справа № 278/1660/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року
м. Житомир

Житомирський районний суд
Житомирської області в складі
головуючого судді Грубіяна Є.О.,
секретаря Максименко М.С., розглянув
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, заінтересована особа
управління державної міграційної
служби в Житомирській області, --

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, яку
в ході розгляду справи уточнив заявою
від 17 липня 2014 року (а.с.38) та просив
встановити факт, що має для нього
юридичне значення про те, що він
постійно проживав на території України
в період часу з 20 листопада 2001 року до
теперішнього часу. Даний факт
необхідний заявникові задля отримання
громадянства України.

В судовому засіданні заявник вимоги
підтримав разом з представником та
просив суд їх задовольнити.
Обґрунтування заяви наступне. 20
листопада 2001 року отримав паспорт
громадянина України і з того часу
постійно проживав на її території.

Представник заінтересованої особи в
судовому засіданні заяву не визнав та
просив суд постановити судове рішення
про залишення заяви без задоволення.
Представник зазначив, що паспорт
громадянина України заявнику було
видано безпідставно. Інших доказів
постійного проживання на території
України в зазначений заявником період
не надано.

Заслухав пояснення, проаналізував
надані учасниками розгляду докази, суд
встановив наступні фактичні обставини
справи.

20 листопада 2001 року Житомирським РВ
УМВС України в Житомирській області
ОСОБА_1 був виданий паспорт громадянина
України серії НОМЕР_1 (а.с.6). Того ж дня в
паспорті заявника була здійснена
відмітка про його прописку в кватирі
АДРЕСА_1. 12 березня 2014 року заявника
було повідомлено, що він громадянства
України не набував. Паспорт
громадянина України, який було
вилучено в 2008 році у заявника,
надавався незаконно і на день надання
відповіді документальних підтверджень
підстав набуття громадянства України
не має (а.с.7). Відповідно до довідки від
20 лютого 2014 року № 54 (а.с.8), підписаної
директором Шпак П., заявник працював на
ТОВ "ВАШ БУДИНОК" з 4 квітня 1990 року по 10
січня 1998 року та займав посаду слюсаря
1-го розряду. 11 листопада 1998 року, як
свідчить не завірена копія довідки,
заявникові було присвоєно
ідентифікаційний номер територіальним
відділенням Державної податкової
адміністрації України (а.с.9).
Керівником та підписантом ТОВ "ВАШ
БУДИНОК" є Кедрова В.М., а дата державної
реєстрації в єдиному державному
реєстрі відомостей про юридичну особу
даного товариства 11 вересня 2003 року
(а.с.26). Відповідно до копії з трудової
книжки заявника вона була видана 8
грудня 1982 року, однак встановити
установу, яка його видала, через погану
якість копії, неможливо.

На копії з сторінки 16 наявні записи про
працевлаштування та звільнення, що
були здійснені відповідно 1 липня та 6
вересня 2001 року. Однак надати оригінал
трудової книжки, в тому числі аби
з'ясувати наявність запису про
працевлаштування в ТОВ "ВАШ БУДИНОК", не
представилось можливим через
ненадання книжки її власником. Інших
копій сторінок заявником не надано.
Відповідно до не завіреної копії
довідки від 19 березня 2013 року за № 54
(а.с.41), заявник не приймав та не має
громадянство Республіки Молдова і по
питанню оформлення документів
національної паспортної системи не
звертався, а також паспортом
громадянина Республіки Молдова не
документований. ОСОБА_1 був
безпідставно документований паспортом
громадянина України серії НОМЕР_1 і
після прибуття в Україну в 1998 році до
компетентних органів з приводу
оформлення громадянства України не
звертався та вихід з громадянства
Молдови не оформлював. Мало того,
заявник був оголошений Рижканським РКП
МВС Республіки Молдова у міжнародний
розшук за ст. 122 ч. 3 КК РМ (крадіжка майна
шляхом шахрайства). За документування
заявника паспортом громадянина
України відповідальна посадова особа
була притягнута до кримінальної
відповідальності.

Дані правовідносини врегульовані
наступними положеннями законів
України.

Окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст.
234 ЦПК України).

Відповідно до тлумачення термінів в ст.
1 Закону України "Про громадянство
України" визначено наступне.
Проживанням на території України на
законних підставах є проживання в
Україні іноземця чи особи без
громадянства, які мають у паспорті
громадянина колишнього СРСР зразка 1974
року відмітку про постійну чи
тимчасову прописку на території
України, або зареєстрували на
території України свій національний
паспорт, або мають посвідку на постійне
чи тимчасове проживання на території
України, або їм надано статус біженця
чи притулок в Україні. Безперервним
проживання на території України є
проживання в Україні особи, якщо її
разовий виїзд за кордон у приватних
справах не перевищував 90 днів, а в сумі
за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги
про безперервне проживання виїзд особи
за кордон у службове відрядження, на
навчання, у відпустку, на лікування за
рекомендацією відповідного медичного
закладу або зміна особою місця
проживання на території України.

Проаналізував встановлені судом
фактичні обставини справи на підставі
доказів поданих сторонами (інших суду
не надавалось і клопотань в порядку
визначеному ЦПК України не заявлялось)
та враховуючи зазначені положення
законодавства України, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення заяви виходячи з
наступного.

Враховуючи терміни визначені
законодавством України заявник у
зазначений ним період не проживав на
території України на законних
підставах і тим більше безперервно. До
такого суд прийшов враховуючи
відсутність належних та допустимих
доказів на то. Паспорт громадянина
України, який, як було встановлено,
видано незаконно не може
підтверджувати факт законного та
безперервного проживання на території
України, адже сама видача визнана
незаконною. Довідка про присвоєння
ідентифікаційного коду була здійснена
раніше за заявлений період. Копія
трудової книжки не завірена у
встановленому законом порядку та за
відсутності самого оригіналу судом не
приймається як доказ безперервного та
законного проживання на території
України з огляду на те, що даний
документ не може підтверджувати
заявленого та крім цього копії з
сторінок не дають підстав вважати, що
її власник проживав на території
України з 20 листопада 2001 року по
теперішній час зважаючи на записи
здійснені лише з липня по вересень 2002
року. Копія довідки з посольства
Республіки Молдова не підтверджує
фактів заявлених вимогами.

Подана довідка про працевлаштування в
1990 році не підтверджує факт законного
та безперервного проживання на
території України з 20 листопада 2001 року
по теперішній час.

Мало того викликає сумнів в
легітимності даної довідки адже, як
свідчить витяг з реєстру дане
товариство було зареєстроване лише 11
вересня 2003 року і видача довідки таким
товариством раніше за її державну
реєстрацію заявником та її
представником і адвокатом не
роз'яснена.

Саме за таких обставин суд вважає
відсутніми підстави для задоволення
заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 1 Закону України "Про громадянство",
ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд, --

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження. Рішення може бути
оскаржено шляхом подання апеляційної
скарги до апеляційного суду
Житомирської області через
Житомирський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Є.О.
Грубіян