Справа №442/4315/14-ц
Провадження №2/442/1495/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З а о ч н е

18 липня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Галин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач -ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача, в якому просить
стягнути з останнього 90000 гривень боргу
за договором позики, укладеним 15.11.2012
року і посвідченим приватним
нотаріусом Трускавецького міського
нотаріального округу Львівської
області - ОСОБА_3 та зареєстрованим в
реєстрі за №851, 16367,85 грн. подвійної
облікової ставки Національного банку
України, 3506,30 грн. - 3 % річних та 10000 грн.
моральної та понесені судові витрати в
сумі 1198,74 грн.

В обґрунтування позову посилається на
те, що 15.11.2012 року між ним та
відповідачем було укладено договір
позики, згідно якого він, як
позикодавець, передав у власність, а
відповідачка, як позичальник, прийняла
у нього 90000,00 грн. та зобов'язалася
повертати зазначені кошти рівними
частинами по 2500 грн. щомісячно від
грудня 2012 року, не пізніше 15 числа
кожного місяця, але не пізніше ніж
15.11.2015 року.

У разі прострочення повернення
чергової позики позикодавець у
відповідності до п. 8 договору позики
має право вимагати дострокового
повернення частини позики, що
залишилась, а у разі прострочення
виконання зобов'язання позичальником,
остання зобов'язалась повернути
позикодавцю суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Свої зобов'язання по договору позики
він виконав в повному обсязі - передав
зазначені в договорі кошти, однак
відповідачка до сьогоднішнього дня
отриманих коштів не повертає, чим
порушує умови укладеного між ними
договору.

Вказує, що наслідками порушення
відповідачкою зобов'язання щодо
повернення чергової суми позики, є
право позивача вимагати повернення
всієї суми позики та санкцій за
невиконання умов договору.

В судовому засіданні представник
позивача - адвокат ОСОБА_4 позовні
вимоги підтримала, послалась на
обставини, викладені у позовній заяві,
просить позов задоволити, провівши
заочний розгляд справи, оскільки
відповідачка не бажає з'являтись в
судове засідання.

Відповідачка в судове засідання
повторно не з'явилась, не повідомивши
причин, хоча повістка їй була
направлена своєчасно на останню відому
судові адресу і, керуючись ст. 224 ЦПК
України, суд вважає цю особу
повідомленою про час та місце судового
засідання. При таких обставинах суд
визнав неявку відповідачки неповажною
та розглянув справу у її відсутності,
провівши заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Небажання відповідача надавати докази
в обґрунтування своїх заперечень проти
позову, зокрема з причини ухилення від
участі в судових засіданнях, дає суду
право при заочному розгляді справи
обмежитися доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальнику) грошові
кошти, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів.

Як вбачається з копії договору позики,
укладеного 15.11.2012 року і посвідченого
приватним нотаріусом Трускавецького
міського нотаріального округу
Львівської області - ОСОБА_3 та
зареєстрованого в реєстрі за №851,
позикодавець - позивач ОСОБА_1 передав у
власність позичальнику ОСОБА_2
терміном до 15.11.2015 року грошові кошти в
розмірі 90000,00 грн. Відповідачка
зобов'язалася повертати зазначені
кошти рівними частинами по 2500 грн.
щомісячно від грудня 2012 року, не
пізніше 15 числа кожного місяця, але не
пізніше ніж 15.11.2015 року (пункт 1
договору).

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач свої зобов'язання по договору
позики виконав в повному обсязі -
передав зазначені в договорі кошти (п. 1
договору), однак відповідачка в
обумовлені договором терміни
отриманих коштів не повертає, чим
порушує умови укладеного 15.11.2012 року
між нею та позивачем договору позики.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Крім цього, пунктом 8 договору позики
від 15.11.2012 року сторони обумовили, що у
разі прострочення повернення чергової
позики позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, а у разі
прострочення виконання зобов'язання
позичальником, остання зобов'язалась
повернути позикодавцю суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої
суми.

Враховуючи вище наведене, той факт, що
відповідачкою взятих на себе
зобов'язань по поверненню позики в
обумовлені договором від 15.11.2012 року
строки не виконано, суд вважає, що позов
у частині повернення суми позики є
підставним та підлягає до задоволення.

Поряд з цим, вимогами ст. 1048 ЦК України
передбачено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Таким чином, оскільки в договорі позики
не визначено розмір процентів, а тому
суд вважає, що підлягає до задоволення
і вимога позивача про визначення
такого розміру на рівні облікової
ставки Національного банку України, що
становить за підрахунками позивача
16367,85 грн.

Крім цього, ст. 625 Цивільного кодексу
передбачає, що боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання, і
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, враховуючи зазначену
норму Закону, суд вважає, що підлягає до
задоволення вимога позивача про
стягнення на його користь трьох
процентів річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання в
сумі 3506,30 грн.

Що стосується стягнення з відповідача
заподіяної позивачу невиконанням
грошового зобов'язання моральної
шкоди, суд вважає, що така вимога не
підлягає до задоволення, оскільки така
відповідальність не передбачена
умовами укладеного між позивачем та
відповідачем договору позики.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
питання як слід розподілити між
сторонами судові витрати, а тому на
підставі ст. 88 ЦПК України та ст. 4
Закону України "Про судовий збір" з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути понесені ним і
документально підтверджені судові
витрати, зокрема, по сплаті судового
збору в дохід держави в розмірі 1198,74
грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 81, 88, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049-1050 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики від
15.11.2011 року в сумі 90000,00 грн., 3 % річних за
прострочення грошового зобов'язання в
сумі 3506,30 грн., штрафні санкції в сумі
16367,85 грн., та понесені судові витрати в
сумі 1198,74 грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

Повний текст судового рішення

виготовлено 22 липня 2014 року

Справа №442/4315/14-ц

Провадження №2/442/1495/2014

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

В с т у п н а т а р е з о л ю т и в н а ч а
с т и н а

Заочне

18 липня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Галин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики, -

в с т а н о в и в :

Зважаючи на складність у викладенні
повного рішення суду, пов'язаного з
потребою в обґрунтуванні доводів
позивача, на що може бути витрачений
значний час, суд вважає за необхідне
проголосити його вступну та
резолютивну частини.

Керуючись ст. 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики від
15.11.2011 року в сумі 90000,00 грн., 3 % річних за
прострочення грошового зобов'язання в
сумі 3506,30 грн., штрафні санкції в сумі
16367,85 грн., та понесені судові витрати в
сумі 1198,74 грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя