Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
відповідачі є наймачами квартири
АДРЕСА_1. Квартира двокімнатна, не
приватизована, ізольована, житлова
площа 29,10 кв.м. Відповідачі щомісяця
отримують житлово-комунальні послуги,
але не проводять оплати за них, мають
заборгованість. З відповідачами були
неодноразові бесіди на предмет повної
оплати заборгованості, однак останні
не реагували на це, борг не сплачували.
Враховуючи надану заяву про збільшення
позовних вимог, просили суд стягнути з
відповідачів солідарно суму
заборгованості за житлово-комунальні
послуги за період з 01.02.1998 року по 01.11.2013
року в сумі 59 180 грн. 78 коп. В судовому
засіданні представник позивача
підтримала збільшені позовні вимоги,
просила їх задовольнити. Зазначила, що
ЖРЕО-406 зробило перерахунок за
комунальні послуги з 21.03.2013 року по
17.10.2013 року (часу встановленні засобів
обліку ХВП та НВП) на суму 620 грн. 03 коп.
щодо відповідача ОСОБА_1 згідно довідки
№2-01/605 від 28.04.2014 року про те, що ОСОБА_1
знаходився на стаціонарному лікуванні
у ТМО "Психіатрія". Крім цього було
зроблено перерахунок за комунальні
послуги за шість місяців щодо
відповідача ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_5 на
суму 1 166 грн. 91 коп. згідно довідки №1794
від 25.03.2014 року про тимчасову
відсутність. Зазначила, що вказані суми
перерахунків відносно даних
відповідачів не вираховувалися ними з
загальної суми заборгованості.
Пояснила, що здійснити перерахунок
ОСОБА_2, починаючи з 1997 року, як просить
остання, неможливо, оскільки ОСОБА_2 не
зверталася до ЖРЕО з заявою в минулі
роки щодо ненарахування на неї
комунальних послуг, оскільки тимчасово
проживає за іншою адресою, де
здійснюються за неї оплати. Просила
врахувати, що відповідачі з 1998 року не
здійснювали жодних проплат за
комунальні послуги, хоча всі вони
зареєстровані в цій квартирі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов визнав
частково. Пояснив, що ОСОБА_2 через
психічний стан батька ОСОБА_1 не могла
проживати в квартирі АДРЕСА_1, де
зареєстрована. В 1997 році ОСОБА_2
зверталася з заявою до ЖРЕО про її
непроживання в указаній квартирі і
перерахунок має бути здійснений
відносно неї, на їх думку, з цього часу.
Крім цього, просив застосувати строк
позовної давності, після чого
виключити з залишеного періоду
складові на дві особи - ОСОБА_2 та її
дитину, а саме - нарахування ХВП, ГВП і
водовідведення. Ними визнається вимога
лише про оплату утримання будинку та
прибудинкової території і опалення.
Зазначив, що стороною позивача не
надано доказів, що за вказаний період
послуги в квартиру відповідачів
надавалися. Просив врахувати їх
письмові заперечення та письмові
дебати.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов визнали
частково, просили суд застосувати
строк позовної давності. Зазначили, що
вони в спірній квартирі не проживають
багато років через психічний стан
ОСОБА_1, неналежних умов (стану
квартири), документальних підтверджень
про їх тимчасове проживання в інших
місцях вони не мають.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 двокімнатна, не
приватизована, ізольована, житлова
площа 29,10 кв.м.. В даній квартирі
зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1987
року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1988 року та
неповнолітня дочка відповідача ОСОБА_2
- ОСОБА_5 з 2006 року. З пояснень сторін в
суді було встановлено, що в даній
квартирі протягом багатьох останніх
років проживав лише ОСОБА_1 Як пояснили
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вони
не могли в квартирі проживати із-за
психічного стану ОСОБА_1 та неналежного
стану самої квартири, до якого привів
ОСОБА_1, на підтвердження чого надали до
справи копії фотознімків. В суді було
встановлено, що за час судового
розгляду даної справи відповідачами
(окрім ОСОБА_1) приведено квартиру до
належного стану, встановлені
лічильники.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України
наймач повинен своєчасно - щомісячно, в
установлені строки, вносити квартплату
та плату за комунальні послуги, в
установлених сумах.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Статтею 64 ЖК України визначено, що
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору.

З наданого до справи розрахунку
заборгованості по комунальним
послугам та з утримання будинків і
споруд та прибудинкової території
слідує, що по вказаній квартирі
відповідачами за період з 01.02.1998 року по
01.11.2013 року відповідачами не
здійснювалися вказані оплати, що
призвело до заборгованості в сумі 59 180
грн. 78 коп. Встановлено, що за вказаний
період відповідачами не здійснювалося
жодної проплати, що в свою чергу дає
підстави для задоволення прохання
відповідачів про застосування строку
позовної давності.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, в межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Таким чином, періодом, за який
відповідачі мають сплатити
заборгованість, є з листопада 2010 року
по жовтень місяць включно 2013 року. Сума
заборгованості за даний період,
виходячи з наданих позивачем
розрахунків, становить 26 282 грн. 27 коп.

З довідки №2-01/302 від 04.03.2014 року,
отриманої на запит суду з
Територіального медичного об'єднання
"Психіатрія" в місті Києві було
встановлено, що відповідач ОСОБА_1
знаходився у них на лікуванні з 21.03.2013
року і по дату видачі довідки.
Аналогічного змісту довідка була
видана на запит суду для надання до
ЖРЕО. На підставі цієї довідки (№2-01/605
від 28.04.2014 року) ЖРЕО-406 зробило
перерахунок за комунальні послуги з
21.03.2013 року по 17.10.2013 року (часу
встановленні засобів обліку ХВП та НВП)
на суму 620 грн. 03 коп. щодо відповідача
ОСОБА_1 Крім цього, ЖРЕО-406 було зроблено
перерахунок за комунальні послуги за
шість місяців щодо відповідача ОСОБА_2
та дитини ОСОБА_5 на суму 1 166 грн. 91 коп.
згідно довідки №1794 від 25.03.2014 року про
тимчасову відсутність. В суді було
встановлено та підтверджено
представником позивача, що дані суми
ними виключалися з розрахунку
заборгованості.

Виключивши суму по здійсненим ЖРЕО-406
перерахункам, яка в загальному
становить 1 786 грн. 94 коп., сума
заборгованості складає 24 495 грн. 33 коп. і
дана сума підлягає стягненню з
відповідачів в солідарному порядку.

Суд не може прийняти до уваги посилання
сторони відповідача ОСОБА_2 на те, що
відносно неї має бути здійснений
перерахунок за весь період, враховуючи
надані довідки з місця тимчасового
проживання, роботи та заяви від 19.03.1997
року, оскільки в даній заяві ОСОБА_2
просила не виписувати її із спірної
квартири у зв'язку з навчанням в іншому
місті. Дана заява не містила прохання
здійснити перерахунок по оплаті за
комунальні послуги у зв'язку з її
проживанням за другою адресою.
Безпідставними є і посилання даної
сторони на те, що має бути вирахувано з
заборгованості нарахування за ХВП, ГВП
і водовідведення на дві особи - ОСОБА_2
та її дочку.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК
України на користь позивача має бути
стягнуто з відповідачів судовий збір
пропорційно до задоволеної частини
позовних вимог, що становить в цілому
суму 244 грн. 95 коп., а кожного
відповідача - по 61 грн. 24 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 256, 257 ЦК
України, ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", ст.ст. 60, 88,
212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу - задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району
міста Києва заборгованість за
житлово-комунальні послуги в сумі 24 495
грн. 33 коп.

Стягнути на користь Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району
міста Києва з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - з кожного по 61 грн. 24 коп.
судового збору.

В інших частинах позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: