Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Кредитної
спілки «Сяйво Карпат» на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
19 лютого 2014 року по справі за позовом
Кредитної спілки «Сяйво Карпат» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальних збитків, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року Кредитна спілка «Сяйво
Карпат» (далі по тексту КС «Сяйво
Карпат») звернулася до Мукачівського
міськрайонного суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальних збитків.

Позов обґрунтовано тим, що в процесі
розгляду кримінальної справи №303/3366/13-к
встановлено, що ОСОБА_2, перебуваючи на
посаді виконавчого директора
Мукачівської районної філії КС «Сяйво
Карпат», будучи службовою особою,
зловживаючи своїм службовим
становищем, за попередньою змовою з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оформили без
присутності та без відома членів
спілки 28 кредитних договорів на
загальну суму 143 300 грн. Після чого
незаконно привласнили та використали
на власні потреби ці кошти, чим завдали
інтересам кредитної спілки
матеріальної шкоди на загальну суму 288
199,40 грн., в т.ч. упущена вигода (відсотки
по кредитних договорах) - 145 199,40 грн. .

На підставі вищенаведеного просила суд
стягнути : з ОСОБА_2 суму завданих
збитків у розмірі 90 317 грн., суму
упущеної вигоди - 91 404,48грн., в
загальному розмірі - 181 721,48 грн.; з
ОСОБА_3 суму завданих збитків у розмірі
21 167 грн., суму упущеної вигоди - 23
870,53грн., в загальному розмірі - 49 037,53
грн.; з ОСОБА_4 суму завданих збитків у
розмірі 27 516 грн., суму упущеної вигоди -
29 924,39грн., в загальному розмірі - 57 440,39
грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 19 лютого 2014 року даний позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь КС «Сяйво Карпат» 25 167 грн.
матеріальної шкоди. В решті вимог
відмовлено.

На дане рішення КС «Сяйво Карпат»
подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким
стягнути пряму дійсну шкоду в повному
розмірі, а саме: з ОСОБА_2 - 90 317 грн., з
ОСОБА_3 - 25 167 грн., з ОСОБА_4 - 27 816 грн. На
обґрунтування скарги зазначає, що
апелянт не звертався безпосередньо до
суду в порядку ст. 232 КЗпП України,
оскільки не було відомо міри вини
працівників, а тому спочатку
звернулися до правоохоронних органів
для проведення перевірки. Суд вироком
від 25.10.2013 року визнав відповідачів
винними у вчиненні злочину, а тому саме
з цього часу починається перебіг
позовної давності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника апелянта, пояснення
відповідача ОСОБА_2 та її представника,
пояснення відповідача ОСОБА_4,
перевіривши матеріали даної цивільної
справи та витребувані матеріали
кримінальної справи №303/3366/13-к,
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Оскільки, як вбачається з прохальної
частини апеляційної скарги, рішення
суду першої інстанції фактично
оскаржується лише в частині вирішення
позовних вимог про стягнення прямої
дійсної шкоди, то колегія суддів,
відповідно до приписів ст. 303 ЦПК
України, перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в цій частині.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок
у кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
вироком Мукачівського міськрайонного
суду від 25 жовтня 2014 року засуджено:
ОСОБА_4 за ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України;
ОСОБА_3 ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України;
ОСОБА_2 ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України
(а.с.3-9).

З даного вироку вбачається, що ОСОБА_2,
перебуваючи на посаді виконавчого
директора Мукачівської районної філії
КС «Сяйво Карпат», при здійсненні
покладених на неї повноважень, умисно з
корисливих спонукань, з метою
заволодіння ввіреного їй майна, за
попередньою змовою з касиром кредитної
установи ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також з
невстановленими слідством особами,
здійснили оформлення 28 фіктивних
кредитних договорів на ім'я осіб, які не
зверталися до кредитної спілки для
оформлення кредитів, незаконно
заволоділи кредитними коштами на
загальну суму 143 300 грн., чим завдали КС
«Сяйво Карпат» на вказану суму збитки.

Судом вірно встановлено, що двоє з
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 при
вчиненні вищезазначених дій
перебували в трудових відносинах з КС
«Сяйво Карпат», а відтак їхня
відповідальність настає відповідно до
приписів КЗпП України.

Відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли шкоди завдано діями
працівника, які мають ознаки діянь,
переслідуваних у кримінальному
порядку (п.3 ч.1 ст. 134 КЗпП України).

Відповідач ОСОБА_3 не перебувала при
цьому у трудових відносинах з КС «Сяйво
Карпат», а тому відповідальність за
завдану нею шкоду настає за ст.ст. 22, 1166
ЦК України.

В самому вироку прямо не вказано який
саме конкретний розмір шкоди
спричинений діями кожного з
відповідачів, а лише зазначено її
загальний розмір у сумі 143 300 грн.

З позовної заяви та апеляційної скарги
вбачається, що КС «Сяйво Карпат»
просить стягнути з кожного з
відповідачів чітко визначені суми
прямих збитків, а саме: з ОСОБА_2 - 90 317
грн., з ОСОБА_3 - 25 167 грн., з ОСОБА_4 - 27 816
грн.

При цьому як пояснено представником
апелянта, при визначенні конкретного
розміру шкоди, що підлягає стягненню з
кожного з відповідачів, роботодавець
виходив з того в укладенні яких саме з 28
фіктивних кредитних договорів брав
участь конкретний відповідач та які
саме суми внаслідок цього ними були
привласнені з каси кредитної спілки. На
обґрунтування чого апелянтом надано до
позовної заяви відповідний додаток
(а.с.10).

Вироком Мукачівського міськрайонного
суду від 25.10.2013 року дійсно встановлено
в укладенні яких саме фіктивних
кредитних договорів брав участь кожен
відповідач та які внаслідок цього суми
грошових коштів було отримано
відповідачами з каси кредитної спілки.
При цьому наданий позивачем розрахунок
повністю відповідає обставинам
встановленим вироком та узгоджується з
ним, а тому береться до уваги
апеляційним судом.

За таких обставин можна дійти висновку,
що позивачу завдано прямої шкоди
внаслідок вчинення кримінально-карних
дій з боку ОСОБА_2 у розмірі 90 317 грн., з
боку ОСОБА_4 у розмірі 27 516 грн. та з боку
ОСОБА_3 у розмірі 25 167 грн., і така шкода
підлягає відшкодуванню в повному
розмірі.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про стягнення прямої дійсної
шкоди з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено річний строк для звернення
до суду передбачений ст. 233 КЗпП
України. При цьому суд послався на Акт
інвентаризації від 02.04.2012 року.

Однак з таким висновком погодитися не
можна зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 233 КЗпП України для
звернення власника або уповноваженого
ним органу до суду в питаннях стягнення
з працівника матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству, установі,
організації, встановлюється строк в
один рік з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди.

З акту інвентаризації від 07.04.2012 року,
на який послався суд першої інстанції,
і який підписаний комісією у складі
голови правління, головного бухгалтера
та начальника кредитно-депозитного
відділу КС «Сяйво Карпат», вбачається,
що даною комісією було проведено
інвентаризацію по фіктивних кредитах
виданих на підставних осіб у
Мукачівській районній філії, членам КС
«Сяйво Карпат», які не зверталися з
заявами про отримання кредитів та по
яким нема рішення суду (т.1 а.с.214
кримінальної справи №303/366/13-к). Однак в
даному акті інвентаризації не вказано
ні те, які саме особи видавали фіктивні
особи, ні суми відповідних збитків. В
акті лише встановлено загальну
кількість таких кредитів - 47 штук,
загальну суму по наданих кредитах - 244 300
грн., залишок основної суми - 205 312,04 грн.
та залишок несплачених відсотків
станом на 01.02.2011 року - 229 693,66 грн.
Натомість навіть дані цифри щодо
кількості кредитів та суми коштів
виданої за ним не співпадають з
обставинами, які встановлені вироком
Мукачівського міськрайонного суду від
25.10.2013 року. З таких обставин відсутні
підстави стверджувати, що день
підписання даного акту інвентаризації
є днем виявлення заподіяної
відповідачами шкоди.

Після проведення даної інвентаризації
КС «Сяйво Карпат» звернулося до
правоохоронних органів із заявою про
вчинення злочину на підставі якої було
проведено досудове розслідування.

Під час даного досудового
розслідування слідчими органами було
здійснено значну кількість слідчих
дій, зокрема проводилися відповідні
експертизи з метою встановлення осіб,
що підписували відповідні кредитні
договори та обшуки.

Лише після проведення відповідних
слідчих дій остаточно було встановлено
кредитні договори, які були укладено
фіктивно відповідачами, які саме з
відповідачів брали участь у їх
оформленні та які суми було отримано з
каси позивача. В подальшому, після
встановлення даних обставин, за період
15.04.2013-17.04.2013 року кожному з
відповідачів було письмово
повідомлено про підозру, і в цих
повідомленнях вже остаточно було
вказано які фіктивні договори укладені
на підставних осіб, так і суми отримані
відповідачами за каси позивача за
такими договорами.

За таких обставин, колегія суддів
констатує, що саме з цієї дати позивач
остаточно міг встановити як осіб, які
завдали йому шкоди (враховуючи те, що
один із відповідачів не перебував у
трудових відносинах з позивачем), так і
розмір завданої шкоди, зокрема кожним
із відповідачів. А тому з цього моменту
у позивача почався перебіг строку
позовної давності, встановлений ч.3 ст
233 КЗпП України.

29.04.2013 року, відразу після повідомлення
про підозру відповідачам, позивачем
було пред'явлено до них цивільний позов
у вищезазначеному кримінальному
провадженні.

Вироком Мукачівського міськрайонного
суду від 23.10.2013 року даний цивільний
позов залишено без розгляду.

Однак, згідно ч.2 ст. 265 ЦК України якщо
суд залишив без розгляду позов,
пред'явлений у кримінальному
провадженні, час від дня пред'явлення
позову до набрання законної сили
судовим рішенням, яким позов було
залишено без розгляду, не
зараховується до позовної давності.
Якщо частина строку, що залишилася, є
меншою ніж шість місяців, вона
подовжується до шести місяців.

Позовна заява подана КС «Сяйво Карпат»
у грудні 2013 року, тобто на протязі шести
місяців з моменту ухвалення вироку
Мукачівським міськрайонним судом.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
пропуск позивачем строку для звернення
до суду щодо відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_4

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції,
відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України, в
частині відмови в задоволенні позовної
вимоги про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4
прямої дійсної шкоди підлягає
скасуванню з ухвалення в цій частині
нового рішення.

При цьому зважаючи на те, що з
відповідача ОСОБА_3 рішенням суду
стягнута пряма дійсна шкода у розмірі 25
167 грн., як і просив позивач у позовній
заяві та апеляційній скарзі, то підстав
для скасування рішення в цій частині
немає, а тому апеляційна скарга
підлягає лише частковому задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 303 ЦПК
України апеляційним судом не
перевірялась законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
стягненні упущеної вигоди з кожного з
відповідачів.

Керуючись ст. 130, 134, 233 КЗпП України, ст.
265 ЦК України, ст.ст. 61, 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Сяйво Карпат» задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 19 лютого 2014 року в частині
відмови в задоволенні позовної вимоги
про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прямої
дійсної шкоди скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної
спілки «Сяйво Карпат» суму прямих
матеріальних збитків у розмірі 90 317
(дев'яносто тисяч триста сімнадцять)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кредитної
спілки «Сяйво Карпат» суму прямих
матеріальних збитків у розмірі 27 516
(двадцять сім тисяч п'ятсот
шістнадцять) гривень.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, після чого
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції

Суддя-доповідач

Судді