АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/2239/2014
інстанції Каневський В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 16 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.при секретарі:Калюжному О.О.,за
участю адвоката: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Нововоронцовського районного
суду Херсонської області від 12 червня
2014 року в справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» звернулося до суду з
вказаним вище позовом, зазначаючи, що 11
січня 2006 року між банком та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір, за
умовами якого остання отримала кредит
в розмірі 5 900 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом, а
держатель картки прийняв на себе
зобов'язання в порядок та строки,
визначені договором та правилами,
повертати кредитні кошти та сплачувати
відсотки за користування кредитом й
інші платежі.

Оскільки позичальник умови кредитного
договору належним чином не виконує,
станом на 30 квітня 2014 року у неї
утворилася заборгованість в сумі 16 171,56
грн., яка складається із:
заборгованості за кредитом в розмірі 2
426,34 грн., заборгованості по процентам
за користування кредитом в розмірі 12
498,96 грн., штрафу в розмірі 500 грн.
(фіксована частина) і 746,26 грн.
(процентна складова), яку позивач
просив суд стягнути на його користь у
повному обсязі.

Рішенням суду від 12 червня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк», посилаючись на те,
що суд першої інстанції поверхово
розглянув справу, зібраним по справі
доказам дав неправильну оцінку та
неправильно застосував норми
матеріального права, у зв'язку з чим
дійшов помилкового висновку про те, що
банком пропущено строк позовної
давності, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_5, діючий від імені ОСОБА_6,
її доводи не визнає і вважає
безпідставними, просить рішення
місцевого суду залишити без змін, як
законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача, і осіб, які
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, 11 січня 2006 року між
ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником
якого є позивач, та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір, який
складається з Заяви позичальника,
Пам'ятки Клієнта, Умов та Правил
надання банківських послуг, а також
Тарифів.

За умовами вказаної кредитної угоди
банк відкрив вказаній фізичній особі
картковий рахунок і видав їй в
користування картку платіжної системи
«Універсальна» НОМЕР_1, а також надав
кредит у вигляді встановленого
кредитного ліміту в сумі 2 500 грн. на
платіжну картку зі сплатою 3% на місяць
на залишок заборгованості.

Згідно п.9.12. Умов договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання. Якщо
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонгується на такий
же строк.

Пунктом 5.3 Правил встановлено, що строк
і порядок погашення по кредиту по
платіжним карткам з визначеним
мінімальним обов'язковим платежем
наведений у пам'ятці клієнта і включає
плату за користування кредитом,
передбачену Тарифами, і частину
заборгованості по кредиту.

За змістом розділу 2 Умов мінімальний
обов'язковий платіж - це розмір
боргових зобов'язань держателя картки,
які щомісячно підлягають сплаті
протягом строку дії картки. Даний
платіж розраховується як сума
овердрафта і суми щомісячного платежу,
які складаються з нарахованих до
сплати відсотків і частини
заборгованості по кредиту.

Мінімальний обов'язковий платіж є
обов'язковим для держателів платіжних
карт, які здійснюють операції по
кредитним схемам.

Оскільки позичальник належним чином
прийняті на себе зобов'язання за
кредитним договором не виконувала, у
неї станом на 14 січня 2014 року виникла
заборгованість у вказаному позивачем
розмірі по певним позиціям.

За приписами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Така ж позиція висловлена і Верховним
Судом України в постанові №6-116цс13 від 06
листопада 2013 року, яка за приписами
ч.1ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для
всіх судів України.

Крім того, у постанові №6-14цс14 від 19
березня 2014 року Верховний суд України
висловив правову позицію стосовно
того, що відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

З доданих до позовної заяви
матеріалів вбачається, що умовами
укладеного між сторонами договору
встановлені окремі самостійні частини
зобов'язань щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитним коштами, які деталізують
обов'язок позичальника сплачувати їх
частинами у певні строки.

Строк сплати останньої такої
самостійної частини вставлений до 30
червня 2010 року, останній платіж
позичальником здійснено 07 листопада 2006
року.

Таким чином, звертаючись до суду з
даним позовом 28 травня 2014 року, банк
пропустив встановлений законом строк
позовної давності, про застосування
якої відповідачем в ході розгляду
справи місцевим судом було подано
письмову заяву.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновок суду першої
інстанції про те, що заявлені банком
позовні вимоги задоволенню не
підлягають у повному обсязі у зв'язку з
пропуском позовної давності, про
застосування якої було заявлено
стороною у справі.

Інші встановлені судом обставини на
правильність ухвалення у справі
рішення не вплинули, а тому викладені з
цього приводу в апеляційній скарзі
доводи не можуть підставою для
скасування судового рішення за
правилами ч.2 ст.308 ЦПК України.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
висновки суду не спростовують і не
містять посилання на нові факти чи
засоби доказування, які б вказували на
незаконність постановленого у справі
рішення.

Порушень норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.303,307-308 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Нововоронцовського районного
суду Херсонської області від 12 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно після її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: