АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2179/2014
Головуючий в І інстанції: Марків Т.А.
Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 22 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, діючої в інтересах публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк", на рішення
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області від 06 листопада 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

09 липня 2013 року публічне
акціонерне товариство "ПриватБанк"
(далі - ПАТ "ПриватБанк", банк)
звернулось до суду з вказаним позовом,
вказуючи, що відповідно до кредитного
договору, укладеного 02 квітня 2008 року
між ним та відповідачем, останній
отримав від нього (банку) кредит в сумі
3000грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
під 24% річних на суму залишку
заборгованості з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Станом на 13 червня 2013 року
відповідач має заборгованість на
загальну суму 23307,65грн. Банк просив
стягнути з відповідача на свою користь
вказану суму, а також судові витрати.

Рішенням Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 06 листопада 2013 року в
задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник
просить вказане рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким позов
задовольнити, при цьому посилається на
порушення норм матеріального і
процесуального права. Зокрема, вказала,
що суд невірно дійшов до висновку про
нікчемність кредитного договору,
оскільки відповідач прийняв його
умови, що підтверджується отриманням
коштів, тому відповідачем визнано факт
укладення кредитного договору. Крім
того, вказав, що суд не дослідив заяву
позичальника, чим допустив неповноту
судового розгляду справи і без
відповідного доказу розглянув справу
по суті, а позивач був відсутній у
судовому засіданні через
неповідомлення про слухання справи і
тому був позбавлений права подавати
докази.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Відмовляючи в задоволені позову, суд
вважав недоведеним факт укладення між
сторонами кредитного договору у
письмовій формі, зокрема через
ненадання банком заяви позичальника
про отримання кредиту.

Однак до таких висновків суд дійшов з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, що згідно з п.4 ч.1
ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування судового рішення та
ухвалення нового про задоволення
позову.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

У своєму письмовому запереченні
(справу було розглянуто за відсутності
обох сторін) відповідач зазначив, що
позов не визнає на підставі пропуску
позивачем позовної давності (а.с.31, 42).

Не визнаючи позов на підставі
пропущення банком позовної давності,
відповідач не заперечував отримання
ним кредитних коштів, що свідчить про
укладення кредитного договору на
підставі звернення відповідача до
банку з відповідною заявою.

Вказане підтверджується пам'яткою
клієнта CASH-кредит, яка містить
особистий підпис відповідача ОСОБА_3
про отримання свого екземпляру
договору, дані картки, номер договору,
дату його укладення, істотні умови
договору (суму взятого кредиту 3000грн.,
розмір обов'язкового щомісячного
платежу 420грн., базову процентну ставку
2,5% на місяць тощо) (а.с.6).

Суд же на вказане уваги не звернув і
внаслідок цього помилково вважав
недоведеним факт укладення між
сторонами кредитного договору у
письмовій формі через відсутність
заяви позичальника про отримання
кредиту.

Разом з тим, колегія суддів, зважаючи на
заперечення відповідача проти позову
через пропущення позовної давності,
виходить з такого.

Відповідно до п.1.1 Умов і правил надання
банківських послуг така заява,
підписана клієнтом разом з пам'яткою
клієнта та умовами правил надання
банківських послуг і Тарифами складає
укладений Договір про надання
банківських послуг (а.с.7).

Згідно п.3.1.1, 3.1.3 Правил користування
платіжною карткою строк дії карти
вказаний на лицьовому боці картки
(місяць і рік). Карта дійсна до
останнього календарного дня, вказаного
місяця. По закінченню строку дії
відповідна картка продовжується
банком на новий строк (шляхом надання
клієнту карти з новим строком дії), якщо
раніше (до початку місяця закінчення
строку дії) не поступила письмова заява
держателя про закриття картрахунку, а
також при умові наявності грошових
коштів на картрахунку для оплати
послуг по виконанню розрахункових
операцій по картрахунку і при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором (а.с.9 зворот).

В силу п.9.12 Умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії Договору,
він автоматично лонгується на такий же
строк (а.с.9).

З розрахунку заборгованості, наданого
банком, вбачається, що позивач має
заборгованість перед банком станом на
13.06.2013 року у розмірі 23307,64грн., яка
складається з заборгованості по
кредиту - 3000грн., заборгованості за
процентами - 12106,57грн., заборгованості
по комісії за користування кредитом -
6615грн., штрафу - 500грн. (фіксована
частина), штраф - 1086,08грн. (процентна
складова) (а.с.4-5).

При розгляді справи апеляційним судом
представник позивача зазначила, що
жодна із сторін не проінформувала іншу
сторону про припинення дії Договору.
Також до матеріалів справи була
долучена копія інформації про карту
НОМЕР_1, з якої вбачається, що карта діє
до 31 січня 2012 року.

З наданого банком розрахунку
вбачається, що відповідач взагалі не
погашав заборгованість за кредитом.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом встановлена спеціальна
позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Також колегія суддів звертає на те, що
дія картки закінчилась 31 січня 2012 року.

Таким чином, відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, карта
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі - зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Зазначені висновки містяться в
постанові Верховного Суду України,
ухваленої в порядку ст.ст.355, 360-3, 360-4 ЦПК
України від 19.03.2014 року (справа № 6- 14 цс
14), яка є обов'язковою для судів
загальної юрисдикції.

Оскільки карта діє до 31 січня 2012 року,
жодна із сторін не проінформувала іншу
сторону про припинення дії Договору, то
вважається, що у даному спорі позовна
давність не сплила.

Таким чином, у зв'язку з тим, що кінцевим
терміном звернення до суду був 31 січня
2012 року (останній день місяця дії
картки), то вважається, що позовна
давність щодо цього позову не сплила.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позивачем надані необхідні докази
невиконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором,
тому позов про стягнення кредитної
заборгованості є обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

Таким чином, вимоги позивача є
обґрунтованими та законними, а тому
рішення суду як незаконне слід
скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Таким чином з відповідача на користь
банку необхідно стягнути судові
витрати у розмірі 354,88грн. (а.с.18, 66)

Керуючись ст.88, ст.303, 307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, ст.ст.257, 267, 526, ч.1 ст.1049 ЦК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої
в інтересах публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк", задовольнити.

Рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 06 листопада 2013 року
скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
від 02 квітня 2008 року за станом на 13.06.2013
року в розмірі 23307,64грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" судові
витрати у розмірі 354,88грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і на нього може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
моменту його проголошення.

Головуючий:

судді: