Справа № 127/8014/14-ц
Провадження № 2/127/3405/14
Вступна та резолютивна частини
Вінницький міський суд Вінницької
у складі головуючого - судді Романчук
при секретарі Мартинюк Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" в особі
Подільського регіонального
відділення, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача ОСОБА_3 про
визнання припиненим зобов'язання по
В позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк" в
особі Подільського регіонального
відділення, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача ОСОБА_3 про
визнання припиненим зобов'язання по
договору поруки - відмовити.
Судові витрати залишити без
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

CУДДЯ

Повне рішення буде виготовлено 16.07.2014
року.

Справа № 127/8014/14-ц

Провадження № 2/127/3405/14

Р
І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

11.07.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді Романчук
Р. В.,

при секретарі Мартинюк Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" в особі
Подільського регіонального
відділення, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача ОСОБА_3 про
визнання припиненим зобов'язання по
договору поруки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" в особі Подільського
регіонального відділення, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні позивача
ОСОБА_3 про визнання припиненим
зобов'язання по договору поруки,
мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.06.2008
року, між Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк" в особі
начальника відділення в місті Вінниці
№546 та ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір №0. Згідно п. 1.2.2
кредитного договору позичальник
зобов'язаний повернути кредит у
повному обсязі в терміни та розмірах,
що встановлені графіком погашення
кредиту, але в будь-якому випадку не
пізніше 11.06.2015 року, якщо тільки не
застосовується інший термін
повернення кредиту відповідно до умов
цього договору та/або згідно умов
відповідної угоди сторін. В цей же день,
в якості забезпечення своєчасності
виконання зобов'язань за кредитним
договором, між позивачем та
відповідачем було укладено договори
поруки №210902. Пунктом 3.1.2 кредитного
договору, передбачено право
відповідача - "...вимагати від
позичальника дострокового повернення
всієї наданої йому суми та сплати плати
за кредит, змінивши при цьому терміни
повернення кредиту та плати за кредит в
сторону зменшення визначеного
розділом 6 цього договору....". Пунктом.
6.1.2. кредитного договору передбачено,
що відповідач має право - "визнати
термін повернення кредиту таким, що
настав згідно п.1.2.2. цього договору та
вимагати від позичальника
дострокового повернення всієї суми
кредиту та повної сплати плати за
кредит, змінивши при цьому "терміни
повернення кредиту та плати за кредит в
сторону зменшення". Пунктом 1.2. договору
поруки №210902 від 12.06.2008 року,
передбачено, що поручителю відомі
умови основного (кредитного) договору,
сума 27 642 доларів США 00 центів, термін
виконання до 11.06.2015 року, якщо згідно
умов основного договору не буде
застосовано інші терміни виконання
такого зобов'язання. Пункт 3.1. договору
поруки передбачає, що цей договір
набирає чинності з моменту його
підписання обома сторонами та діє до
повного припинення всіх зобов'язань
боржника за основним договором. 04.04.2012
року за вих.№31-3-15-7/111 на адресу третьої
особи ОСОБА_3 відповідачем було
направлено заяву (досудову вимогу), про
дострокове виконання зобов'язання, за
кредитним договором з вказівкою на те,
що банк використовує своє право,
передбачене кредитним договором та
заявляє про зміни терміни повернення
кредиту в сторони зменшення. Крім того,
в даній заяві зазначено "...
Повідомляємо Вам, що на 31 календарний
день з дати одержання Вами даної заяви
термін повернення всієї суми кредиту
та процентів буде вважатись таким, що
настав, а кредитна заборгованість -
обов'язковою до повернення в повному
обсязі, якщо порушене зобов'язання на
той момент не буде виконане...". Дана
вимога була вручена 12.04.2012 року. Тобто,
скориставшись своїм правом на
дострокову вимогу погашення
заборгованості в повному обсязі за
кредитним договором №0 від 12.06.2008
року, строк виконання зобов'язання
настав 14.05.2012 року (зі спливом тридцяти
одноденного терміну виконання). 04.04.2012
року за вих. №31-3-15-7/112 на адресу
позивача відповідачем було направлено
заяву (досудову вимогу), згідно змісту
якої банк повідомляє, що в зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання
за кредитним договором, "...АКІБ
"УкрСиббанк" використав своє право,
передбачене кредитним договором та
заявив позичальнику про визнання
терміну повернення кредиту та
процентів за користування кредитними
коштами таким, що настав ...". Таким
чином, в зв'язку зі зміною банком строку
повернення кредиту в сторону його
зменшення, починаючи з 14.05.2012 року, у
відповідача розпочався строк позовної
давності на всю суму заборгованості як
до боржника так і до поручителя щодо
солідарного стягнення заборгованості.
З договору поруки вбачається, що в
ньому не встановлено строку, після
якого порука припиняється, а умова
договору поруки про його дію до повного
виконання позичальником своїх
зобов'язань перед банком за кредитним
договором не є встановленим сторонами
строком припинення дії поруки,
оскільки суперечить частині першій
статті 251 та частині першій статті 252 ЦК
України, тому в цьому разі підлягають
застосуванню норми частини четвертої
статті 559 ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.
Просить визнати припиненим
зобов'язання, що виникли з договору
поруки №210902 від 12.06.2008 року укладеного
між нею та Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк".

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов підтримав із
зазначених у позові підстав та просить
позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" - Григоренко
С.В. позов не визнала та суду пояснила,
що 12.06.2008 року між відповідачем та
ОСОБА_3 був укладений договір про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу №0, у
відповідності до якого відповідач
надав позичальнику кредитні кошти в
сумі 27 642 доларів США 00 центів на умовах
та термінах, що передбаченні договором.
З метою забезпечення своєчасного і
повного виконання зобов'язань
позичальника за кредитним договором,
між відповідачем та ОСОБА_1 було
укладено договір поруки №210902 від 12.06.2008
року. 30.01.2009 року між відповідачем та
ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду
№1 до кредитного договору, в якій
сторони домовились про зміну кінцевого
терміну повернення кредиту, не пізніше
11.06.2017 року. 10.02.2009 року було укладено
додаткову угоду щодо строків сплати
процентів в календарному місяці. 29.05.2009
року між відповідачем та ОСОБА_3 було
укладено додаткову угоду №3, змінено
схему ~ погашення на стандартну. 29.05.2009
року укладено додаткову угоду № 4 до
договору та перенесено строки сплати
прострочених відсотків, змінено розмір
ануїтетного платежу. 18.03.2011 року між
відповідачем та ОСОБА_3 було укладено
додаткову угоду №4 щодо зміни умов
кредитного договору при
реструктуризації. Зміни також було
внесено в забезпечувальне
зобов'язання, а саме: 18.03.2011 року між
відповідачем та ОСОБА_1 було укладено
додаткову угоду №1 до договору поруки
№210902 від 12.06.2008 року щодо зміни умов
кредитного договору та зміни кінцевого
терміну повернення кредиту. А також
доповнено п. 5.11 кредитного договору
щодо ознайомлення з усіма умовами
договору, що обумовлюють основне
зобов'язання, в тому числі стосовно
можливості зміни розміру зобов'язань у
більшу та/або меншу сторону, строку і
порядку виконання. Сторони досягли
згоди відносно розміру, строку і
порядку виконання зобов'язань, що
забезпечуються відповідно до цього
договору, розуміючи при цьому
можливість зміни розміру зобов'язань у
більшу та/або меншу сторону, строку і
порядку його виконання у випадках,
передбачених умовами договору, що
обумовлюють основне зобов'язання.
Погоджено між сторонами, що інші умови
договору та додаткових угод до нього,
які не суперечать цій додатковій угоді,
залишаються без змін та сторони
підтверджують свої зобов'язання за
ними. Згідно вимоги від 04.04.2012 року за
вих. №31-3-15-7/111, направленої
позичальнику, в ній містятся вимоги про
погашення простроченої заборгованості
у розмірі 1 068 доларів США 67 центів та 698
доларів США 43 центи. Вважає, що дана
вимога не може розглядатись, як вимога
про повернення суми кредиту у повному
обсязі так як згідно наданих
розрахунків вбачається, що
позичальником після направлення
вимоги здійснювалась частково оплата
на погашення відсотків, а саме 15.10.2012
року, 18.12.2012 року, 31.01.2013 року в загальній
сумі 124 долари США 73 центи. В даній
вимозі вказано, що у випадку погашення
заборгованості у встановлені листом
строки, лист вважається, таким що
втратив свою силу. Оскільки
позичальником після направлення даної
вимоги здійснювалась часткова оплата
на погашення боргу, даний лист втратив
свою силу та строк виконання
зобов'язань за кредитним договором є
встановленим у відповідності до
кредитного договору та додаткової
угоди до 11.06.2017 року. Відповідач
направив поручителю ОСОБА_1 вимогу від
04.04.2012 р. за вих. №31-3-15-7/112 щодо визнання
банком терміну повернення кредиту та
процентів за користування кредитними
коштами таким, що настав, а кредитну
заборгованість - обов'язковою до
повернення в повному обсязі. Дану
вимогу поручитель отримала
власноручно 12.04.2012 року. Однак дана
вимога залишилась без відповідного
реагування. Тому у відповідача був
загальний строк позовної давності три
роки щодо пред'явлення позову до
поручителя для примусового стягнення у
відповідності до ст. 257 ЦПК України, а
саме з 13.04.2012 року по 14.04.2015 року. В
подальшому, у зв'язку із невиконання
взятих на себе зобов'язань
позичальником, банком 01.06.2013 року було
надіслано до поручителя досудову
вимогу щодо погашення простроченої
заборгованості у розмірі 4 770 доларів
США 86 центів та у розмірі 6938 доларів США
02 центи та було зазначено, що у випадку
неусунення порушень на 32 день з дати
отримання цієї вимоги, чи у випадку
відсутності підтвердження отримання
вимоги - з 41 календарного дня з дати
відправлення повідомлення (вимоги) про
дострокове повернення кредиту, банк
змушений буде вимагати виконання
ОСОБА_1 зобов'язань, що виникли у ОСОБА_3
за кредитним договором та сплатити АТ
"УкрСиббанк" заборгованість по
поверненню суми кредиту в повному
обсязі у розмірі 29 820 доларів США 99
центи. Однак дана вимога залишилась без
відповідного реагування 10.06.2013 року
відповідач звернувся до Літинського
районого суду Вінницької області із
позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в солідарному порядку. 16.09.2013
року рішенням Літинського районого
суду Вінницької області позовні вимоги
банку було задоволено в повному обсязі.
Відповідно до п.5.3. Договору поруки
сторони погодили, що притримуються
загальних умов щодо строків позовної
давності, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю три роки.
Таким чином, з моменту пред'явлення
вимоги поручителю в АТ "УкрСиббанк"
існував загальний строк позовної
давності тривалістю 3 роки. Відповідно
до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором
встановлено обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
достроково повернення частини позики,
що залишилась, та сплати процентів,
належних йому відповідно до ст.1048 цього
Кодексу. Таким чином, відповідно до
пред'явленого позову про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором, АТ "УкрСиббанк" набув право
дострокового повернення кредиту в
повному обсязі, змінивши строк в
сторону зменшення щодо умов кредитного
договору. Позичальник ОСОБА_3 не
виконував умови кредитного договору
стосовно своєчасного повернення сум
отриманого кредиту та своєчасної
сплати нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків у
встановленні кредитним договором
терміни. Відповідно до умов п. 1.3
договору поруки поручитель відповідає
перед банком у тому ж обсязі, що і
позичальник, за всіма зобов'язаннями
останнього по кредитному договору, в
тому числі за повернення основної суму
боргу, сплату процентів, комісій,
відшкодування можливих збитків, за
сплату пені і інших штрафних санкцій,
передбачених в кредитному договорі.
Вважає, що відповідачем не було
пропущено строк для пред'явлення
вимоги до поручителя в розумінні ч.4
ст.559 ЦКУ оскільки банк з вимогою до
поручителя звернувся в строк та в
подальшому пред'явив позов, а тому
відсутні правові підстави щодо
застосування даної норми закону.
Просить відмовити в задоволенні
позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
позивача ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явився, хоча своєчасно повідомлявся
про час та місце судового засідання,
про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, оцінивши докази в їх
сукупності, прийшов до висновку, що
позов є необґрунтованим та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини в
сфері договірних зобов'язань, що
регулюються відповідними нормами
Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 12.06.2008 року між
Публічним акціонерним товариством
"УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
та заставу транспортного засобу
№0.

Згідно п.1.1. кредитного договору банк
зобов'язується надати позивальнику, а
позичальник зобов'язується прийняти,
належним чином використовувати і
повернути банку кредитні кошти (кредит)
в сумі 27 642 долари США 00 центів, що
дорівнює еквіваленту 134 152 грн. 15 коп.
за курсом НБУ на день укладання
договору, при цьому сторони обумовили,
що гривневий еквівалент суми кредиту
має визначатися в договорі лише в разі
надання банком кредиту в іноземній
валюті.

Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору
позичальник зобов'язаний повернути
кредит у повному обсязі не пізніше
11.06.2015 року, якщо тільки не
застосовується інший термін
повернення кредиту відповідно до умов
договору та/або умов відповідної угоди
сторін. Позичальник зобов'язується
повернути суму кредиту та сплачувати
проценти шляхом сплати ануїтентних
платежів у розмірі 445 доларів США 00
центів в день сплати ануїтетних
платежів. Розмір ануїтетного платежу
може змінитися у випадку зміни
процентної ставки згідно із п.п.1.31., 5.2
цього договору.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.1.1,.2.2 кредитного
договору у забезпечення виконання усіх
грошових зобов'язань в повному обсязі
позичальника за договором надається
порука ОСОБА_1, згідно договору поруки
№210902 від 12.06.2008 року, а також
позичальник передає в заставу, а банк
приймає наступне рухоме майно, а саме
транспортний засіб марки "Toyota", модель
"Corola 1.6 L", 2008 року випуску, шасі №НОМЕР_2,
д.н.з. НОМЕР_1. Предмет застави за
договором забезпечує в повному обсязі
виконання усіх грошових зобов'язань
позичальника за цим договором, а також
за договором про надання споживчого
кредиту №0 від 12.06.2008 року
укладеного між сторонами, зокрема:
зобов'язання по поверненню в повному
обсязі отриманих кредитних коштів
(кредиту) за кредитним договором №1 в
сумі 5 567 грн. 88 коп. та сплати за
кредит в порядку, на умовах та в терміни
встановлені в кредитному договорі №1,
на рахунок, зазначений у кредитному
договорі 1, у термін до 11.06.2015 року, або в
інший встановлений згідно до умов
кредитного договору 2, зобов'язання по
сплаті процентів та комісії на
рахунки, зазначені в кредитному
договорі 1, в розмір: 20,9 процентів
річних, або в іншому розмірі у випадку
його зміни відповідно до кредитного
договору 1. За домовленістю сторін
вартість предмета застави складає 141
281 грн. 00 коп.

30.01.2009 року між Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було
укладено додаткову угоду №1 до
договору про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу №0 від 12.06.2008 року.

Відповідно до п. 1 угоди, сторони
домовилися про заміну кінцевого
терміну повернення кредиту за
договором: позичальник зобов'язаний
повернути кредит у повному обсязі в
термін не пізніше 11.06.2017 року, якщо
тільки не буде застосований інший
термін повернення кредиту відповідно
до умов договору. Позичальник
зобов'язується повертати суми кредиту
та сплачувати проценти шляхом сплати
ануїтетних платежів у розмірі 365
доларів США в день сплати ануїтет них
платежів, передбаченого договором.

Відповідно до п. 2 угоди позичальник
зобов'язується не пізніше ніж через 30
календарних днів з дати укладання цієї
додаткової угоди докласти всіх
необхідних зусиль, здійснити всі
необхідні дії та укласти або
забезпечити укладання відповідних
договорів про внесення змін та/або
додаткових угод до усіх договорів
забезпечення, які були та/або будуть
укладені у забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за договором
щодо надання згоди осіб, які передали
забезпечення за договором, за зміну
зобов'язання, обумовлену підписанням
цієї додаткової угоди.

10.02.2009 року між Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було
укладено додаткову угоду №1 до
договору про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу №0 від 12.06.2008 року, якою
пункти 1.3.4 договору та додаток №1 до
договору викладено в новій редакції.

29.05.2009 року між Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було
укладено додаткову угоду №3 до
договору про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу №0 від 12.06.2008 року.

Відповідно до п.1 угоди позичальник
зобов'язується не пізніше ніж 3 місяці з
дати укладання цієї додаткової угоди, а
саме не пізніше 29.08.2009 року, докласти
всіх необхідних зусиль, здійснити всі
необхідні дії та укласти додаткову
угоду до договору про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу №0 від 12.06.2008
року, щодо зміни схеми погашення
кредиту на стандарт (щомісячно рівними
частинами). У випадку не виконання
позичальником зобов'язання ,
встановлено цим пунктом додаткової
угоди до 29.08.2009 року, банк набуває право
вимоги на дострокове повернення
кредиту та нарахованої вплати за
кредит у порядку встановленому
договором.

29.05.2009 року між Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було
укладено додаткову угоду №4 до
договору про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу №0 від 12.06.2008 року.
Відповідно до п.п. 1, 2 угоди, сторони
домовилися про перенесення строків
виконання зобов'язань позичальника зі
сплатою процентів за договором:
відсотки нараховані в період з 11.02.2009
року по 24.02.2009 року сплачуються в
період з 25.02.2010 року по 25.02.2010 року;
відсотки нараховані в період з 25.02.2009
року по 24.03.2009 року сплачуються в
період з 25.03.2010 року по 25.03.2010 року;
відсотки нараховані в період з 25.03.2009
року по 24.04.2009 року сплачуються в
період з 27.04.2010 року по 27.04.2010 року;
відсотки нараховані в період з 25.04.2009
року по 24.05.2009 року сплачуються в період
з 25.05.2010 року по 25.05.2010 року; відсотки
нараховані в період з 25.05.2009 року по
28.05.2009 року сплачуються в період з
31.05.2010 року по 31.05.2010 року. Перенесення
строків виконання зобов'язань
позичальника зі сплатою основного
боргу за договором основний борг
нарахований в сумі 550 ддоларів США 84
центи за період з 26.02.2009 року по 28.04.2009
року сплачуються в період з 11.06.2017 року
по 11.06.2017 року.

18.03.2011 року між Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було
укладено додаткову угоду №4 до
договору про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу №0 від 12.06.2008 року (щодо
зміни умоа кредитного договору при
реструктуризації).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 12.06.2008 року між
Публічним акціонерним товариством
"УкрСиббанк" і ОСОБА_1 було укладено
договір поруки №210902.

Як вбачається із заяви банку від 04.04.2012
року за вих. №31-3-15-7/111, направленої
позичальнику ОСОБА_3, в ній містятся
вимоги про погашення простроченої
заборгованості, яка станом на 04.04.2012
року складає: 1 068 доларів США 67 центів
основного боргу та 698 доларів США 43
центи простроченої заборгованості за
процентами, що нараховані в період з
27.12.2011 року по 04.04.2012 року. Банк вимагав
негайного виконання позичальником
порушеного зобов'язання та сплати
заборгованості протягом 30 календарних
днів від дати отримання повідомлення. У
випадку погашення заборгованості у
встановлені листом строки, лист
вважати таким, що втратив силу.

З наданих відповідачем розрахунків
вбачається, що позичальником після
направлення даної вимоги
здійснювалась частково оплата на
погашення відсотків, а саме 15.10.2012 року,
18.12.2012 року, 31.01.2013 року в загальній сумі
124 долари США 73 центи.

Як вбачається із заяви банку від 04.04.2012
року за вих. №31-3-15-7/112, направленої
поручителю ОСОБА_1 в ній банк
повідомляє поручителя, що станом на
04.04.2012 року за кредитним договором
обліковується прострочена
заборгованість яка складає: 1 068
доларів США 67 центів основного боргу та
698 доларів США 43 центи простроченої
заборгованості за процентами, що
нараховані в період з 27.12.2011 року по
04.04.2012 року. Листом банку позичальника
було повідомлено про наявність
заборгованості за кредитом та про
необхідність її погашення у стислі
терміни. Банк вимагав протягом 10 днів
від дати отримання вимоги погасити
прострочену заборгованість по
кредитному договору в розмірі 1 767
доларів США 10 центів. У випадку
погашення заборгованості у
встановлені листом строки, лист
вважати таким, що втратив силу. З
поштового повідомлення вбачається, що
дану вимогу поручитель отримала 12.04.2012
року, однак дана вимога залишилась без
відповідного реагування.

Відповідно до ст. 509, 525, 526, 530, 531 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 541 ЦК України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 543 ЦК України
у разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі. Виконання
солідарного обов'язку у повному обсязі
одним із боржників припиняє обов'язок
решти солідарних боржників перед
кредитором.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі.

Відповідно до положень ст. 553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Згідно з ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Однак, така відповідальність
поручителя може наступити за умови, що
порука не припинена у відповідності
до встановлених статтею 559 ЦК України
випадках.

Згідно ст. 559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Порука припиняється,
якщо після настання строку виконання
зобов'язання кредитор відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником або
поручителем. Порука припиняється у
разі переведення боргу на іншу особу,
якщо поручитель не поручився за нового
боржника. Порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Згідно роз'яснень, які містяться в
пункті 24 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. При вирішенні
таких спорів суд має враховувати, що
згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання. При цьому сама по собі
умова договору про дію поруки до
повного виконання позичальником
зобов'язання перед кредитодавцем або
до повного виконання поручителем
взятих на себе зобов'язань не може
розглядатися як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам статті 252 ЦК України, згідно з
якою строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилається на те, що згідно з
вимогою банку від 04.04.2012 року про
дострокове погашення кредиту та
заборгованості по кредитному договору
№0 від 12.06.2008 року адресованих
позичальнику та поручителю, строк
повернення кредиту повинен
закінчитися 14.05.2012 року, а оскільки банк
не пред'явив до позивача як поручителя
вимогу про повернення заборгованості в
шестимісячний строк, договір поруки є
припиненим з 14.11.2012 року.

Як встановлено в судовому засіданні,
04.04.2012 року за вих. №31-3-15-7/111 банком було
направлено позичальнику ОСОБА_3 заяву.
В заяві, зокрема, містятся вимоги про
погашення простроченої
заборгованості, яка станом на 04.04.2012
року складає: 1 068 доларів США 67 центів
основного боргу та 698 доларів США 43
центи простроченої заборгованості за
процентами, що нараховані в період з
27.12.2011 року по 04.04.2012 року. Як вбачається
із заяви, банк вимагав негайного
виконання позичальником порушеного
зобов'язання та сплати заборгованості
протягом 30 календарних днів від дати
отримання повідомлення. У випадку
погашення заборгованості у
встановлені листом строки, лист
вважати таким, що втратив силу.

Згідно п. 1.2 договору поруки №210902 від
12.06.2008 року поручителю добре відомі усі
умови вищезазначеного основного
договору, зокрема термін виконання
основного зобов'язання - 11.06.2015 року,
якщо згідно умов основного договору не
буде застосовано інші терміни
виконання такого зобов'язання.

Відповідно до умов п. 1.3 договору поруки
поручитель відповідає перед банком у
тому ж обсязі, що іборжник, за всіма
зобов'язаннями останнього по
кредитному договору, включаючи
повернення основної суми боргу, сплату
процентів, комісій, відшкодування
можливих збитків, сплату пені та інших
штрафних санкцій, передбачених умовами
основного договору.

18.03.2011 року між відповідачем та ОСОБА_1
було укладено додаткову угоду №1 до
договору поруки №210902 від 12.06.2008 року
щодо зміни умов кредитного договору та
зміни кінцевого терміну повернення
кредиту.

Згідно п. 2 додаткової угоди сторони
домовились про зміну кінцевого терміну
повернення кредиту за договором, а
саме, позичальник зобов'язується
повернути кредит у повному обсязі в
термін не пізніше 11 червня 2017 року, якщо
тільки не буде застосований інший
термін повернення кредиту відповідно
до умов договору.

Згідно п. 3 додаткової угоди договір
поруки доповнено п. 5.11 кредитного
договору щодо ознайомлення з усіма
умовами договору, що обумовлюють
основне зобов'язання, в тому числі
стосовно можливості зміни розміру
зобов'язань у більшу та/або меншу
сторону, строку і порядку виконання.
Сторони досягли згоди відносно
розміру, строку і порядку виконання
зобов'язань, що забезпечуються
відповідно до цього договору,
розуміючи при цьому можливість зміни
розміру зобов'язань у більшу та/або
меншу сторону, строку і порядку його
виконання у випадках, передбачених
умовами договору, що обумовлюють
основне зобов'язання. Погоджено між
сторонами, що інші умови договору та
додаткових угод до нього, які не
суперечать цій додатковій угоді,
залишаються без змін та сторони
підтверджують свої зобов'язання за
ними.

У кредитному договорі та додаткових
угодах до нього строк виконання чітко
визначений - до 11 червня 2017 року.
Направлені досудові вимоги не
свідчать, що було змінено чи
встановлено новий строк виконання
зобов'язання.

В судовому засіданні встановлено, що
04.04.2012 року за вих. №31-3-15-7/112, банком було
направлено поручителю ОСОБА_1 заяву, в
якій банк, зокрема повідомляє
поручителя, що станом на 04.04.2012 року за
кредитним договором обліковується
прострочена заборгованість яка
складає: 1 068 доларів США 67 центів
основного боргу та 698 доларів США 43
центи простроченої заборгованості за
процентами, що нараховані в період з
27.12.2011 року по 04.04.2012 року. Листом банку
позичальника було повідомлено про
наявність заборгованості за кредитом
та про необхідність її погашення у
стислі терміни. Банк вимагав протягом 10
днів від дати отримання вимоги
погасити прострочену заборгованість
по кредитному договору в розмірі 1 767
доларів США 10 центів. У випадку
погашення заборгованості у
встановлені листом строки, лист
вважати таким, що втратив силу.

Як вбачається з наданих відповідачем
розрахунків, позичальником після
отримання даної вимоги здійснювалась
частково оплата на погашення
відсотків, а саме 15.10.2012 року, 18.12.2012
року, 31.01.2013 року ним було сплачено
кошти в загальній сумі 124 долари США 73
центи.

Оскільки позичальником після
направлення даної вимоги
здійснювалась часткова оплата на
погашення боргу, банком було прийняте
таке виконання, то даний лист втратив
свою силу (як це зазначено в самому
листі), тому строк виконання
зобов'язань за кредитним договором є
встановленим у відповідності до
кредитного договору та додаткової
угоди, тобто до 11.06.2017 року.

Відповідно до п.5.3. Договору поруки
сторони погодили, що притримуються
загальних умов щодо строків позовної
давності. Загальна позовна давність
відповідно до ст. 257 ЦПК України
встановлена тривалістю три роки.

За таких обставин Публічне акціонерне
товариство "УкрСиббанк" мало право
пред'явити вимогу до поручителя про
виконання порушеного боржником
зобов'язання щодо повернення кредиту з
13.04.2012 року по 14.04.2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що у
зв'язку із невиконання взятих на себе
зобов'язань позичальником, банком
01.06.2013 року було надіслано до
поручителя досудову вимогу щодо
погашення простроченої заборгованості
у розмірі 4 770 доларів США 86 центів та у
розмірі 6938 доларів США 02 центи та було
зазначено, що у випадку неусунення
порушень на 32 день з дати отримання
цієї вимоги, чи у випадку відсутності
підтвердження отримання вимоги - з 41
календарного дня з дати відправлення
повідомлення (вимоги) про дострокове
повернення кредиту, банк змушений буде
вимагати виконання ОСОБА_1 зобов'язань,
що виникли у ОСОБА_3 за кредитним
договором та сплатити АТ "УкрСиббанк"
заборгованість по поверненню суми
кредиту в повному обсязі у розмірі 29 820
доларів США 99 центи.

Однак дана вимога залишилась без
відповідного реагування, 10.06.2013 року
банк звернувся до Літинського районого
суду Вінницької області із позовною
заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в солідарному порядку.

Як вбачається з рішення Літинського
районного суду Вінницької області від
16.09.2013 року позов Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу, процентів,
нарахованих за користування кредитом
та пені - задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" борг в сумі 245 155 грн. 54 коп.
та судові витрати.

Дане рішення сторонами в апеляційному
порядку не оскаржувалося, рішення
набрало законної сили 26.09.2013 року.

Суд зазначає, що лише після винесення
рішення Літинським районним судом
Вінницької області від 16.09.2013 року
позивач звернулася до суду з даним
позовом.

За таких обставин доводи позивача та
його представника про те, що поруку
слід вважати припиненою на підставі ч .4
ст. 559 ЦК України з 14.11.2012 року є
необґрунтованими та не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем суду не доведено обставини,
на які він посилається як на підставу
своїх вимог, а судом, за результатами
розгляду справи не встановлено
підстав, передбачених законодавством,
для задоволення позову. Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку,
що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.
Враховуючи, що позивачеві в задоволені
позову відмовлено, підстав для
відшкодування понесених позивачем
витрат по сплаті судового збору немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 217 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк" в
особі Подільського регіонального
відділення, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача ОСОБА_3 про
визнання припиненим зобов'язання по
договору поруки - відмовити.

Судові витрати залишити без
відшкодування.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

CУДДЯ