Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/7419/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Борисюка Р.М.

суддів
Галацевич О.М., Широкової Л.В.

з участю секретаря

судового засідання
Ходаківської О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди завданої в
наслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 12 червня
2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся з
даним позовом, в якому просив стягнути
з ОСОБА_4 на його користь матеріальну
шкоду у сумі 22316 грн. 48 коп. та з ОСОБА_3
моральну шкоду в сумі 20000 грн., судові
втрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 08.07.2012 року в м. Коростені
Житомирської області по вул.
Залізничній відбулося зіткнення
належного йому автомобіля ВАЗ-21104 під
його керуванням та автомобіля ЗАЗ-110217,
належного ОСОБА_4, під керуванням
ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Постановою Коростенського
міськрайонного суду від 02.10.2012 року
ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні
вказаної дорожньо-транспортної
пригоди. В результаті цього йому
заподіяні матеріальні збитки в сумі 22316
грн. 48 коп. та спричинено моральну
шкоду, яка полягає в тому, що він не міг
користуватись автомобілем, це призвело
до незручностей та труднощів, змушений
був за власний рахунок ремонтувати
автомобіль, був порушений його спосіб
життя.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 12 червня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
18660 грн. 84 коп. матеріальної шкоди та 1000
грн. моральної шкоди, вирішено питання
судових витрат.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що рішення є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Суд при ухваленні рішення не
дослідив докази, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Законодавець зазначає, що шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166
ЦК України ).

У відповідності до положень ст. 1187 ЦК
України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів сім'ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування і враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Цивільним кодексом України також
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини (ч.1
ст. 1167).

Із матеріалів справи вбачається, що
08.07.2012 року о 8 годині 40 хвилин в м.
Коростені по вул. Залізничній ОСОБА_3,
керуючи автомобілем марки «ЗАЗ - 110217»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
при об'їзді вибоїни на дорозі, виїхав на
зустрічну смугу руху, в результаті чого
відбулося зіткнення з автомобілем
марки «ВАЗ - 21104», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням позивача.

Винним у скоєнні ДТП визнаний ОСОБА_3
(а.с. 6).

Судом встановлено, що автомобіль марки
«ЗАЗ - 110217» був придбаний гр. ОСОБА_5 у
ЗАТ «Автоцентр на кільцевій» згідно
довідки-рахунку № 256123 від 26.12.2006 року
(а.с. 67).

ОСОБА_4 купив вказаний автомобіль у
власника, оформивши довіреність в 2006
році, за тиждень до
дорожньо-транспортної пригоди,
вказаний автомобіль він передав для
ремонту ОСОБА_3, що підтвердив
відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
19.03.2014 року (а.с. 73 - журнал судового
засідання). Сторони проти даного факту
не заперечують.

Стаття 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до страхових сум
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована у
відповідності до полісу № АВ/7774000 ПАТ
«Страхова компанія «Лафорт» на строк
до 28.06.2013 року (а.с. 25).

Звертаючись із позовом до суду, ОСОБА_2
просив стягнути на свою користь з
ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 22316 грн.
48 коп., а з ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі
20000 грн.

Ухвалюючи судове рішення про часткове
задоволення позову і стягнення із
відповідача ОСОБА_3 18660 грн. 84 коп.
матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної
шкоди, суд першої інстанції не врахував
положення ч.1 ст.11 ЦПК України, де
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених позовних
вимог.

Згідно ч.2 ст.31 ЦПК України позивач має
право протягом усього часу розгляду
справи збільшити або зменшити розмір
позовних вимог.

Натомість заяви позивача про
збільшення чи уточнення позовних вимог
матеріали справи не містять.

А тому, колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції безпідставно
стягнуто з ОСОБА_3 18660 грн. 84 коп.
матеріальної шкоди, оскільки до нього
такі позовні вимоги не заявлені.

Статтею 33 ЦПК України передбачена
можливість залучення до участі у
справі співвідповідачів за
клопотанням позивача.

Однак, суд в порушення вимог закону не
вжив заходів для роз'яснення позивачу
можливості залучення в якості
співвідповідача ПАТ «Страхова
компанія «Лафорт», яка несе
цивільно-правову відповідальність у
випадку настання страхового випадку.
Копія ухвали господарського суду м.
Києва від 18.10.2013 року про прийняття
заяви про порушення справи про
банкрутство ПАТ «Страхова компанія
«Лафорт» не є доказом скасування
реєстрації діяльності вказаного
товариства (а.с. 64).

Також, судом першої інстанції не було
звернуто увагу на ту обставину, що
автомобіль марки «ЗАЗ - 110217»,
зареєстрований на ОСОБА_5, який також
не був залучений до участі у справі.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів сім'ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування і враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Цивільним кодексом України також
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини (ч.1
ст. 1167).

Судом встановлено, що внаслідок
вказаної дорожньо-транспортної
пригоди, яка виникла по вині
відповідача ОСОБА_3, було пошкоджено
автомобіль позивача, що призвело до
того, що останній був позбавлений
можливості їм користуватися, змусило
ОСОБА_2 та його родину на протязі
тривалого часу докладати додаткових
зусиль до організації свого життя. За
таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що діями відповідача ОСОБА_3
спричинена моральна шкода.

Враховуючи тривалість моральних
страждань, виходячи з вимог розумності
та справедливості, колегія судів
вважає, що розмір стягнутої судом
моральної шкоди є обґрунтованим, а
доводи апеляційної скарги
безпідставними в цій частині і
задоволенню не підлягають.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є частково обґрунтованими, судом
першої інстанції при ухваленні
рішення, в порушення вимог ст. 215 ЦПК
України не були належним чином
з'ясовані обставини справи та
досліджені докази, порушені норми
матеріального та процесуального права,
внаслідок чого прийняте рішення в
частині стягнення матеріальної шкоди
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Також колегія суддів вважає за наявне
змінити судове рішення і в частині
стягнення із відповідача ОСОБА_3
судового збору, оскільки у
відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 12 червня
2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 18660
грн. 84 коп. матеріальної шкоди
скасувати і ухвалити і цій частині нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 12 червня
2014 року в частині стягнення судового
збору змінити, збільшивши суму з 156 грн.
60 коп. до 243 грн. 60 коп.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий
Судді