Справа № 2/311/860/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІMЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області в складі:

Головуючого - судді Нікандрової
С.О.

при секретарі Єпішиній М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Василівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
який діє в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3, третя особа - Василівський
районний відділ Управління Державної
міграційної служби України
Запорізької області, про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, який діє в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_3 про
позбавлення права користування жилим
приміщенням та зняття з реєстрації
місця проживання, посилаючись на те, що
вона є власником квартири АДРЕСА_1. В
квартирі зареєстрована її
неповнолітня донька ОСОБА_3, яка
фактично з 27 березня 2007 року проживає
разом з батьком ОСОБА_5 за іншою
адресою, тому позивач просить суд
визнати її такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняти з реєстрації в належній їй
квартирі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_6 підтримали
позовні вимоги в повному обсязі, не
наполягали на стягненні судового збору
з відповідача.

В судовому засіданні законний
представник неповнолітньої ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 визнав пред'явлені позовні
вимоги і пояснив, що дійсно він
перебував в шлюбу з позивачем, шлюб між
ними розірваний та вони проживають
окремо. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3,
яка з березня 2007 року постійно проживає
разом з ним за адресою: АДРЕСА_2, не
заперечував проти задоволення
позовних вимог.

Представник третьої особи Управління
Державної міграційної служби в
Запорізькій області в судове засідання
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
20.11.2007 року є власником квартири
АДРЕСА_1.

У вказаній квартирі зареєстрована
неповнолітня дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідок від 07.07.2014 року, виданих
квартальною №10 ОСОБА_7, та посвідченою
депутатом Василівської міської ради,
неповнолітня ОСОБА_8 зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, але не проживає з 27
березня 2007 року, а фактично проживає
разом з батьком ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_2.

Зазначені обставини також
підтверджуються рішенням
Василівського районного суду від 25.02.2014
року, яким зі ОСОБА_1 стягнуто аліменти
на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.383 ЦК України та
ст.150 ЖК України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Частина друга статті 64 Житлового
кодексу передбачає, що до членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Аналогічні положення
щодо членів сім'ї власника будинку
(квартири) містить частина четверта
статті 156 Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України
фізична особа, яка досягла
чотирнадцяти років, вільно обирає собі
місце проживання, за винятком обмежень,
які встановлюються законом.

Судом встановлено, що неповнолітня
ОСОБА_8 обрала місце проживання з
батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.
Поважних причин відсутності її за
адресою реєстрації понад один рік
судом не встановлено. Відповідач не
вживає заходів для того щоб знятися з
реєстрації з попереднього місця
проживання, чим порушує права власника
житлового приміщення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
визнання неповнолітню ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 131, 208-209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3,
третя особа - Василівський районний
відділ Управління Державної
міграційної служби України
Запорізької області, про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку -
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: квартира
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовної заяви ОСОБА_1 -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області

С.О.Нікандрова