Справа № 182/945/14-ц
Провадження № 2/0182/1685/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді
Шестакової З.С.

при секретарі -
Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади виконавчого
комітету Червоногригорівської
селищної ради Нікопольського району
про визнання права власності за
набувальною давністю, суд

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом
про визнання права власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

Свої вимоги мотивує тим, що 21 березня 1986
року даний житловий будинок був
придбаний її батьком ОСОБА_2 у ОСОБА_3,
однак її батько не оформив належним
чином право власності на будинок.

Позивач зі своєю сім'єю на правомірних
підставах почала проживати у житловому
будинку АДРЕСА_1 з 1988 року. З цього часу
вона відкрито володіє, користується та
розпоряджається спірним будинком,
влаштовує належні умови для його
використання та по теперішній час
продовжує використовувати
домоволодіння за призначенням.

До того ж, починаючи з 1988 року вона
щорічно вживає засоби щодо збереження
житловим будинком АДРЕСА_1, про що
укладає договори страхування будівлі.
Також, вона сплачує земельні податки та
інші комунальні платежі за
користування спірним домоволодінням.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Позивач позбавлена на даний час
зареєструвати своє право власності на
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки за життя її батько належним
чином не оформив право власності на
даний будинок.

Враховуючи те, що з моменту вселення у
спірний будинок, а саме, з 1988 року,
позивач постійно проживає у житловому
будинку АДРЕСА_1, самостійно за власні
кошти утримує його, проводить ремонтні
роботи та здійснює всі заходи, щодо
підтримання функціонування будинку,
протягом всього часу володіння
позивачем спірним будинком ніхто не
оспорював факт добросовісного та
відкритого володіння нею зазначеним
домоволодінням та ніяких вимог щодо
нього не пред'являв, ОСОБА_1 просила суд
визнати за нею право власності за
набувальною давністю на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 надала суду письмову
заяву, в якій просила суд розглянути
справу без її участі, на позові
наполягала та просила задовольнити її
позовні вимоги (а.с.21).

Представник відповідача виконавчого
комітету Червоногригорівської
селищної ради Нікопольського району з
позовом ознайомлений, про день
розгляду справи належним чином
повідомлений.

Виконуючий обов'язки селищного голови
Червоногригорівської селищної ради
Науменко В. направив до суду заяву за №
137 від 24 березня 2014 року, в який надав
згоду на розгляд справи без
представника селищної ради та просив
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1
(а.с.20).

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майно протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває права
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно, транспортні засоби,
цінні папери набувається за рішенням
суду.

Як встановлено судом та
підтверджується довідкою з КП
„Нікопольське МБТІ" № 415 від 20 лютого
2014 року право власності на житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровано за ОСОБА_5 згідно
договору купівлі-продажу від 17
листопада 1970 року реєстраційний № 2-2558
(а.с.18).

21 березня 1986 року ОСОБА_3, який
доводиться сином ОСОБА_5, продав ОСОБА_2
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
передав всі правоустановчі документи
на домоволодіння, однак сторони
належним чином правочин не оформили.
Даний факт доводиться письмовою
розпискою ОСОБА_3 від 21 березня 1986 року
та договором купівлі продажу житлового
будинку з господарчими будівлями,
укладеного 17 листопада 1970 року між
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідченого Першою
Нікопольською державною нотаріальною
конторою за реєстром № 2-2558 (а.с.7,22,23).

У 1988 році ОСОБА_1, яка доводиться дочкою
ОСОБА_2, та за його згодою, вселилась до
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
разом зі своєю сім'єю. З цього часу вона
постійно проживає за вказаною адресою,
добросовісно, відкрито та безперервно
володіє спірним будинком. Даний факт
підтверджується довідкою № 2127, виданою
14 листопада 2013 року виконавчим
комітетом Червоногригорівської
селищної ради Нікопольського району за
підписом селищного голови Євтушенко Г.
(а.с.6).

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України правила
статті 344 ЦК України про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.

Цивільний кодекс набрав чинності 01
січня 2004 року, тому норма ст. 344 даного
кодексу може застосовуватися до
правовідносин, які виникли після 01
січня 2001 року.

У суду не викликає сумніву той факт, що
ОСОБА_1 добросовісно володіє житловим
будинком за адресою: АДРЕСА_1, 13 років 6
місяців, починаючи з часу, який дає
право на набуття права власності за
набувальною давністю та встановлений
п. 8 Прикінцевих та перехідних положень
ЦК України (лише строк після 01 січня 2001
року).

Так, на момент вселення до житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, позивач
була впевнена, що власник спірного
будинку втратив інтерес до нього.
Протягом всього часу володіння,
починаючи з 1988 року та по теперішній
час, ні власник будинку, ні будь-які
інші особи не претендували на спірний
житловий будинок, тому ОСОБА_1 була
впевнена, що вона отримала житловим
будинком за адресою: АДРЕСА_1, з підстав,
достатніх для того, щоб мати право
власності на нього.

Крім того, на початковий момент, який
включається в повний строк давності
володіння, попередній власник
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_5 вже померла, що підтверджується
актовим записом про смерть № 51 від 25
березня 1986 року (дата смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Тернівка
Дніпропетровської області) (а.с.36). Отже,
ніякого певного договору щодо
володіння майном між позивачем та
власником спірного житлового будинку
не було.

Також не встановлені судом обставини,
які б підтверджували факт володіння
позивачем спірним домоволодінням на
підставі договірних зобов'язань
(договорів оренди, зберігання,
безоплатного користування,
оперативного управління тощо).

По теперішній час позивач ОСОБА_1
проживає у житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, користується ним та
сплачує за нього комунальні послуги та
земельні податки.

Протягом всього часу проживання
позивача у житловому будинку за
адресою: АДРЕСА_1, ніхто не оспорював
факт добросовісного та відкритого
володіння нею даним майном та ніяких
вимог щодо цього житлового будинку не
пред'являли.

Враховуючи викладене, суд приходить
висновку, що позивач ОСОБА_1 більш ніж
десять років відкрито і безперервно
володіє та розпоряджається нерухомим
майном, яким добросовісно заволоділа,
своєчасно сплачує комунальні платежі,
щорічно вживає засоби щодо збереження
спірного житлового будинку, про що
укладає договори страхування будівлі,
за свій рахунок проводила поточний
ремонт у будинку, а тому за нею можливо
визнати право власності на житловий
будинок з надвірними спорудами за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку набувальної
давності, задовольнивши тим самим
позовні вимоги позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10,11,14,15,57,60,212,213-215,218 ЦПК
України, частин 1 і 4 ст. 344 ЦК України, п. 8
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на житловий
будинок літера „А", загальною площею
45,80 кв.м, житловою площею 27,20 кв.м.; сарай
літера „Б"; вбиральня літера „В";
огорожу № 1, колодязь № 2, водопровід №
3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: З. С. Шестакова