печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.,

при секретарі - Онис К. С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури
України, Державної казначейської
служби України про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовомпро
відшкодування шкоди, посилаючись на те
що ухвалою слідчого судді Печерського
районного суду м.Києва від 10 грудня 2013
року визнано бездіяльність
Генеральної щодо невнесення до Єдиного
реєстру досудових розслідувань
повідомлення про кримінальне
правопорушення від 21.10.2013 року та
зобов'язано внести відповідні
відомості про кримінальне
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань. У зв'язку з цим,
просив суд стягнути з відповідача ГПУ
матеріальну шкоду в розмірі 17,40 грн. та
20 000 грн. у відшкодування моральної
шкоди, шляхом списання коштів з рахунку
ГУ ДКС України в Київській області.
Просила розглядати справу в її
відсутність.

Представник відповідача ГПУ проти
позову заперечував, вказував на те що
судом не визнавались її працівників
неправомірними.

Представник відповідача ДКСУ в судове
засідання не з'явився з невідомих
причин, про час, день та місце розгляду
справи належним чином повідомлений.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, дійшов висновку про відмову в
задоволенні позову з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ухвалою слідчого судді Печерського
районного суду м.Києва від 10 грудня 2013
року зобов'язано Генеральну
прокуратуру України внести відповідні
відомості про кримінальне
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань, повідомлене
позивачкою у заяві від 21.10. 2013 року про
вчинення злочину (а.с. 10-11).

Відповідно до ст. 56 Конституції
України, кожен має право на
відшкодування шкоди за рахунок
держави, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, їх посадовими
і службовими особами при здійсненні
ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1176 ЦК України
шкода, завдана фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування запобіжного
заходу, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту чи виправних робіт,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду. Право на відшкодування шкоди,
завданої фізичній особі незаконними
діями органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду, виникає у випадках,
передбачених законом.

Разом з тим, ч. 6 ст. 1176 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана фізичній
або юридичній особі внаслідок іншої
незаконної дії або бездіяльності чи
незаконного рішення органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, органу досудового
розслідування, прокуратури або суду,
відшкодовується на загальних
підставах.

Отже завдана шкодапідлягає
відшкодуванню за умови, коли такі дії
або бездіяльність чи рішення органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, органу досудового
розслідування, прокуратури або суду
визнано незаконними.

Проте, ухвалою слідчого судді
Печерського районного суду м.Києва від
10 грудня 2013 року не визнано дії та
бездіяльність Генеральної прокуратури
України щодо невнесення до Єдиного
реєстру досудових розслідувань
повідомлення про кримінальне
правопорушення протиправними.

Крім того, відповідно до ч. 1 с.1166, ч.1 ст.
1167 ЦК України матеріальна та моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відшкодування моральної шкоди
провадиться у разі, коли незаконні дії
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду завдали моральної
втрати громадянинові, призвели до
порушення його нормальних життєвих
зв'язків, вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя. Моральною шкодою
визнаються страждання, заподіяні
громадянинові внаслідок фізичного чи
психічного впливу, що призвело до
погіршення або позбавлення
можливостей реалізації ним своїх
звичок і бажань, погіршення відносин з
оточуючими людьми, інших негативних
наслідків морального характеру (п. 4 ч. 9,
ч.ч. 10, 11 ст. 5 Закону України «Про
міліцію»).

Проте, позивачем не надано доказів у
підтвердження моральної шкоди,
завданої їй бездіяльністю відповідача
Генеральною прокуратурою України.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності суд приходить до висновку ,
що позовні вимоги позивачкиє
безпідставними , не встановлено що
відповідачем ГПУ спричинена
матеріальна та моральна шкода , тому
задоволенню не підлягають.

Оскільки при пред'явленні позову
позивач був звільнений від сплати
судового збору, то з врахуванням
положень ст. 88 ЦПК України судові
витрати стягненню не підлягають,
оскільки компенсуються за рахунок
держави.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1167, 1176ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Генеральної
прокуратури України, Державної
казначейської служби України про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Печерський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Остапчук Т.В.