Номер провадження 22-ц/775/5259/2014
Головуючий в 1 інстанції - Чальцева Т.В.
Доповідач - Гапонов А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 серпня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Гапонова А.В.

суддів Краснощокової Н.С., Безрученко
Ю.О.,

при секретарі Козаку І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 27 грудня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
зменшення розміру аліментів на
утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Донецька від 27 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
зменшення розміру аліментів на
утримання дітей - задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які
стягуються з позивача ОСОБА_2 на
підставі рішення Київського районного
суду м. донецька від 28.10.2011 року, на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3
та ОСОБА_4 з 1000 грн. в місяць на
утримання кожної неповнолітньої
дитини до 500 грн. щомісячно на утримання
кожної неповнолітньої дитини,
починаючи з 27.03.2013 року і до повноліття
дітей.

Зменшено розмір додаткових витрат, які
стягуються з ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 з 1000 грн.
в місяць до 400 грн. в місяць, починаючи з
27.03.2013 року і до повноліття.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, та просила
рішення Київського районного суду м.
Донецька від 27 грудня 2013 року
скасувати, постановити нове, яким
повністю відмовити у задоволені позов
нових вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги,
апелянт зазначила, що судом першої
інстанції були порушені її права,
оскільки розглянуто справу без її
присутності, наполягала на тому, що
нібито ні вона, ні її представник
жодного разу не отримували
повідомлення про слухання справи. А
тому вважає, що суд першої інстанції не
законно зменшив розмір аліментів.

Належним чином повідомлені сторони у
судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги в межах
апеляційного оскарження, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає, а оскаржуване рішення слід
залишити без змін, виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
21.03.1998 року позивач уклав шлюб з
відповідачкою ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Київського районного управління
юстиції в м. Донецьку від 21.03.1998 року
(а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають двох дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5,6).

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Донецька від 17.11.2011 року шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 7).

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 28.10.2011 року з позивача на
користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на
утримання двох неповнолітніх дітей -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1000,00 грн.
щомісяця на кожну дитину, починаючи з
06.07.2011 року і до повноліття дітей. Крім
того, зазначеним судовим рішенням з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті
додаткові витрати на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 у
розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з
06.07.2011 року і до повноліття дитини.

З часу винесення судового рішення
матеріальне становище позивача значно
погіршилося. Так згідно довідки
наданої заступником начальника ДПІ у
Старобешівському районі Донецької
області ДПС Анастасовим Є.В., «ОСОБА_2»
зареєстрований у ДПІ у
Старобешівському районі Донецької
області як суб'єкт підприємницької
діяльності та згідно поданої
податкової декларації про майновий
стан і доходи за 2012 рік, сума одержаного
складає - 0 гривень (а.с. 10). У зв'язку з
скрутним фінансовим становищем, у
позивача не має можливості сплачувати
аліменти у визначеному судовим
рішенням розмірі, у зв'язку з чим у
нього утворила заборгованість зі
сплати аліментів на суму 24000 гривень.

Також судом першої інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_2 приймає
участь у додаткових витратах на дітей -
проводить з ними час, купує продукти
харчування, одяг, іграшки тощо, що
підтверджується відповідними косовими
чеками (а.с. 11-15).

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ч. 1 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З таким висновком суду в оскаржуваній
його частині можна погодитись.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України
вбачається, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
матеріальне становища позивача
змінилося, та крім того, він активно
допомагає в утриманні та вихованні
дітей, з чим погоджується судова
колегія, та приходить до висновку, що
при вирішенні спору по суті місцевим
судом були вірно враховані та
застосовані норми матеріального права,
а також правильно встановлені фактичні
обставини по справі і їм дано належну
правову оцінку.

В судовому рішенні повно відображені
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до помилкового
судового рішення.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги і скасування судового рішення
немає.

Керуючись ст. 303 - 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Київського районного
суду м. Донецька від 27 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: