________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/9235/14-ц
Провадження № 6/520/530/14
УХВАЛА

06.08.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2014 року до Київського районного
суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1
з вимогою визнати виконавчий лист
Київського районного суду міста Одеси
по цивільній справі № 2-5041/10 таким, що не
підлягає виконанню.

З метою встановлення повноважень
Київського районного суду міста Одеси
щодо розгляду заяви та перевірки
відповідності наданої заяви
встановленим процесуальним вимогам,
ухвалою судді від 25.07.2014 року з архіву
Київського районного суду міста Одеси
витребувана до огляду цивільна справа
№ 2-5041/10 за позовом Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_1, Приватного
підприємства «КАБАРЕ-ЛІДЕР», третя
особа - Товаориство з обмеженою
відповідальністю «КАБАРЕ-СЕРВІС» про
стягнення боргу за договором поруки.

06 серпня 2014 року при ознайомлені з
матеріалами цивільної справи № 2-5041/10
встановлено, що вона дійсно
розглядалась Київським районним судом
міста Одеси (головуючий Гаращенко Д.Р.).

Провадження у справі було відкрито
ухвалою судді від 26.05.2010 р. Розгляд
справи завершився 30 листопада 2010 року
ухваленням рішення, яким солідарно
стягнути з ОСОБА_1 і Приватного
підприємства «КАБАРЕ-ЛІДЕР» на користь
Публічного акціонерного товариства
«РОДОВІД БАНК» заборгованість за
кредитним договором, яка станом на 15.04.10
становить - 92677,00 США, що по курсу НБУ
складає 734 928 (сімсот тридцять чотири
дев'ятсот двадцять вісім) гривень 61
копійка, а також вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 05.07.2011 року апеляційні
скарги ПП «КАБАРЕ-ЛІДЕР» та
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
задоволені частково, рішення
Київського районного суду міста Одеси
від 30.11.2010 р. скасоване в частині
задоволення вимог ПАТ «РОДОВІД БАНК»
до ПП «КАБАРЕ-ЛІДЕР» про стягнення
заборгованості за договором поруки із
стягненням судових витрат та
провадження по справі в цій частині
закрито.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 05.07.2011 р., рішення
Київського районного суду міста Одеси
від 30.11.2010 р. скасовано в частині
задоволення позову ПАТ «РОДОВІД БАНК»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, позов ПАТ «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_1 задоволено частково,
вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь
ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за
договором поруки в сумі 88276,09 доларів
США, що еквівалентно 700 029,39 грн., а також
судові витрати в сумі 910 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилено, рішення апеляційного
суду Одеської області від 07.07.2011 року
залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, Суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Як вбачається з матеріалів справи на
адресу стягувача направлявся
виконавчий лист № 2-5041/10 (а.с. 238).

Враховуючи, що за правилами ч. 3 ст. 369
ЦПК України заява про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню розглядається у судовому
засіданні з повідомленням стягувача та
боржника, судом була витребувана
інформація щодо встановлення місця
реєстрації ОСОБА_1

06 серпня 2014 року, ознайомившись з
інформацією Відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в Одеській області
встановлено, що гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Порядок оформлення заяв про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню та відкриття провадження у
справі за такими заявами спеціальними
процесуальними нормами діючого
Цивільного процесуального кодексу
України не передбачений.

За положеннями ч. 8 ст. 8 ЦПК України,
якщо спірні відносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і оформленої
в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок подання та оформлення позовних
заяв встановлений статтями 119, 120 ЦПК
України, якими визначенні вимоги до
форми та змісту позовної заяви та
порядок подання копій позовної заяви
та доданих до неї документів. Цей
порядок є загальним та застосовується
за аналогією і до заяв, за якими
вирішуються процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у
цивільних справах.

При ознайомлені з заявою ОСОБА_1 та
додатками до заяви, встановлені
підстави для залишення її без руху, у
зв'язку з невідповідністю вимогам
ст.ст. 119, 120 ЦПК України при оформлені
заяви.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

В свою чергу заявник не зазначає номери
засобів зв'язку ПАТ «РОДОВІД БАНК» не
зважаючи на те, що така інформація
наявна у загальному доступі.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Пунктами 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
заявник зобов'язується зазначити
виклад обставин, якими він обґрунтовує
свої вимоги та докази, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

ОСОБА_1 у своїй заяві не зазначає
відомостей чи оскаржувалось рішення
апеляційного суду міста Києва в
касаційному порядку, оскільки це є
істотною умовою для вирішення питання
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню з огляду на
повноваження касаційного суду.

Заявником також не надано до суду
виконавчий лист, який він просить
визнати таким, що не підлягає
виконанню.

Також потребую додаткових пояснень та
обставина, що в одному випадку заявник
посилається на рішення апеляційного
суду міста Києва, а в іншому на рішення
апеляційного суду Одеської області.

Крім того, увага заявника також
звертається на некоректне викладення
обставин в тексті заяви. ОСОБА_1
зазначає: « 30 листопада 2010 року
винесено рішення Київського районного
суду міста Одеси, яким стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК»
заборгованість за договором поруки в
сумі 88 276 доларів 09 центів США, що
еквівалентно 700 029 грн. 39 коп.»

Проте як зазначено вище, при огляді
матеріалів справи № 2-5041/10 встановлено,
що Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 05.07.2011 р. позов ПАТ «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_1 задоволено частково,
вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь
ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за
договором поруки в сумі 88 276, 09 доларів
США, що еквівалентно 700 029,39 грн.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Заявник
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення стягувачу копію документу,
який зазаначений в п. 1 додатків до
заяви.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що,
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух. Разом з тим, Європейський суд
зазначає, що не повинно бути занадто
формального ставлення до передбачених
законом вимог, так як доступ до
правосуддя повинен бути не лише
фактичним, але й реальним (Рішення Суду
у справі Жоффре де ля Прадель проти
Франції від 16.12.1992 року).

За положеннями ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119-120 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню.

Надати заявнику строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання ним ухвали.

Роз'яснити заявнику, якщо він
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 ЦПК України
заява буде вважатись поданою в день
первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається заявникові, що не
перешкоджає повторному зверненню до
суду з цією заявою у встановленому
порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.