АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

23 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Гура А.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 червня 2014
року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,яка діє в своїх інтересах та
інтересах недієздатної ОСОБА_3,третя
особа : Комунальне підприємство «ЖЕК
«Лук'янівка» про вселення і визначення
порядку користування квартирою та за
зустрічним позовом ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
недієздатної ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя
особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Київжитлосвіт» про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 червня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться
питання про скасування рішення суду в
частині задоволення позовних вимог
вселення та відмови у задоволенні
зустрічного позову про визнання особи
такою що втратила право на
користування житловим приміщенням та
ухвалення в цій частині нового рішення
про задоволення зустрічного позову та
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив
право на користування спірною
квартирою та відмову у задоволенні
його позовних вимог про вселення.
Апелянт посилається на незаконність
та необґрунтованість судового рішення.
Зазначає, що суд безпідставно не
урахував, що ОСОБА_2 ніхто не обмежував
у праві користування квартирою, він був
в ній тільки зареєстрований, але не
проживав, оскільки жив разом із своєю
матір'ю. До того ж у квартирі проживає
недієздатна особа, яка страждає на
психічне захворювання й потребує
окремої кімнати, що робить неможливим
проживання ОСОБА_2 у квартирі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_4 апеляційну
скаргу підтримали з підстав наведених
в ній.

ОСОБА_2 та представники третіх осіб в
судове засіданні не з'явилися. Зважаючи
на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України,
колегія суддів визнала повідомлення
належним, а неявку такою, що не
перешкоджає апеляційному розглядові
справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість
постановленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї жиле приміщення за
ними зберігається протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців,цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем,а в разі спору - судом.

Виходячи із вказаних положень закону,
особа може бути визнана такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням у випадку, коли вона була
відсутня в ньому понад шість місяців і
без поважних причин.

Статтею 9 ЖК України визначено,що ніхто
не може бути обмежений у праві
користуватися жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбаченому законом.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі
питання,що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» судам роз'яснено, що у справах
про визнання наймача або членів його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням ( ст.71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності, суд може продовжити
пропущений строк.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_2 у спірній
квартирі не проживав з поважних причин,
а тому відсутні підстави для
задоволення цього позову.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду і вважає їх
правильними.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, спірна квартира
АДРЕСА_1 не приватизована, в ній
зареєстровано 3 особи: сторони по
справі та недієздатна сестра
відповідачки за первісним позовом -
ОСОБА_3

Зазначена квартира складається з двох
кімнат й була надана в 1987 році ОСОБА_5
на сім'ю з трьох осіб: він, його дружина
та син ОСОБА_6

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року і 22.05.2013
року був знятий з реєстрації у квартирі
у зв'язку із смертю.

Після його смерті у спірній квартирі
залишилися зареєстрованими
вищевказані три особи .

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_6 від
першого шлюбу й зареєстрований у
спірній квартирі з 17.12.1992 року.

Відповідачка ОСОБА_1 була дружиною
ОСОБА_6 й зареєстрована у квартирі з
10.06.2003 року , а її сестра ОСОБА_3 - з
26.10.2004 року

В обгрунтування вимог про визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право на
користування жилим приміщенням ОСОБА_1
посилалась на те, що він понад
встановлені ст. 71 ЖК України строки не
проживає в ньому.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з
часу свого народження.

Після розлучення батьків, за їх
погодженням, він залишався
зареєстрованим в спірному жилому
приміщенні,а проживав з матір'ю.

З врахуванням підстав заявленого
позову відсутність ОСОБА_2 у квартирі
до досягнення ним повноліття і набуття
дієздатності 16.08.2009 року не може
розцінюватись як така, що відбулася
без поважних причин. До досягнення
повноліття ОСОБА_2 об'єктивно не міг
реалізувати своє право на користування
квартирою і проживати в ній.

Що ж стосується періоду після 16.08.2009
року, то ОСОБА_2 не міг проживати в
спірному жилому приміщенні, оскільки
крім його батька з новою дружиною, в
квартирі поселилася та проживала з 2004
року психічно хвора ОСОБА_7

Ця обставина ніким не оспорюється.

Про намір користуватись квартирою і
неможливість проживання в ній свідчать
звернення ОСОБА_2 та його матері, ще до
подання позову, в різні органи з
проханням не приймати рішення про
зняття його з реєстрації, не
прописувати у квартирі без його згоди
інших осіб, поділити особові рахунки (
а.с.28-32,92,108,111,113,115-123,150,161-171) та сплата з
часу набуття повноліття частини
комунальних платежів ( а.с. 33-44).

Сама апелянт вказує в апеляційній
скарзі, що у зв'язку із проживанням у
квартирі психічно хворої особи,
проживання ОСОБА_2 у квартирі, буде
ускладненим.

З врахуванням викладеного суд першої
інстанції зробив правильний висновок
про поважність причин відсутності
ОСОБА_2 у квартирі понад встановлені ст.
71 ЖК України строки.

Доводи апелянта про неправильну оцінку
поданих сторонами доказів
безпідставні.

Оскільки ОСОБА_2 не втратив право на
користування спірною квартирою, а
ОСОБА_1 його права на користування нею
заперечує, суд дійшов вірного висновку
про вселення позивача.

В інший частині рішення суду не
оскаржувалося.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції вважає,що висновки суду
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Всі висновки суду першої інстанції
щодо пред'явлених у рамках даної справи
позовних вимог повно та послідовно
викладені у мотивувальній частині
оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 761/34055/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/
9494/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Волокітіна Н.Б.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.