Провадження № 2/641/2569/2014
Справа № 641/5845/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року Комінтернівський
районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді -
Чайка І.В.

за участю
секретаря - Алієвої І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми
боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова з вищезазначеним позовом, в
якому просить стягнути з відповідачів
на його користь , суму заборгованості
за договором позики, процентів за
користування грошима та трьох
процентів річних від простроченої
суми в розмірі 33229,00 доларів США, а також
передбачену умовами договору
неустойку за прострочення виконання
зобов"язань в сумі 1437000,00 гривень. Крім
того позивач просить стягнути на його
користь з відповідачів понесені ним
документально підтверджені судові
витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилалась на те, що 18 вересня 2009 року
позивач ОСОБА_1 позичив відповідачам
солідарно валютні цінності у вигляді в
натурі та на суму 25800 доларів США, про
що між ними в письмо вій формі був
укладений Договір позики від 18.09.2009
року. Крім того, згідно з умовами
вказаного договору , сторони дійшли
згоди про повернення відповідачами
позичених у позивача коштів частинами
( з розстроченням), а саме: по 450 доларів
США не пізніше 18 числа кожного місяця в
період по 18.08.2011 року та здійснити
остаточне повернення залишку позички в
сумі 15450 доларів США не пізніше 18.09.2011
року.

Однак, до теперішнього часу
відповідачі належним чином не виконали
свої зобов»язання за договором позики
та повернули позивачу за весь час дії
договору лише 3150,00 доларів США. Отже
неповернута відповідачами сума за
договором позики становить 22650
доларів США.

Крім того, посилаючись на норми діючого
законодавства позивач просить
стягнути з відповідачів відсотки за
користування позичених у нього
коштів за період з 18.09.2009 року ( з дня
укладення договору) по день його
звернення до суду з даним позовом,
тобто до 05.06.2014 року, в сумі 8600,00 доларів
США. Зазначена сума відсотків
розрахована позивачем за періодами в
залежності від розміру залишку
неповернутого боргу та встановленого
НБУ у відповідних періодах рівнів
облікової ставки. Також позивач просив
стягнути солідарно з відповідачів 3%
річних від простроченого повернення
боргу в розмірі 1979,00 доларів США.

Крім цього, позивач просив стягнути з
відповідачів передбачену умовами
Договору неустойку за період з 24.05.2010
року по 05.06.2014 року, в розмірі 1473000,00
гривень, із розрахунку, що розмір
неустойки становить 1000,00 гривень за
кожен день прострочення зобов»язань за
Договором , починаючи з шостого дня
прострочення .

В судове засідання позивач та його
представник не з»явились, про місце,
день та час слухання справи
повідомлялись своєчасно та належним
чином.

08.07.2014 року до суду надійшла заява від
представника позивача про розгляд
справи за його відсутністю та за
відсутністю позивача , в якій він також
просив позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явився, подав до суду письмову
заяву про розгляд справи без його
участі, в якій також зазначив про не
визнання позову та просив зменшити
штрафні санкції.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явилась, про місце, день та час
слухання справи повідомлялась
своєчасно та належним чином , про
причини своєї неявки суду не
повідомила.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності, вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що згідно договору
позики від 18 вересня 2009 року,
посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_5 та
зареєстрований в ре єстрі за № 3523,
позивач ОСОБА_1 позичив відповідачам
солідарно валютні цінності у вигляді в
натурі та на суму 25800 доларів США (а.с.9).

Відповідно до умов вказаного
договору , сторони дійшли згоди про
повернення відповідачами позичених у
позивача коштів частинами ( з
розстроченням), а саме: по 450 доларів США
не пізніше 18 числа кожного місяця в
період по 18.08.2011 року та здійснити
остаточне повернення залишку позички в
сумі 15450 доларів США не пізніше 18.09.2011
року.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

За ст. 526 Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) її виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Так само й положення ст.1046 та ч.1 ст.1049 ЦК
України також зобов'язують
позичальника повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

До теперішнього часу відповідачі
належним чином не виконали свої
зобов»язання за договором позики та
повернули позивачу за весь час дії
договору лише 3150,00 доларів США. Отже
неповернута відповідачами сума за
договором позики становить 22650
доларів США.

Крім того, відповідно до ст. 536 ЦК
України, за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами.

Статтею 1048 ЦК України також
передбачено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Згоди про інший розмір процентів
Відповідачем із Позивачем досягнуто не
було.

Таким чином, суд приходить до висновку
про можливість стягнення суми боргу в
розмірі 22650 доларів США, що на підставі
наданої позивачем довідки НБУ станом
на 04.06.2014 року, еквівалентно 268855,50 грн., а
також процентів за увесь час
користування позиченими коштами за
Договором позики.

Загальна сума процентів за
користування позиченими відповідачами
у позивача коштами з моменту укладення
Договору позики, тобто з 18.09.2009 року по
05.06.2014 року за періодами в залежності
від розміру боргу та встановленої у
відповідно му періоді Національним
банком України облікової ставки
складає 8600,00 доларів США, що згідно
довідки НБУ еквівалентно 102082,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 1050 ЦК
України, якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 цього Кодексу.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних.

Відповідно до п.п. 2 п. 4 Договору позики,
відповідачі (в договорі -
"Позичальники") погодилася з тим, що
прострочкою виконання ними зобов'язань
за цим Договором буде недотримання
стро ку сплати будь-якого з поточних
платежів більш ніж на п'ять днів.

Отже, як зазначено вище, відповідачі
повернули позивачу лише 3150 доларів США,
що відповідає першим семи
передбаченими умовами договору
частковими поверненнями.

Таким чином, чергове часткове
повернення відповідачами позичених
коштів, що починається з 18.05.2010 року,
здійснено позивачами не було.

Виходячи з цього та враховуючи п.п.2 п.4
Договору позики, відповідачі
прострочили виконання своїх
зобов»язань з 24.05.2010 року., та станом
день подання позову це порушення
триває вже 1473 дні.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, і зобов'язаний сплатити грошову
суму відповідно до статті 625 цього
Кодексу.

Статтею 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, належні до стягнення з
Відповідача три проценти річних від
простроченого боргу за Договором
позики складають1979,00 доларів США, що
еквівалентно 23490,73 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях.

Що стосується вимог позивача про
стягнення солідарно з відповідачів
суми неустойки в розмірі 1473000,00 грн. суд
вважає, в цій частині позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

За ст. 546 ЦК України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
крім іншого, неустойкою, заставою,
притриманням, завдатком.

Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або ви конання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 549 визначає неустойку (штраф,
пеню) як грошову суму, яку боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 551 ЦК України,
предметом неустойки може бути грошова
сума, і в такому разі її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

В пункті 5 Договору позики, Відповідачі
зобов»язались, що за прострочення
виконання зобов'язань по поверненню
позики вони повинні сплатити на
користь По зивача ("Позикодавця")
неустойку у вигляді штрафу в розмірі 1
000,00 грн. за кожен день прострочення,
починаючи з шостого дня прострочення.

Таким чином, як зазначено вище,
відповідачі прострочили виконання
своїх зобов»язань з 24.05.2010 року та по
день подання цього позову до суду
-05.06.2014 року , отже їх порушення триває
1473 дні, у зв'язку з чим сума неустойки
складає 1 473 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно наданих суду документів
вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є
пенсіонеркою та у з»язку її похилим
віком страждає гіпертонічною хворобою,
у зв»язку з чим знаходилась на
стаціонарному лікуванні в
терапевтичному відділенні Харківської
міської лікарні № 3 з 30.07.2014 року по
01.08.2014 року.

Отже , суд вважає можливим зменшити
розмір неустойки.

Встановивши, що сума основного боргу
складає 268855,50 грн., а сума неустойки 1
473 000,00 грн. грн., суд приходить до
висновку, що нарахована неустойка
значно перевищує збитки, тому суд
вважає за необхідне зменшити її розмір
до розміру основного боргу, а саме: з 1
473 000,00 грн. грн. до 268855,50 грн.

Враховуючи, що відповідачі взятих на
себе зобов'язань в строки, які
передбачені договором позики належним
чином не виконали, суд знаходить
позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими
та такими, що підлягають частковому
задоволенню.

Питання про стягнення судових витрат,
суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК
України.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 10,11, 88, 209,212,214-215, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за
договором позики від 18.09.2009 року в сумі
268855 грн.50 коп., проценти за
користування коштами на рівні
облікової ставки НБУ в розмірі 102082 грн.
00 коп., 3% річних від простроченого суми
боргу в розмірі 23490 грн.73 коп. та
неустойку в сумі 268855 грн.50 коп., а
всього підлягає стягненню 663283 грн. 73
коп.

Стягнути в рівних часках з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір
в сумі 3654,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутніми в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: І. В. Чайка