АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3805/14
Категорія -визнання правовідносин
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії -
КРУГОВОЇ С.С.

-
ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі -
Прудніковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Київського
районного суду міста Харкова від 14
квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра",
третя особа - ОСОБА_5 про визнання
правовідносин за договором поруки
припиненими,-

в с т а н о
в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_6
звернулась до Київського районного
суду міста Харкова з позовом, в якому
просила визнати припиненими
правовідносини поруки ОСОБА_6 за
договором "Автопакет" № 6/4/20/2007/840-А/1611
від 31 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ
КБ "Надра", ОСОБА_5 і ОСОБА_4.

В обґрунтування заявлених вимог
посилалась на те, що підписуючи
вказаний договір як поручитель вона
зобов"язалась виконувати умови
кредитноіго договору у разі їх
невиконання 3-ю особою і в порядку
розділу 3.2 договору.

Проте, всупереч вимогам 3.2.5
відповідачем не надсилалась їй вимога
про виконання зобов"язань позичальника
і про наявність заборгованості 3-ї
особи за кредитним договором вона
дізналась тільки після отримання
позову Банку до позичальника та до неї ,
як поручителя.

Із наданого до цього позову
розрахунку убачається, що
заборгованість почала формуватися з
11.01.2010 року, оскільки кредитним
договором було передбачено його
виконання частинами у вигляді
щомісячних платежів.

Договором не було визначено
строк припинення договору поруки,
зазначенння про його дію до повного
виконання зобогв"язань не може
розглядатися як встановлення такого
строку, оскільки суперечить положенням
ст.252 ЦК.

Вважала, що вимоги до неї як до
поручителя банк міг заявити протягом
шести місяців від дня настання строку
невиконання третьою особою основного
зобов"язання, проте цей строк
відповідач пропустив і правовідносини
поруки мають бути визнані припиненими.

Рішенням Київського районного
суду міста Харкова від 14 квітня 2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_6
відмовлено.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_6проситть скасувати вказане
рішення суду першої інстанції, як
постановлене з порушенням норм чинного
законодавства та ухвалити нове рішення
по суті позовних вимог.

В обгрунтування скарги
посилається на те, що відповідачем не
були виконанні щодо неї умови,
передбачені п.3.2.5, 3.2.6., 3.2.7, 3.2.8
Кредитного договору, тому про
наявність заборгованості 3-ї особи та
про її розмір вона дізналась лише після
отримання копії позову, пред"явленого
до неї як до поручителя.

Вказує на порушення Банком строків
позовної давності при пред"явленні до
неї вимог, як до поручителя, що не було
належним чином перевірено судом першої
інстанції та не врахована судова
практика Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальниї справ та Верховного Суду
України з цього питання.

У запереченнях на апеляційну
скаргу представник ПАТ "КБ"Надра"
просить про її відхилення і залишення
без змін рішення суду першої інстанції,
посилаючись на безпідставність
доводів скарги.

Позивач та 3-я особа до
апеляційного суду не з"явились, про час
і місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представників сторін;
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
доходить висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи, 31
жовтня 2007 року між ВАТ( нині ПАТ)
"КБ"Надра", третьою особою ОСОБА_5 як
позичальником і ОСОБА_6 як поручителем
було укладено договір "Автопакет", за
яким ОСОБА_5 отримав від Банку на умовах
забезпеченості, строковості,
платності та повернення грошові кошти
в сумі 14792,00 дол.США з кінцевим терміном
їх повернення 20.10.2014 року, а ОСОБА_6 у
відповідності до п.3.2.1 зобов"язалась
безвідривно та безспірно відповідати
перед кредитором за належне виконання
позичальником зобов"язань за цим
договором.

За умовами договору позичальник
мав повертати кредит та сплачувати
Банку передбачені договором відсотки
перерахуванням або внесенням
готівкових коштів на відповідний
рахунок шляхом сплати мінімально
необхідного платежу, розмір якого
складає 280,25 дол.США.

Цим договором були також визначені
інші права та обовязки, а також
відповідальність сторін.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що випмоги до
поручителя Банк може пред"явити
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов"язання. Такий строк відповідно
до умов кредитного договору визначений
20.10.2014 року та ще не настав. Третя
особа має заборгованість за кредитним
договором, правовідносини за яким не
припинились

Спір вирішено судом на підставі
ст.ст.526-,527.530,559, 610-612, 627,638,1054 ЦК України
та з урахуванням роз»яснень, що
містяться в постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ (надалі ВССУ) № 5 від 30.03.2012 року
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин" (
зі змінами, внесеними постановою
Пленуму ВССУ № 7 від 07.02.2014 року )

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ (надалі ВССУ) № 5 від 30.03.2012 року
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
зі змінами внесеними п. 1 Постанови
ВССУ № 7 від 07.02.2014 року "Про внесення
змін і доповнень до постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову.

Як вбачається із наданого ПАТ
"КБ"Надра" розрахунку заборгованості,
ОСОБА_5 з січня 2010 року не виконував
належним чином зобов"язання зі сплати
процентів за користування кредиоом і з
11.01.2010 року кредитором формуіва лдась
заборгованість.

Право на дострокове повернення
кредиту, яке передбачсено умовами
кредитного договору ( п.4.2.5)було
реалізовано ( застосовано)
Кредитором шляхом подання у
позовної заяви про стягнення
заборгованості у солідарному порядку
з боржника та поручителя .

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Частиною 2 статті . 1050 ЦК України
визначено право кредитора вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, що може бути реалізоване
ним на власний розсуд до спливу строку
виконання зобов'язання, тобто є правом,
а не обов»язком.

Позивач стверджує, а відповідач не
заперечує, що до пред"явлення позову до
ОСОБА_5 і ОСОБА_6, тобто до боржника і
поручителя свого права на дострокове
повернення кредиту, у тому числі,
шляхом направлення на адресу
поручителя письмової вимоги він не
реалізовував і з такою вимогою
звернувся шляхом пред"явлення позову
до вказаних осіб про солідарне
стягнення заборгованості вперше.

За таких обставин, судова колегія
доходить висновку про те, що вимоги
позивача про обчислення
шестимісячного строку пред»явлення
вимог кредитором до неї з часу першого
порушення боржником виплат за
кредитним договором не ґрунтуються на
законі, тому підстави для припинення
договору поруки відсутні і суд першої
інстанції правомірно відмовив у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308,313,314,315,319,324 ЦПК України судова
колегія, -

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Київського районного суду
міста Харкова від 14 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу
апеляційного суду може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -