У Х В А Л А

Справа № 183/4799/14

№ 2-з/183/49/14

22.07.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді Березюк В.В,

при секретарі Тен І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про визнання договору оренди
нежитлового приміщення недійсним.

Разом з позовною заявою позивач
подав до суду заяву про забезпечення
позову, в якій просять накласти арешт
на нежитлове приміщення, яке
розташовано за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 307,0 кв.м.

Заява мотивована тим, що скільки
відповідач може відчужити спірне
приміщення, що буде ускладненням для
виконання рішення суду в майбутньому.

Сторони, у відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК
України, в судове засідання не
викликалися, у зв'язку з чим, на
підставі ст.197 ЦПК України, фіксування
судового процесу технічними засобами
не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву,
дослідивши матеріали позову, прийшов
до наступного висновку.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені ЦПК України
заходи забезпечення позову. Згідно з п.1
ч.1 ст.152 ЦПК України одним із способів
забезпечення позову є накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення.

Як дає роз'яснення Постанова Пленуму
Верховного суду України № 9 від 22.12.2006
року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам (а.с.4 Постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами виник спір стосовно визнання
договору оренди нежитлового
приміщення № 28082008 від 28.08.2008 року
недійсним. Орендодавцем згідно
спірного договору є ОСОБА_3, якій
належить дана нерухомість на підставі
договору дарування від 28.05.2004 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, що
стверджується свідоцтвом про смерть.
При цьому, суду не надано доказів щодо
кола спадкоємців померлої ОСОБА_3, що
позбавляє суд можливості визначити
власника спірного не житлового
приміщення.

Крім того, згідно договору оренди
нежитлових приміщень № 28082008 від 28.08.2008
року, до прав орендаря - відповідача по
справі, не входять права щодо
відчуження нерухомості, а тому
накладення арешту на дане майно є не
доцільним, не обґрунтованим та не
співрозмірним заявленим вимогам.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність відмовити в
задоволенні заяви про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
нежитлове приміщення, яке розташоване
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
307,0 кв.м.

На підставі викладеного, керуючись ст.
151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області, протягом 5 днів з дня її
проголошення, а у разі її постановлення
без участі особи, яка її оскаржує,
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
В.В. Березюк