Провадження № 2/755/4236/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р. Дніпровський
районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.
О.

при секретарі Сиченко К. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду міста Києва цивільну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Новобудова» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення боргу за житлово-комунальні
послуги, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення боргу за житлово-комунальні
послуги посилаючись на те, що
відповідачі є співвласниками квартири
АДРЕСА_1, квартирну плату та комунальні
послуги систематично несвоєчасно та не
в повному обсязі сплачують.
Заборгованість за житлово-комунальні
послуги станом на 01.04.2014 року складає
25032 грн. 55 коп. Тому позивач просить суд
стягнути солідарно з відповідачів
заборгованість по квартирній платі та
комунальним послугам в розмірі 25032 грн.
55 коп. та судовий збір в сумі 280 грн. 80
коп.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надійшла заява
про розгляд справи у її відсутність,
заперечує щодо застосування строку
позовної давності, оскільки має місце
її переривання.

Відповідачі до суду не з'явились,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. Від
відповідача 1 надійшли письмові
заперечення проти позову в яких
зазначає про відсутність договірних
відносин між позивачем та нею. Крім
того, просила суд застосувати строк
позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи
приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів
справи, будинок по вул.
Микільсько-Слобідська, 4-д в місті Києві
перебуває на балансі ТОВ «Новобудова»
(а.с.7, 8).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 05 липня 2005
року (а.с.9, 10). В липні 2005 року між
Житлово-експлуатаційною дільницею № 1,
яка діяла за дорученням генерального
директора ТОВ «Новобудова» та ОСОБА_2
був укладений договір на надання
комунальних послуг та послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території (а.с.14-16).

В квартирі АДРЕСА_1 на даний час
зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, а також їх син ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою від 02.04.2014
року №690 (а.с.11).

Відповідачі сплачують плату за
комунальні послуги несвоєчасно та не в
повному обсязі, внаслідок чого з 08.2005
року по 01.04.2014 року виникла
заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги в розмірі
25032 грн. 55 коп. (а.с.17-19, 20-21).

Відповідно до ст.162 Житлового кодексу
України, наймач зобов'язаний своєчасно
вносити квартирну плату і плату за
комунальні послуги.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлено, що споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання.

Отже, необхідність укладення договору
на надання житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін.

Сама по собі відсутність письмового
договору між сторонами не може бути
підставою для відмови в позові про
стягнення заборгованості за фактично
надані послуги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На виконання вимог вказаної статті
відповідачем 1 не надано жодного доказу
на підтвердження своїх заперечень
проти позову. Крім того, відповідачі не
надали жодного доказу на підтвердження
того, що заборгованість відсутня, або
сума заборгованості менша.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

В своїх заперечення проти позову
відповідач 1 просила суд застосувати
строк позовної давності, в зв'язку з
чим, просила суд відмовити в
задоволенні позову.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
заявленою до винесення ним рішення.

Частиною 1 та ч. 3 ст. 264 ЦК України
передбачено, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку;
після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Судом встановлено відповідачами були
здійснені дії, які свідчать про
визнання боргу, а саме: з
рахунку-попередження №1 від 01.04.2014
вбачається, що в квітні 2011 року було
нараховано до сплати 854 грн. 79 коп., а
сплачено 1292 грн. 47 коп.; в червні 2011 року
нараховано - 510 грн. 85 коп., сплачено - 1216
грн. 80 коп.; в липні 2012 року нараховано -
477 грн. 79 коп., сплачено 954 грн. 89 коп., в
лютому 2013 року нараховано - 1071 грн. 42
коп., сплачено - 1501 грн. 70 коп.; в квітні
2013 року нараховано - 734 грн. 27 коп.,
сплачено - 1179 грн. 82 коп. (а.с.20).

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Оскільки, відповідачі в добровільному
порядку не сплатили суму боргу за
квартирну плату та комунальні послуги,
тому з відповідачів на користь
позивача необхідно стягнути солідарно
суму заборгованості в розмірі 25032 грн. 55
коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Отже, також підлягає стягненню
пропорційно з відповідачів на користь
позивача сплачений в дохід держави
судовий збір в розмірі по 125 грн. 16 коп. з
кожного.

З врахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 257, 264, 267, 526, 543 Цивільного кодексу
України, ст.162 Житлового кодексу
України, ст. ст. 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10, 58,
60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новобудова» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за
житлово-комунальні послуги
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новобудова»
заборгованість по квартирній платі та
комунальним послугам в розмірі 25032 грн.
55 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2
(ІПН НОМЕР_2) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Новобудова» по 125 грн. 16 коп. судового
збору з кожного.

До суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення, а особами, які
не були присутні при його проголошенні
протягом десяти днів з отримання копії
рішення.

Суддя
Н.О. Яровенко