Провадження №2/761/5485/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

05 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові
О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дітей,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про стягнення додаткових
витрат на дітей.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що вони з відповідачем перебували
в зареєстрованому шлюбі з 09.12.1995 року по
07.05.2009 року. Від шлюбу з відповідачем
мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 19.10.2010 року з ОСОБА_2 стягнуто
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей в розмірі 3/10 частини від його
заробітку.

Відповідач сплачує аліменти в
мінімальному розмірі, проте має
достатній високий дохід. Після
припинення подружнього життя, діти
були позбавлені не лише спілкування з
батьком, а матеріального утримання з
його сторони. На даний час лише позивач
займається вихованням дітей,
навчанням, лікуванням, їх розвитком та
відпочинком. На думку позивача, не
залежно від того, проживають діти в
сім»ї з двома батьками, чи одним із
батьків, діти потребують фізичного,
духовного, душевного розвитку, що
зумовлює понесення додаткових витрат.
З січня 2014 року по квітень 2014 року
позивач понесла додаткові витрати в
розмірі 21893 грн, а тому з цих підстав
просила стягнути з відповідача
додаткові витрати в розмірі 10946,50 грн,
що становить ? розміру витрат,
понесених позивачем на дітей.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся належним чином, а
тому суд вважає за можливе розглядати
справу без участі відповідача,
ухваливши за згодою позивача та
представника позивача, відповідно до
ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача та
представника позивача, дослідивши
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі з 09.12.1995 року по
07.05.2009 року. Від шлюбу сторони мають
двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтв про зміну
імені від 20.07.2012 року та від 13.02.2014 року
позивач змінила прізвище «ОСОБА_1» на
прізвище «ОСОБА_1», а син сторін ОСОБА_3
також змінив прізвище «ОСОБА_3» на
прізвище «ОСОБА_3».

Також судом встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 19.10.2010 року з ОСОБА_2 стягнуто
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей в розмірі 3/10 частини від його
заробітку.

В своїх поясненнях позивач зазначила,
що на даний час вихованням, навчанням,
лікуванням, розвитком та відпочинком
дітей займається лише вона. На думку
позивача, не залежно від того,
проживають діти в сім»ї з двома
батьками, чи одним із батьків, діти
потребують фізичного, духовного,
душевного розвитку, що зумовлює
понесення додаткових витрат.

Статтею 8 Закону України «Про охорону
дитинства» передбачено, що кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 СК України
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Позивачем на підтвердження позовних
вимог надано докази понесення
додаткових витрат на дітей, а саме:
договір про надання послуг від 10.09.2012
року та квитанції до прибуткового
касового ордера від 31.01.2014 року на суму
3000 грн., від 03.03.2014 року на суму 3000 грн. та
від 31.03.2014 року на суму 3000 грн. - витрати
за навчання ОСОБА_4 в дошкільному
закладі «Окешка»; квитанції від 28.03.2014
року на суму 160 грн та від 15.04.2014 року на
суму 160 грн. - витрати за навчання ОСОБА_4
в Київській дитячій музичній школі № 32;
авіаквитки та квитанція від 20.03.2014 року
на суму 8200 грн. - витрати за авіаквитки
до Туреччини на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_3;
авіаквиток та квитанція на суму 4873 грн.
- витрати за авіаквиток до Італії на
ім'я ОСОБА_4.

Всього позивачем було понесено
додаткових витрат на дітей на суму 21893
грн.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Таким чином, оскільки батьки
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, а такий обов'язок є
рівною мірою обов'язком як матері так і
батька, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача додаткові витрати на дітей в
розмірі 10946,50 грн. (21893 грн/2).

Керуючись ст.ст. 180, 185 СК України,
Законом України «Про охорону
дитинства», ст.ст.10, 59, 60, 88, 212, 213, 215, 218,
224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
додаткові витрати на дітей в розмірі
10946,50 грн. (десять тисяч дев'ятсот сорок
шість грн.. 50 коп.), судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили
на загальних підставах, визначених ЦПК
України.

Суддя