Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2128/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.08.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів:
Чорнобривець О.С., Кодрул М.А.

за участю
секретаря: Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 13.062014 року по справі за
позовом Фермерського господарства
«Олександрівське» до ОСОБА_2 про
стягнення коштів,-

В С Т А Н
О В И Л А:

Фермерське господарство
«Олександрівське» звернулось у суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
коштів. На обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що
відповідно до усної домовленості між
головою ФГ «Олександрівське» та
відповідачем ОСОБА_2 , 01 травня 2012 року
за рахунок коштів та засобами ФГ
«Олександрівське» здійснено
культивацію та посів культури
соняшника та кукурудзи на земельній
ділянці відповідача на загальну суму
11825 грн.

Позивач зазначив, що 9 липня 2012 року
відповідач був виключений з членів ФГ
«Олександрівське», залишок боргу на
момент звільнення складав 11075 грн.
Відповідач власноручно в присутності
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 написав
розписку про те, що він до 31.12.2012 року
зобов'язується повернути кошти за
посів соняшника в сумі 11075 грн. однак в
зазначений термін відповідач борг не
повернув.

Позивач зазначив, що оскільки
відповідач не збирається повертати
кошти, то ФГ «Олександрівське»
звернулося за захистом своїх прав в
суд.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 13.06.2014 року позовні
вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з
порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції встановив, що
відповідно до усної домовленості між
головою ФГ «Олександрівське» та
відповідачем ОСОБА_2 , 01 травня 2012 року
за рахунок коштів та засобами ФГ
«Олександрівське» здійснено
культивацію та посів культури
соняшника та кукурудзи на земельній
ділянці відповідача на загальну суму
11825 грн.

9 липня 2012 року відповідач був
виключений з членів ФГ
«Олександрівське», залишок боргу на
момент звільнення складав 11075 грн.
Відповідач власноручно в присутності
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 написав
розписку про те, що він до 31.12.2012 року
зобов'язується повернути кошти за
посів соняшника в сумі 11075 грн. ,але в
зазначений термін відповідач борг не
повернув. 11.05.2013 року відповідачу був
направлений лист-нагадування, про що
свідчить квитанція.

Суд першої інстанції зазначив, що
представник позивача Кошеленко А.В. в
судовому засіданні пояснила, що ФГ
«Олександрівське» відповідно до усної
домовленості технікою та посівним
матеріалом господарства, обробляються
особисті земельні ділянки
працівників господарства , а останні
відшкодовують понесені господарством
затрати. Позивачу також була
оброблена його особиста земельна
ділянка. Затрати господарства складали
11825 грн. Частково борг був погашений із
заробітної плати відповідача. При
звільненні відповідач не
відшкодував залишок затрат на суму 11075
грн. Відповідач власноручно написав
розписку з зобов'язанням повернути
кошти до 31.12.2012 року. Але борг не
повернув.

Суд першої інстанції зазначив, що
відповідно правової позиції
Верховного Суду України в постанові
№6-63цс13 від 18.09.2013 року за своєю суттю
розписка про отримання в борг грошових
коштів є документом , який видається
боржником кредитору за договором
позики підтверджуючи як його
укладення, так і умови договору, а також
засвідчуючи отримання боржником від
кредитора певної грошової суми або
речей.

Суд першої інстанції зазначив,
що в судовому засіданні відповідач
не зміг спростувати пояснень свідків, а
також надати суду докази, що розписку
написав під примусом. Докази звернення
в правоохоронні органи з приводу
здійснення на нього тиску та
безпідставного вимагання ФГ
«Олександрівське» від нього грошових
коштів суду не надав.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів дійшла висновку, що з
висновком суду першої інстанції не
можливо погодитись в повному обсязі.

Відповідно до ст..213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст..215 ЦПК України в
рішенні суду повинно бути вказано на
підставі яких доказів та з яких
мотивів суд вважає встановленою
наявність або відсутність фактів якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення .

З матеріалів справи вбачається, що
предметом судового розгляду є спір про
виконання зобов'язань у зв'язку з
наданням послуг.(Глава 63 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звертаючись у суд з даним
позовом зазначив, що відповідно до
усної домовленості між головою ФГ
«Олександрівське» та відповідачем
ОСОБА_2 , 01 травня 2012 року за рахунок
коштів та засобами ФГ
«Олександрівське» здійснено
культивацію та посів культури
соняшника та кукурудзи на земельній
ділянці відповідача на загальну суму
11825 грн.

Встановлене свідчить про те , що
правовідносини які зазначені в
позовні заяві, виникли між юридичною
особою ФГ «Олександрівське», головою
якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Письмовий
договір про надання послуг сторонами
не укладався, а була усна домовленість.

В позовній заяві позивач посилається,
як на належний доказ на підтвердження
позовних вимог, на розписку надану
відповідачем по справі 21.07.2012 року в
якій зазначається, що ОСОБА_2 винен
кошти за посів соняшника в розмірі 6 га.
11075.00 грн. ОСОБА_6 і які зобов'язується
повернути до 31 грудня 2012 року.

Встановлене свідчить проте , що
зобов'язання які зазначені в даній
розписці, виникли у ОСОБА_2 перед
фізичною особою - ОСОБА_6 оскільки в
розписці відсутня інформація про те ,
що розписка видана даній особі, як
голові фермерського господарства
«Олександрівське» на виконання усної
домовленості між головою ФГ
«Олександрівське» та відповідачем
ОСОБА_2 на здійснення культивації та
посіву культури соняшника та кукурудзи
на земельній ділянці відповідача на
загальну суму 11825 грн.

Відповідно до статті 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу , який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України зазначено , що
кожна особа має право звернутись до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу та визначено способи захисту
цивільних прав та інтересів. Зокрема
пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України
визначено спосіб захисту - примусове
виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до ст.. ст.. 10 , 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених вимог
та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів приймаючи до уваги
встановлені обставини дійшла
висновку, що Фермерського
господарства «Олександрівське» не є
належним позивачем по даній справі,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження того , що
відповідач по справі брав на себе
зобов'язання повернути гроші за
виконання послуг саме Фермерському
господарству «Олександрівське».
Відповідно до розписки, правовідносини
відносно зобов'язань склались між
фізичними особами - ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Суд першої інстанції не звернув увагу
на зазначені обставини не встановив
дійні обставини по справі і ухвалив
рішення яке не ґрунтується на законі.

Встановлені обставини є підставою,
відповідно до ст.309 ЦПК України, для
скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення,
яким у задоволені позовних вимог
відмовити у зв'язку з
необґрунтованістю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314, 316-317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 13.062014 року по справі за
позовом Фермерського господарства
«Олександрівське» до ОСОБА_2 про
стягнення коштів скасувати.

Ухвалити нове рішення , яким у
задоволенні позовних вимог
Фермерського господарства
«Олександрівське» до ОСОБА_2 про
стягнення коштів - відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства
«Олександрівське» на користь ОСОБА_2 121
(сто двадцять одна) грн.. 80 коп. понесені
судові витрати за подання апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Підпис