У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 24 липня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П., Іваненко
Ю.Г.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Херсонської обласної державної
адміністрації, третя особа - приватний
нотаріус Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 29
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулась
до суду з позовом, у якому просила у
порядку спадкування після смерті
батька ОСОБА_8 визнати за нею право
власності на земельну ділянку площею
0,5000 га, що розташована на території
Степанівської сільської ради
Суворовського району м. Херсона.

В обґрунтування вимог посилалась на те,
що вона як спадкоємець першої черги
після смерті батька ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняла спадщину й
набула право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Окрім будинку до спадкового майна
входить земельна ділянка площею 0,5000 га,
розташована на території
Степанівської селищної ради
Суворовського району м. Херсона, право
власності на яку спадкодавець набув на
підставі розпорядження Херсонської
ОДА від 24 червня 2011 року №412, проте
державний акт за життя не отримав.

Оскільки за відсутності
правовстановлюючого документа вона
позбавлена можливості отримати
свідоцтво про право власності у
порядку спадкування, просила
задовольнити позов.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 17 грудня 2013 року позовні
вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
земельну ділянку площею 0.5000 га, що
розташована на території
Степанівської сільської Ради
Суворовського району м.Херсона (для
ведення особистого селянського
господарства), кадастровий номер
:05:001:0015, у порядку спадкування
після смерті батька ОСОБА_8

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 29 квітня
2014 року скасовано рішення суду першої
інстанції та ухвалено нове, яким в
позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишити в силі рішення
місцевого суду від 17 грудня 2013 року,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що спадкодавець набув право
власності на земельну ділянку за
розрядженням голови Херсонської ОДА
від 24 квітня 2011 року № 412, тому
позивачка набула право спадкування
цього майна з часу відкриття спадщини,
що є підставою для визнання за нею
права власності на нього.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову в позові, апеляційний суд
дійшов висновку, що оскільки державний
акт на право власності на спірну
земельну ділянку не видавався, у
встановленому законодавством порядку
ОСОБА_9 за життя право власності на неї
не набув, тому у позивачки не виникло
право на спадкування зазначеного
нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Так, не підлягають задоволенню позовні
вимоги спадкоємців про визнання права
власності на земельну ділянку, щодо
якої спадкодавцем розпочато, але не
завершено процедуру приватизації.

Разом з тим, якщо спадкодавець не набув
права власності на земельну ділянку
згідно зі ст.125 ЗК України, проте
розпочав процедуру приватизації
земельної ділянки відповідно до
чинного законодавства України, а
органами місцевого самоврядування
відмовлено спадкоємцям у завершенні
процедури приватизації, то спадкоємці
мають право звертатися до суду із
позовами про визнання відповідного
права в порядку спадкування - права на
завершення приватизації та одержання
державного акта про право власності на
землю на ім'я спадкоємця, а не права
власності на земельну ділянку.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у
справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суд апеляційної інстанцій з
урахуванням встановлених обставин
справи обґрунтовано дійшов висновку
про відмову в позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного
суду Херсонської області від 29 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко