Справа №464/7305/14-ц
пр.№ 4-с/464/62/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2014 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Чорна
С.З.

при секретарі Дзюба
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_2 на
дії державного виконавця Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції та скасування постанови про
звернення стягнення на доходи
боржника,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою, у
якій просить припинити дії Сихівського
відділу державної виконавчої служби по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 1319/11651/2012 виданого 15.05.2013р.;
скасувати постанову про звернення
стягнення на доходи боржника;
скасувати накладений штраф. В
обгрунтування скарги покликається на
те, що 15.07.2014р. отримала повідомлення, що
на виконанні в Сихівському ВДВС ЛМУЮ
перебуває виконавче провадження з
примусового виконання рішення
виконавчого листа Сихівського
районного суду м.Львова № 1319/11651/2012 від
15.05.2013р. про зобов'язання ОСОБА_2 не
чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні
1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та передати
йому дублікат комплекту ключів від
цієї квартири. Одночасно, з вказаним
повідомленням, надійшла постанова про
звернення стягнення на доходи боржника
від 11.07.2104р., на неї накладено штраф в
сумі 680 грн. Стверджує, що не була
належним чином повідомлена про
наявність будь-яких виконавчих
проваджень порушених відносно неї,
жодні виконавчі документи, зокрема
постанови про відкриття виконавчого
провадження, інші постанови, прийнятті
в процесі виконання, не отримувала,
відтак вважає, що дії державного
виконавця з примусового виконання
заочного рішення, про яке їй також не
було відомо є незаконними.

В судовому засіданні скаржник та її
представник повністю підтримали
вимоги скарги, дали пояснення
аналогічні до змісту скарги та просять
таку задоволити.

Державний виконавець Сихівського ВДВС
ЛМУЮ проти скарги заперечив та пояснив,
що усі виконавчі документи та рішення
прийнятті в порядку виконання
виконавчого листа Сихівського
районного суду м.Львова № 1319/11651/2012 від
15.05.2013р. скеровувались боржнику за
адресою, вказаною у виконавчому
документі, у відповідності до норм ст.31
Закону України «Про виконавче
провадження». Усі повідомлення
надсилались боржнику рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення, які в
подальшому повертались до виконавчої
служби з відміткою «за закінченням
терміну зберігання». Оскільки,
належним чином здійснював
повідомлення боржника про рух
виконавчого провадження, вважає, що
доводи скарги є безпідставними, а
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

Представники стягувача у виконавчому
провадженні ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5
проти скарги заперечили, дали
пояснення аналогічні доводам
державного виконавця Сихівського ВДВС,
жодних порушень в діях останнього не
вбачають, оскільки такі зумовлені
невиконанням боржником у
добровільному порядку рішення суду.

Заслухавши думку учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи,
оглянувши матеріали цивільної справи
№ 1319/11651/12, з'ясувавши дійсні обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що вимоги скарги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Нормами Конституції України (ст.ст.124,
129), Цивільного процесуального кодексу
України (ст.14) визначено, що судові
рішення, які набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року
встановлено, що виконавче провадження -
це сукупність дій органів і посадових
осіб Державної виконавчої служби,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів, які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених чинним
законодавством України, а також
рішеннями, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Норма ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» закріпляє, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 21.02.2013р. ОСОБА_2 зобов'язано
не чинити перешкод ОСОБА_3 у володінні
та користуванні 1/2 частини квартири
АДРЕСА_2 та передати йому дублікат
комплекту ключів від цієї квартири.
15.05.2013р. Сихівським районним судом
м.Львова було видано виконавчий лист №
1319/11651/2012, за яким державним виконавцем
Сихівського ВДВС ЛМУЮ Трухим І.Є. 04.07.2013
року відкрито виконавче провадження №
38706250.

Частиною 2 ст.30 зазначеного Закону
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом 6 місяців з
дня винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.31 Закону України «Про
виконавче провадження», копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до ст.47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як встановлено судом, державний
виконавець Сихівського ВДВС ЛМУЮ
Трухим І.Є., після винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 04.07.2013р. по вказаній справі, 08.07.2013р.
надіслав на адресу боржника, що вказана
у виконавчому листі - АДРЕСА_1 копію
вищевказаної постанови, однак
рекомендований лист з повідомленням
про вручення повернувся на адресу
виконавчої служби з відміткою про
причини повернення - «за закінченням
терміну зберігання», що вважається
належним повідомленням особи. В
подальшому, державним виконавцем також
скеровувались інші виконавчі
документи, в тому числі постанова про
накладення штрафу від 12.07.2013р. за
невиконання рішення суду в розмірі 340
грн. та постанова про накладення
штрафу від 15.08.2013р. за невиконання
рішення суду в розмірі 680 грн.,
невиконання яких стало підставою для
винесення оскаржуваної постанови про
звернення стягнення на доходи боржника
від 11.07.2014р.

З огляду на те, що доводи скаржника про
порушення її права щодо належного
повідомлення щодо руху виконавчого
провадження за виконанням рішення суду
не знайшли свого підтвердження, суд
приходить до висновку, що при винесені
постанови про звернення стягнення на
доходи боржника державний виконавець
діяв на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені чинним
законодавством, а тому в задоволенні
скарги слід відмовити.

На підставі ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129
Конституції України, ст.ст.1, 11, 25, 30-32
Закону України «Про виконавче
провадження» та керуючись ст.ст.383-387
ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії
державного виконавця Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції та скасування постанови про
звернення стягнення на доходи боржника
- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана до апеляційного суду Львівської
області через Сихівський районний суд
м.Львова протягом 5 днів з дня її
проголошення, а особою без участі якої
постановлено ухвалу протягом 5 днів з
часу отримання її копії.

Головуючий: