Номер провадження: 22-ц/785/3149/14
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Процик М.В., Гірняк Л.А.,

за участю секретаря - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, яка діє особисто та в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Одеського регіонального
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву», Приватного підприємства
МЖБ «Аркада», третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги на боці
позивача: відділ опіки та піклування в
особі Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання права власності в порядку
спадкування, визнання стороною у
кредитному договорі та договорі
інвестування, за апеляційними
скаргами представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6
та ОСОБА_2, яка діє особисто та в
інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 27
листопада 2013 року,

ВСТАНОВИЛА :

30.08.2012р. ОСОБА_2, яка діє особисто та в
інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють
самостійні вимоги на боці позивача:
відділ опіки та піклування в особі
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради, Одеське
регіональне управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» про визнання
права власності в порядку
спадкування.

24.12.2012 року ОСОБА_2 надала уточнення
до позовної заяви та 19.09.2013 року внесла
зміни до позовної заяви (а.с. 199-204) та
просила визнати за ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3., на 1/12 частину квартири
АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_3 право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3., на 1/12 частину квартири
АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_4 право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3., на 1/12 частину квартири
АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2, яка також
діє в інтересах малолітніх ОСОБА_3 і
ОСОБА_3 право власності в порядку
спадкування за законом на майно, а саме
на: стельову люстру вартістю 300 грн.;
пральну машину-автомат фірми
«Бломберг» вартістю 780 грн., пилосос
фірми «Керхер» DS5500 вартістю 1919,40 грн.,
телевізор фірми «Самсунг» С8-29Z47НSQ
вартістю 1470 грн., водонагрівач фірми
«Атлантік» VМ 75SСМ вартістю 840 грн.,
стельову люстру на 7 ламп вартістю 855
грн., визнати за ОСОБА_2 у порядку
спадкування за законом право на
майнові права на об'єкт інвестування -
квартиру №13 у 78-квартирному 10-ти
поверховому цегляному житловому
будинку, розташованому за адресою:
АДРЕСА_3 загальною проектною площею 56,9
кв.м., визнати ОСОБА_2 стороною (
позичальника) у кредитному договорі №1
від 23.12.2005р., який було укладено між
Одеським регіональним управлінням
Державного фонду сприяння молодіжному
житловому будівництву та ОСОБА_7,
допустивши заміну ОСОБА_7 (як
позичальника) на ОСОБА_2; визнати ОСОБА_2
стороною (інвестора) у договорі про
інвестування в будівництво
(реконструкція житла) №192/05-52 від
18.12.2005р., який було укладено між ПП МЖБ
«АРКАДА» та ОСОБА_7 за погодженням
Одеського регіонального управління
Державного фонду сприяння молодіжному
житловому будівництву, допустивши
заміну «Інвестора» з ОСОБА_7 на ОСОБА_2
та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію за частки які
належать позивачці та її дітям в
спадковому майні у вигляді автомобілів
та різницю в вартості рухомого майна в
сумі 56095,17грн. та судові витрати.

Позивачка мотивує свої вимоги тим,
що після смерті чоловіка вона у
встановлений законом строк звернулася
до Першої державної нотаріальної
контори, але оформити право власності
на спадкове майно позивач не може, у
зв'язку з тим, що у відповідача
знаходяться оригінали
правовстановлюючих документів на
спадкове майно та згідно відповіді
нотаріуса їй рекомендовано звернутися
до суду з позовною заявою про визнання
права власності на майно, належне
померлому.

В судовому засідання позивачка та її
представник підтримали позовні вимоги
і просили їх задовольнити в повному
обсязі. При цьому позивачка пояснила,
що їй невідомо де і у кого на теперішній
час знаходяться транспортні засоби та
пояснила що коли вона проживала в
квартирі разом з чоловіком все нажите
майно було у придатному стані, а тепер
за судовою експертизою тільки його
частина придатна для використання, на
яке вона і просить визнати за нею
право власності.

В судове засідання відповідачка
ОСОБА_5 та її представник не з'явились. В
минулих судових засіданнях
представник відповідачки заперечувала
проти задоволення позову.

Представник Одеського регіонального
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» в судове засідання не
з'явився. В минулих судових засіданнях
надав письмові пояснення від 04.12.2012
року, в яких визнав позовну заяву
ОСОБА_2,

Представник Приватного підприємства
«МЖБ «Аркада» у судове засідання не
з'явився.

Представник органу опіки та
піклування Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради у
судове засідання не з'явився, надав до
суду заяву, в якій просив розглядати
справи без участі органу, та ухвалити
рішення з урахуванням прав та
інтересів дитини.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 27 листопада 2013 року
позов ОСОБА_2, яка діє особисто та в
інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та
ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.,
на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.,
на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.,
на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2, яка також діє в
інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4
право власності в порядку спадкування
за законом на майно, а саме на :

стельову люстру вартістю 300 грн.;
пральну машину-автомат фірми
«Бломберг» вартістю 780 грн.; пилосос
фірми «Керхер» DS-5500 вартістю 1919,40 грн.;
водонагрівач фірми «Атлантік» VM 75SCM
вартістю 840 грн.; стельову люстру на 7
ламп вартістю 855 грн., телевізор «
Самсунг» CS -29Z47HSQ вартістю 1470грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.,
на майнові права на об'єкт інвестування
- квартиру АДРЕСА_3 загальною проектною
площею 56,9 кв.м.

Визнано ОСОБА_2 стороною (
позичальника) у кредитному договорі №1
від 23.12.2005р., який було укладено між
Одеським регіональним управлінням
Державного фонду сприяння молодіжному
житловому будівництву та ОСОБА_7,
допустивши заміну ОСОБА_7 (як
позичальника) на ОСОБА_2 .

Визнати ОСОБА_2 стороною (інвестора) у
договорі про інвестування в
будівництво (реконструкція житла)
№192/05-52 від 18.12.2005р., який було укладено
між ПП МЖБ «АРКАДА» та ОСОБА_7 за
погодженням Одеського регіонального
управління Державного фонду сприяння
молодіжному житловому будівництву,
допустивши заміну «Інвестора» з ОСОБА_7
на ОСОБА_2.

Суд стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
судові витрати у розмірі 4348 грн.58 коп.

Суд стягнув з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2, яка також діє в інтересах
малолітніх дітей 8019 грн.35 коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Рішення суду частково оскаржують
представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_2,
яка діє особисто та в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати
рішення суду в частині:

- стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 8019,35 грн.;

- визнання за ОСОБА_2 права на майнові
права в порядку спадкування на об'єкт
інвестування - квартиру АДРЕСА_3
загальною проектною площею 56,9 кв.м.;

- визнання ОСОБА_2 стороною у договорі
про інвестування в будівництво
(реконструкцію житла) № 192/05-52 від 18.12.2005
року, який був укладений між ПП МЖБ
«АРКАДА» та ОСОБА_7;

- визнання ОСОБА_2 стороною у
кредитному договорі № 1 від 23.12.2005 року,
який був укладений між фондом та
ОСОБА_7;

- стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 4348,58
грн.,

та постановити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_2 у задоволенні даних
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє
особисто та в інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 просить рішення
суду в частині відмови в задоволенні
позову про стягнення компенсації за її
частку та частку дітей в спадковому
майні у вигляді автомобілів - скасувати
та ухвалити нове рішення, яким визнати
за ОСОБА_2 право власності на ? частину
автомобіля ВАЗ 2107, держ. номер НОМЕР_1,
2002 року виготовлення. Визнати за ОСОБА_2
право власності у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року на:

1/12 частину автомобіля ГАЗ 2402, держ.
номер НОМЕР_2, 1981 року виготовлення, 1/12
частину автомобіля КАМАЗ 5410, держ.
номер НОМЕР_3, 1991 року виготовлення, 1/12
частину полуприцепної цистерни ТЦ 13,
держ. номер НОМЕР_4, 1991 року
виготовлення, 1/8 частину автомобіля ВАЗ
2107. держ. номер НОМЕР_1, 2002 року
виготовлення.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності у порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року на:

1/12 частину автомобіля ГАЗ 2402, держ.
номер НОМЕР_2, 1981 року виготовлення, 1/12
частину автомобіля КАМАЗ 5410, держ.
номер НОМЕР_3, 1991 року виготовлення, 1/12
частину полуприцепної цистерни ТЦ 13,
держ. номер НОМЕР_4, 1991 року
виготовлення, 1/8 частину автомобіля ВАЗ
2107, держ. номер НОМЕР_1, 2002 року
виготовлення.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
право власності у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року на:

1/12 частину автомобіля ГАЗ 2402, держ.
номер НОМЕР_2, 1981 року виготовлення, 1/12
частину автомобіля КАМАЗ 5410, держ.
номер НОМЕР_3, 1991 року виготовлення, 1/12
частину полуприцепної цистерни ТЦ 13,
держ. номер НОМЕР_4, 1991 року
виготовлення, 1/8 частину автомобіля ВАЗ
2107, держ. номер НОМЕР_1, 2002 року
виготовлення.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційних скарг, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_2, яка діє особисто та в
інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та
ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а
апеляційна скарга представника
ОСОБА_5- ОСОБА_6 підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 04.07.2003року між
ОСОБА_7 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб,
про що в книзі реєстрації зроблено
відповідний актовий запис № 163.

Від шлюбу мають малолітніх дітей:
ОСОБА_3 -30.07.2003року народження, згідно
свідоцтва про народження, актовий
запис № 555 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, згідно свідоцтву про
народження, актовий запис № 872, які
проживають з матір;ю ОСОБА_2

В період шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_2
придбали рухоме майно, вартість якого
згідно висновку № 3728/26 судово-
товарознавчої експертизи від
07.08.2013року складає стельова люстра-
300грн.; пральна машина « Бломберг»-
780грн.; пилесос « Керхер»-1919,40грн.;
телевізор « Самсунг»- 1470грн.;
водонагрівач « Атлантик»- 840грн.; комод
у розібраному стані- 1056грн.; шафу купе у
розібраному стані- 8008грн.,
тепло-вентилятор « Дельфа»- 490грн.;
стельову лампу на 7ламп- 855грн.; диван
кухоний- 492грн. загальною вартістю
16210грн.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини ( навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба тощо) самостійного заробітку (
доходу).

Згідно ст.63СК України дружина та
чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Суд першої інстанції обгрунтовано
прийшов до висновку, що вищевказане
майно є об;єктом права спільної
сумісної власності подружжя, де частки
майна дружини та чоловіка є рівними ,
тобто вартість частки по 8105грн. ( 16210 : 2=
8105грн.).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер, що
підтверджується свідоцтвом про
смерть, актовий запис № 1317.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народженя після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином спадкоємцями першої
черги спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_2-
позивачка, їх діти - син ОСОБА_3 та
донька- ОСОБА_3., та мати - відповідачка
ОСОБА_5

У відповідності до вимог ст.1267ЦК
України частки у спадщині кожного із
спадкоємців є рівними тобто 8105 грн. :
4 = 2026,25грн.

Приймаючи рішення про поділ рухомого
майна між спадкоємцями та стягуючи з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 компенсацію
за частку майна в розмірі 8019,35грн., суд
першої інстанції не взяв до уваги, що є
можливість поділу рухомого майна в
натурі.

Відповідно до роз;яснень вказаних в
п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду
України « Про судову практику у справах
про спадкування» № 7 від 30.05.2008року при
поділі спадщини між спадкоємцями
необхідно враховувати правило
частини першої статті 1278 ЦК про те, що
коли спадкоємець у заповіті сам не
розподілив спадщину між спадкоємцями,
частки кожного спадкоємця у спадщині є
рівними. Про розподілі такої спадщини
необхідно застосовувати норми, що
регулюють відповідні правовідносини
спільної часткової власності.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України
кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників , які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Тобто, з викладеного вбачається, що
право вимагати матеріальну
компенсацію від інших співвласників,
які володіють і користуються спільним
майном, можливо лише у разі
неможливості надання частини
спільного майні у володіння та
користування у натурі.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачка ОСОБА_5 не заперечує
проти надання позивачці та малолітнім
дітям у володіння та користування
належної їм частки спадкового майна у
натурі і є можливість надання майна в
натурі. Докази неможливості поділу
майна в натурі в матеріалах справи
відсутні.

Суд першої інстанції визнав за
ОСОБА_2 та малолітніми дітьми право
власності на спадкове майно: люстру,
пральну машину, пилесос, водонагрівач,
телевізор, стельову люстру, вартістю
6164,40грн. Між тим, позивачка має право
на ? частину подружнього майна
вартістю 8105грн. та з дітьми на ? частини
спадкового майна вартістю 6078,75грн., а
всього 14183,75грн.

Інше спадкове майно: комод -1056грн.;
шафа купе- 8008грн.; тепловентилятор-
490грн.; диван кухонний- 492грн., а всього
на суму 10046грн. залишено ОСОБА_5, яка
має право на спадкове майно тільки в
сумі 2026,25грн.

Оскільки можливо поділити спадкове
майно в натурі, без порушення інтересів
сторін , з урахуванням частки кожного
в спадковому майні, колегія суддів
вважає, за необхідне передати у
власність ОСОБА_2 та її дітей шафу-купе
вартістю 8008грн. У зв;язку з чим
вартість частки позивача збільшиться
до 14172,40грн., а вартість частки
відповідачки буде становити 2038грн. (
комод + тепловентилятор + диван
кухонний). Різниця вартості часток
сторін складає 11,75грн., що є незначним
відступленням від рівності часток.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 компенсації вартості різниці
спадкового майна в сумі 8019,35грн.
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про визнання за ОСОБА_2
, яка дії особисто та в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3
права власності на шафу-купе вартістю
8008грн.

Судом першої інстанції також
встановлено, що 18.12.2005року між ОСОБА_7,
який знаходився у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2, та Приватним
підприємством « Аркада» укладено
договір про інвестування та
будівництво ( реконструкцію) житла.
Вартість квартири складає 119718грн.

Згідно п.4.3.1 вказаного договору
розрахунок за квартиру здійснюється
коштами інвестора за розпорядженням
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву».

23.12.2005року між Одеським регіональним
відділенням Державного фонду сприяння
молодіжному житловому будівництву»
та ОСОБА_7 укладено кредитний договір
№ 192/05, на підставі якого Фонд від
імені держави надав позичальнику
прямий ( цільовий) кредит у сумі
109901,00грн.

15.12.2006року між Одеським
регіональним відділенням ДСФУ «
Державного фонду сприяння
молодіжному житловому будівництву»
та ОСОБА_7 укладено додаткову угоду № 1
до кредитного договору № 192/05 від
23.12.2005року згідно якого змінена сума
кредиту з 109901грн. на 155710грн., а також
п.1.2- за яким кредит надається на
будівництво житла, проектною площею
56,90кв.м., згідно з проектом за
будівельною адресою: АДРЕСА_3.

Згідно відповіді Одеського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи «
Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» від 26.07.2012року
ОСОБА_7 за період з 01.12.2005року по
31.12.2011року, перебуваючи у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, за
кредитною угодою від 23.12.2005року № 192/05
було погашено кредит на суму
33778,91грн. Згідно графіку погашення
зобов;язань на 16.06.2014року погашено
77411,53грн. ( а.с. 197-198 т.2).

Приймаючи рішення про визнання за
ОСОБА_2 право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7 на майнові права на об;єкт
інвестування - квартиру АДРЕСА_3,
визнаючи ОСОБА_2 стороною у кредитному
договорі № 1 від 23.11.2005року, стороною в
договорі про інвестування № 192/05-52 від
18.12.2005року , суд першої інстанції
виходив з того, що саме ОСОБА_2 та її
діти як позичальник ОРУ Фонду є
носіями майнових прав на квартиру, що
будується відповідно до договору
будівництва житла.

Колегія суддів вважає, що рішення
суду першої інстанції в цій частині
підлягає скасуванню у відповідності до
вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення.

Згідно ст.63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними. При
цьому дружина , чоловік
розпоряджаються майном, що є об;єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою. При
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя.

ОСОБА_7 укладав договори з МЖБ «
Аркада» та Одеським регіональним
відділенням ДСФУ «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» в період шлюбу з ОСОБА_2
та в інтересах їх сім;ї.

У відповідності до вимог ст.ст.60,63,70
СК України ОСОБА_7 та ОСОБА_2 мали право
кожен на ? частину майнових прав та
обов;язків за цими договорами на
об;єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_3.

Після смерті ОСОБА_7, який помер
04.02.2012року, відкрилась спадщина на ?
частину майнових прав на об;єкт
інвестування - квартиру АДРЕСА_3.

Визнаючи право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7 на майнові права на об;єкт
інвестування- квартиру АДРЕСА_3 тільки
за ОСОБА_2, суд першої інстанції в
порушення вимог 1261, 1267 ЦК України не
звернув уваги на те, що спадщина
відкрилась на 1/2 частину майнових прав,
належних ОСОБА_7 і що спадкоємцями
після смерті ОСОБА_7 на його ? частку
майнових прав на об;єкт інвестування,
крім його дружини ОСОБА_2 є його діти:
ОСОБА_3 та ОСОБА_3 та його мати - ОСОБА_5 і
частки у спадщині кожного із
спадкоємців є рівними, а саме по 1/8
частині .

Пунктом 6.7 кредитного договору № 192/05
від 23.12.2005року передбачено, що у разі
смерті позичальника його права та
зобов;язання за цим договором
переходять до спадкоємця (
спадкоємців), що оформлюється
додатковою угодою до кредитного
договору.

Відповідно до п.42 Положення « Про
порядок надання пільгових
довготермінових кредитів молодим
сім;ям та одиноким молодим громадянам
на будівництво ( реконструкцію) і
придбання житла» у разі смерті
позичальника його права і зобов;язання
за кредитним договором та договором
про іпотеку переходять до спадкоємця,
що оформляється відповідними
договорами.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що ОСОБА_2 та її діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_3
кожен успадкував право на майнові
права на об;єкт інвестування квартиру
АДРЕСА_3 по 1/8 частині як спадкоємці
після смерті ОСОБА_7 і в частині
успадкованих прав та обов;язків
можуть бути стороною у кредитному
договорі № 1 від 23.12.2005року та в
інвестиційному договорі № 192/05-52 від
18.12.2005року.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2
про стягнення з відповідачки грошової
компенсації належних їй та її дітям
часток в транспортних засобах, то суд
першої інстанції відмовив у
задоволенні позову виходячі з того, що
у позивачки та у відповідачки
спірні транспортні засоби відсутні і
їм невідомо у кого вони знаходяться
та хто ними користується.

Колегія суддів погоджується з цим
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

З відповіді Управління державної
автоінспекції ГУ МВС України в
Одеській області від 09.10.2013року
вбачається, що автомобіль ГАЗ 2402,
реєстраційний номер НОМЕР_2 1981р.виг. з
07.07.2008року, автомобіль КАМАЗ 5410
реєстраційний номер НОМЕР_1 1991р.виг. з
07.07.2008року, автомобіль ВАЗ 2107,
реєстраційний номер НОМЕР_1 2002р.виг.
,напівпричіп « ТЦ13», номерний знак
НОМЕР_4 1991р.виг. з 07.07.2008року
зареєстровані на ім;я ОСОБА_7 та
співвласників : ОСОБА_5, ОСОБА_8

Тобто померлому ОСОБА_7 належало по 1/3
частині на кожен з цих транспортних
засобів.

В суді першої інстанції встановлено,
що дані транспортні засоби ні у
позивачки ні у відповідачки не
знаходяться.

Умовою присудження грошової
компенсації є присудження цього майна
в натурі іншій стороні, тобто стороні з
якої стягується компенсація, але в
даному випадку цього немає, оскільки
немає в наявності транспортних
засобів.

Таким чином, суд першої інстанції
обгрунтовано відмовив у стягненні з
відповідачки грошової компенсації за
частки у спадковому майні у вигляді
транспортних засобів.

Посилання в апеляційній скарзі
ОСОБА_2 на те, що суд першої інстанції не
знайшовши підстав для стягнення
грошової компенсації повинен був
визнати за нею та її дітьми право
власності на ідеальні частки які їм
належать у спадковому майні, колегія
суддів не приймає до уваги.

Предметом розгляду у суді першої
інстанції були вимоги ОСОБА_2 про поділ
спадкового майна шляхом присудження
грошової компенсації за транспортні
засоби.

Суд першої інстанції розглянув
справу у відповідності до вимог ст.11
ЦПК України, оскільки позивачка не
заявляла позовні вимоги про визнання
права власності на частку у
транспортних засобах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
стосуються фактично зміни предмету
та підстав позовних вимог, а тому
апеляційний суд позбавлений
можливості вирішувати це питання,
оскільки в цьому випадку він буде
здійснювати новий розгляд справи з
іншим предметом і підставами.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обгрунтовано у
відповідності до вимог ст.88 ЦПК України
стягнув з відповідачки ОСОБА_5 на
користь позивачки ОСОБА_2 судові
витрати в розмірі 4348гривень58коп.,
оскільки позовні вимоги ОСОБА_2
задоволенні частково і витрати в
такому розмірі підтверджені
квитанціями про оплату судового збору
та вартості експертиз.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.2, 309 ч.1п.п.3,4,
316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє
особисто та в інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 27 листопада 2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2, яка також діє в інтересах
малолітніх дітей 8019,35грн. скасувати
та в цій частині ухвалити нове
рішення.

Визнати за ОСОБА_2, яка діє особисто
та в інтересах малолітніх ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 право власності в порядку
спадкування на шафу-купе вартістю
8008гривень.

Рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 27листопада 2013року в
частині визнання за ОСОБА_2 права
власності в порядку спадкування на
майнові права на об;єкт інвестування-
квартиру АДРЕСА_3 загальною проектною
площею 56,9кв.м., визнання ОСОБА_2
стороною у кредитному договорі № 1 від
23.01.2005року та визнання ОСОБА_2 стороною
у договорі про інвестування в
будівництво № 192/05-52 від 18.12.2005року
скасувати та в цій частині ухвалити
нове рішення.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_7,
померлого 04 лютого 2012року, на майнові
права та обов;язки по 1/8 частині за
кожним на об;єкт інвестування-
квартиру АДРЕСА_3 загальною проектною
площею 56,9кв.м..

Визнати ОСОБА_2, яка діє особисто та
в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3
та ОСОБА_4 стороною у кредитному
договорі № 1 від 23.12.2005року, який було
укладено між Одеським регіональним
управлінням Державного фонду сприяння
молодіжному житловому будівництву та
ОСОБА_7, в частині успадкованих нею та
дітьми майнових прав та обов;язків по
1/8 частині за кожним.

Визнати ОСОБА_2, яка діє особисто та
в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3
та ОСОБА_4 стороною ( інвестора) у
договорі про інвестування в
будівництво ( реконструкція житла) №
192/05-52 від 18.12.2005р., який було укладено
між ПП МЖБ " Аркада" та ОСОБА_7 в частині
успадкованих нею та дітьми майнових
прав та обов;язків по 1/8 частині за
кожним.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
Л.І. Доценко

Судді
М.В.Процик

Л.А. Гірняк