі 243 грн. 60 коп.

В частині позовних вимог ОСОБА_1
про стягнення додаткових витрат -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С.О. Демидова