Справа № 128/2995/14-ц
Вінницький районний суд Вінницької
головуючого судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, третя особа -
Відділ державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції, про звільнення майна з-під
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, третя особа - Відділ ДВС
Вінницького РУЮ, про звільнення майна
з-під арешту, посилаючись на те, що
06.02.2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та
ОСОБА_1 було укладено відповідний
кредитний договір, для забезпечення
виконання якого між сторонами 06.02.2009
року також було укладено договір
застави, згідно якого ОСОБА_1 передав у
заставу належний йому автомобіль марки
CHERY, модель TIGGO SQR7246, 2008 року випуску, тип
ТЗ: Легковий універсал, № кузова/шасі:
НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3.
Згідно карток арешту ТЗ № б/н від 14.05.2014
року Відділом ДВС Вінницького РУЮ на
вищезазначений автомобіль накладено
арешт. На думку позивача, Державна
виконавча служба не має правових
підстав для звернення стягнення на
заставлене майно на користь
стягувачів, які не є
заставодержателями. Тому позивач
звернувся до суду з даним позовом, який
просить задовольнити.
В судове засідання сторони не
Представник позивача надав суду
письмову заяву про розгляд справи у
його відсутність, в якій також
зазначив, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та проти винесення
заочного рішення не заперечує.
Представник третьої особи - Відділу ДВС
Вінницького РУЮ також надав заяву про
слухання справи у його відсутність.
Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове
засідання не з'явився, без поважних
причин хоча про час і місце судового
розгляду повідомлявся належним чином,
що підтверджується матеріалами справи.
В зв'язку з вищезазначеним суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд
вважає, що справу можливо розглянути
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.02.2009 року між
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ VIH0AD40301302, для
забезпечення виконання якого між ними
06.02.2009 року також було укладено договір
застави автотранспорту № VIH0AD40301302,
згідно якого ОСОБА_1 передав у заставу
належний йому автомобіль марки CHERY,
модель TIGGO SQR7246, 2008 року випуску, тип ТЗ:
Легковий універсал, № кузова/шасі:
НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3
(а.с. 50 - 60).

26.01.2011 року постановою Відділу ДВС
Вінницького РУЮ було відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом № 2-1823 від 18.01.2011 року та
накладено арешт на все майно боржника
ОСОБА_1 (а.с.88), а 28.01.2011 року постановою
Відділу ДВС Вінницького РУЮ, на
підставі постанови суду № 3-1682/2010 від
17.11.2010 року, було накладено арешт на
автомобіль марки CHERY, модель TIGGO SQR7246, 2008
року випуску, тип ТЗ: Легковий
універсал, № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3 (а.с.89), що
також підтверджується копіями карток
арешту ТЗ № б/н від 14.05.2014 року (а.с. 25, 26).

Враховуючи положення ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»,
п.5.6 «Інструкції про проведення
виконавчих дій», затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №74/5 від
15.12.1999 року, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», як
заставодержатель, має право на
звернення до суду з позовом про
звільнення заставного майна з-під
арешту та переважне право перед іншими
особами задовольнити забезпечені
заставою вимоги за її рахунок.

Згідно ст. 55 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт може
накладатися державним виконавцем
шляхом проведення опису майна боржника
і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
заставу» за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначаються на момент
фактичного задоволення.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» обтяжувач з вищим
пріоритетом має переважне право на
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Тому державна виконавча служба не має
правових підстав для звернення
стягнення на заставлене майно на
користь стягувачів, які не є
заставодержателями.

Згідно ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
право заставодержателя звернутися до
суду про звільнення заставленого майна
з-під арешту.

Відповідно ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження», особа яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

Враховуючи вищезазначене, а також те,
що станом на 28.05.2014 року відповідач
ОСОБА_1, відповідно до наданого
позивачем розрахунку (а.с. 6 - 8), має
заборгованість перед позивачем ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» в розмірі 221 243,43 грн., суд
вважає, що накладення арешту на майно,
що є предметом застави в забезпечення
грошових вимог, порушує майнові
інтереси позивача, тобто позбавляє
його можливості задовольнити свої
вимоги за рахунок предмету застави у
випадках, передбачених кредитним
договором та договором застави, в
зв'язку з чим, наявні підстави для
звільнення вказаного вище майна з-під
арешту, накладеного постановами
Відділу ДВС Вінницького РУЮ від 26.01.2011
року та від 28.01.2011 року.

Таким чином, суд вважає, що позов
обґрунтований, підставний та такий, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1
на користь позивача ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» сплачений ним при подачі
позову до суду судовий збір в розмірі
243,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 52, 54, 55, 60 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 19 Закону
України «Про заставу», ст. 14 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.
572 ЦК України, ст. ст.10, 11, 60, 88, 197, 212- 215, 218,
224 - 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виключити з акту опису та звільнити
з-під арешту, накладеного постановами
Відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції від 26.01.2011 року та від 28.01.2011
року, автомобіль марки CHERY, модель TIGGO
SQR7246, 2008 року випуску, тип ТЗ: Легковий
універсал, № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3, який
зареєстрований за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Заборонити органам Державної
виконавчої служби вчиняти будь-які дії,
пов'язані з обмеженням Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» прав
іпотекодержателя щодо автомобіля
марки CHERY, модель TIGGO SQR7246, 2008 року
випуску, тип ТЗ: Легковий універсал, №
кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний
номер: НОМЕР_3, який зареєстрований за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий
збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн.
60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку.

СУДДЯ:
Ю.Ф. Карпінська