Єдиний унікальний номер 0526/2598/12
Номер провадження 22-ц/775/2007/2014
Головуючий в 1 інстанції - Запорожець
Доповідач - Халаджи О.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Халаджи О.В.

суддів Лісового О.О., Безрученко Ю.О.

при секретарі Щербюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Кіровського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 20
листопада 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя
особа ОСМД «Благо-1», про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
ОСМД «Благо-1», орган опіки та
піклування Макіївської міської ради,
про вселення, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2009 року позивач звернувся
до суду з позовом (далі уточненим) до
ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання їх таким,
що втратили право користування жилим
приміщенням, мотивуючи свої вимоги
відсутністю відповідачів за місцем
реєстрації понад встановлені законом
строки (більше 10 років) без поважних
причин.

Рішенням Кіровського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 20
листопада 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа
ОСМД «Благо-1», про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням задоволено.
Визнано ОСОБА_3, ОСОБА_1, малолітніх
ОСОБА_4, ОСОБА_5, такими, що втратили
право користування жилим приміщенням -
квартирою №52, що розташована в будинку
№1 на кварталі «Хімік» в м. Макіївка
Донецької області. За зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
ОСМД «Благо-1», орган опіки та
піклування Макіївської міської ради,
про вселення у задоволенні вимог
відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що оскаржуване рішення
ухвалено з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
а також судом було неповно досліджено
та з'ясовано обставини справи. Окрім
того, судом першої інстанції було
встановлено, що відповідач не
проживала у спірній квартирі без
поважних причин більше 6-ти місяців,
однак не в повній мірі з'ясовано
причини її відсутності в квартирі та їх
поважності, що призвело до ухвалення
незаконного рішення. Судом не
враховано, що позивач постійно чинив
перешкоди в її проживанні, тому
відповідач змушена була неодноразово
звертатись до органів внутрішніх справ
для вирішення зазначеної проблеми.
Окрім того, судом розглянуто позов без
врахування думки представника органу
опіки та піклування Макіївської
міської ради з предмету позову.
Враховуючи викладене, просить рішення
Кіровського районного суду міста
Макіївки Донецької області від 20
листопада 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6,
третя особа ОСМД «Благо-1», про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи ОСМД «Благо-1», орган опіки
та піклування Макіївської міської
ради, про вселення задовольнити.

Сторони до судового засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України, неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Оскільки слухання справи в
апеляційному суді відкладалось за
заявою апелянта ОСОБА_6, повідомлена
належним чином апелянтка вдруге до
судового засідання не з'явилась, інші
сторони справи, які також
повідомлялись належним чином про час
та місце розгляду справи вдруге до
судового засідання не з'явились, суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі.

Заслухавши суддю - доповідача,
з'явившихся сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши докази, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно із ст. 309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення суду є, в тому числі:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що
даними особового рахунку № 33,
наведеного ОСМБ «Благо-1»,
підтверджено, що будинок №1,
розташований на кварталі «Хімік» у
Кіровському районі м. Макіївка,
відноситься до державного житлового
фонду та перебуває на балансі ОСМБ
«Благо-1». Наймачем спірної квартири №
52, яка складається з двох суміжних
кімнат, жилою площею 26,65 кв.м. є ОСОБА_7
(т. 1, а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Окрім ОСОБА_7
в спірній квартирі так само були
зареєстровані члени його сім'ї: ОСОБА_8,
як син - починаючи з 25.05.1982 року по 08.06.2010
року (вибув в зв'язку з випискою),
ОСОБА_9, як невістка - починаючи з 27.08.1985
року по 13.07.2005 року (знята з реєстрації в
зв'язку із смертю), ОСОБА_3, як син -
починаючи з 11.01.1991 року, ОСОБА_10, як
онучка - починаючи з 18.05.1984 року, ОСОБА_2,
як онук - починаючи з 04.06.1986 року,
ОСОБА_11, як правнук - починаючи з 28.01.2002
року, ОСОБА_5, як правнук - починаючи з
28.03.2005 року, ОСОБА_12, як правнук -
починаючи з 28.11.2007 року, а також ОСОБА_4

Наявність реєстрації місця проживання
за вказаною адресою відповідачів по
справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджено
також відповідними довідками
адресного бюро Макіївського МУ ГУМВС
України в Донецькій області № 1225 та №
1224 відповідно від 02 грудня 2010 року (т. 1,
а.с. 4,7).

З довідки № 1-35-03-1697 від 28.10.2011 року,
наведеної КП «БТІ м. Макіївки»,
вбачається, що КП «БТІ м. Макіївки»
Донецької області не має відомостей
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с. 77).

Відповідач по справі ОСОБА_3 в спірній
квартирі фактично не мешкає починаючи
з 1995 року, що об'єктивно підтверджено
поясненнями позивача ОСОБА_13, його
представника ОСОБА_14, поясненнями
відповідачки ОСОБА_1 та іншими
об'єктивними доказами по справі, в
зв'язку з чим суд при вирішенні справи
вважав їх встановленими.

В зв'язку із укладенням 27 липня 2001 року
шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_15,
відповідачка виїхала зі спірної
квартири на постійне проживання в інше
місце. Починаючи з моменту одруження в
подальшому за адресою своєї реєстрації
вона фактично не мешкала. Від шлюбу
ОСОБА_1 має малолітніх дітей - ОСОБА_11,
2002 року народження та ОСОБА_16, 2005 року
народження, а також сина ОСОБА_4, 2012 року
народження. Малолітні ОСОБА_11, ОСОБА_16
та ОСОБА_4 з моменту народження та по
теперішній час постійно мешкають разом
із матір'ю, за адресою реєстрації місця
проживання ОСОБА_6 ніколи не проживали.

Данні обставини також не оспорювалися
сторонами справи.

29 листопада 2010 року позивач ОСОБА_13
звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1
про визнання їх таким, що втратили
право користування жилим приміщенням,
що спонукало ОСОБА_1 звернутися з
заявою до ОСОБА_2, який продовжував
мешкати в спірній квартирі, про
вчинення перешкод у вселенні та
вселення в квартиру в органи міліції
та в суд.

Наведені вище обставини підтверджено
матеріалами зустрічної позовної заяви
ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про вселення від 13
січня 2011 року, та постановою УВМ
Кіровського РВ ММУ ГУМВС України в
Донецькій області від 20 січня 2011 року,
якою було відмовлено в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_2
стосовно вчинення ним перешкод ОСОБА_6
у вселенні до спірної квартири (т. 2, а.с.
86).

Із пояснень сторін вбачається що, 13
липня 2005 року померла їх мати ОСОБА_9, їх
батько ОСОБА_8 після смерті дружини
залишив спірне приміщення, став
проживати з другою жінкою, після чого
знявся з реєстраційного обліку із
квартири в червні 2010 року за власним
бажанням.

18 листопада 2006 року позивач ОСОБА_2
зареєстрував шлюб з ОСОБА_17, став
проживати з нею сумісно в спірній
квартири, де народився і був
зареєстрований їх син ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Починаючи з кінця 2005 року позивач
ОСОБА_2 самостійно користується
спірним житлом, робить в ньому
капітальний ремонт із заміною дверних
запорів, розпоряджується спадщиною їх
матері, віддає частину належного їй
майна відповідачці ОСОБА_6 та їх батьку
ОСОБА_8

Наведені обставини відповідачем по
справі не спростовані, натомість їх
підтверджено іншими об'єктивними
доказами в справі.

У відповідності до ст. 308 ч. 1 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції правильно застосував норми
ст.ст. 71,72 ЖК України, які передбачають,
що при тимчасовій відсутності наймача
або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців, якщо наймач або члени
його сім'ї були відсутні з поважних
причин понад шість місяців, цей строк
за заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору
судом. Також суд першої інстанції вірно
встановив правовідносини, які склалися
між сторонами, повно, всебічно і
об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін, встановленим
фактам і доказам дав правильну правову
оцінку і дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення первісного
позову про визнання осіб (ОСОБА_3,
ОСОБА_1) такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
про відмову в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
ОСМД «Благо-1», орган опіки та
піклування Макіївської міської ради,
про вселення. Висновки суду
ґрунтуються на матеріалах справи та
відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про
неправильні висновки суду першої
інстанції при винесенні рішення, які
призвели до невірного вирішення справи
апеляційний суд вважає неспроможними,
оскільки як було встановлено судом
першої інстанції, відповідачка ОСОБА_1
добровільно виїхала ще 2001 році із
спірної квартири у зв'язку з її
одруженням. Протягом тривалого часу
(десять років) вона не мала інтересу до
спірного житла і поставила питання про
своє вселення лише після появи
первісного позову ОСОБА_13 до неї про
визнання такою що втратила право
користування житлом.

Наявним у справі доказам суд дав
відповідну оцінку, мотиви та висновки
щодо вирішення справи належно виклав у
рішенні та обґрунтовано відмовив у
задоволенні зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги правильних
висновків суду не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин апеляційний суд
приходить до висновку про необхідність
відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 20
листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: