Провадження №2-4816/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Букіної
О.М.,

при секретарі - Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом МакДональдз
Інтернешнл Проперті Копмані, Лтд.,
компанія штату Делавер до Державної
служби інтелектуальної власності
України, ОСОБА_1 про визнання недійсним
свідоцтва України НОМЕР_1 від 10 вересня
2013 року на знак для товарів та послуг, -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2014 року Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачів з вимогою про
визнання свідоцтва України НОМЕР_1 від
10 вересня 2013 року на знак для товарів та
послуг недійсним повністю, зобов»язати
Державну службу інтелектуальної
власності внести зміни до Державного
реєстру свідоцтв України на знак для
товарів і послуг стосовно визнання
недійсним повністю свідоцтва України
НОМЕР_1 від 10 вересня 2013 року та
здійснити публікацію про це в
офіційному бюлетені «Промислова
власність».

15.07.2014 року представник позивача подав
до суду клопотання про забезпечення
позову та просить суд вжити заходів
забезпечення позову, а саме:

- заборонити до набрання рішення суду у
справі №760/14703/14-ц законної сили ОСОБА_1
передавати повністю або частково право
власності на знак для товарів і послуг
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за оскаржуваним
свідоцтвом України НОМЕР_1 від 10
вересня 2013 р.;

- заборонити Державній службі
інтелектуальної власності України
реєструвати будь-які договори про
передачу права власності на знак для
товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
свідоцтвом України НОМЕР_1 від 10
вересня 2013 р. та вносити до Державного
реєстру свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг відомості про зміни,
пов'язані зі зміною особи власника
спірного свідоцтва України НОМЕР_1 від
10 вересня 2013 p.;

Своє клопотання обґрунтовує
можливістю передання Відповідачем-2
права власності за оскаржувальним
свідоцтвом України НОМЕР_1 від 10
вересня 2013 р. на торговельну марку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» повність або частково
будь-яким іншим особам - фізичним чи
юридичним особам (в тому числі, і
іноземним), а Відповідач- 1 може також в
будь-який момент здійснити державну
реєстрацію договору про передачу права
власності на вказану торговельну марку
іншим особам, що зробить неможливим
виконання рішення суду про визнання
недійсним даного свідоцтва України,
утруднить вирішення справи по суті, а
також суттєво затягне розгляд справи.
Необхідно буде залучати до участі у
справі нових учасників процесу, тобто
нових власників спірного свідоцтва, що
призведе до порушення розумних строків
розгляду справи.

Крім того, представник позивача
посилався на те, що неможливість
виконання рішення суду у випадку
задоволення позову буде полягати у
тому, що власником оскаржуваного
свідоцтва України НОМЕР_1 від 10 вересня
2013 р. на торговельну марку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» на момент винесення
судового рішення може бути вже зовсім
інша особа чи інші особи, стосовно якої
(яких) неможливо буде визнати вказаний
об'єкт права інтелектуальної власності
недійсним.

Згідно ст. 151 ЦПК України заходи
забезпечення позову вживаються судом
за заявою осіб, які беруть участь у
справі. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
розгляду справи, якщо їх невжиття може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Ст. 152 ЦПК України визначено визначений
перелік видів забезпечення позову,
зокрема, позов забезпечується шляхом
заборони вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що предметом
розгляду справи є визнання недійсним
свідоцтва України НОМЕР_1 від 10 вересня
2013 року на знак для товарів та послуг,
що належить Відповідачу-2.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг" власник свідоцтва може
передавати будь-якій особі право
власності на знак повністю або
відносно частини зазначених у
свідоцтві товарів і послуг, на підставі
договору іншим особам, а також видати
виключну або невиключну ліцензію на
використання знаку для товарі і послуг
за оскаржуваним свідоцтвом будь-яким
іншим особам.

Суд враховуючи те, що позивачем
ставиться питання про визнання
свідоцтва України НОМЕР_1 від 10 вересня
2013 року на знак для товарів та послуг
недійсним повністю, яке належить
Відповідачу-2, та те, що власник
спірного свідоцтва може відповідно до
ст. 16 Закону України "Про охорону прав
на знаки для товарів і послуг"
передавати будь-якій іншій особі чи
особам право власності на спірний знак
на підставі договору та видати дозвіл
на використання спірного свідоцтва, що
в свою чергу, утруднить та затягне
вирішення спору по-суті, оскільки
потрібно буде залучати до справи нових
учасників, що призведе до порушення
розумних строків розгляду справи.

Також суд враховує те, що вказані дії
можуть привести до неможливості
виконання рішення суду, оскільки
власником спірного свідоцтва до вступу
рішення в законну силу, можуть бути
інші особи.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими
посилання Позивача щодо вжиття
зазначених заходів забезпечення
позову.

Враховуючи те, що до повноважень
Державної служби інтелектуальної
власності України входить внесення
змін до Державного реєстру свідоцтв
України щодо передачі права власності
на знак для товарі і послуг, суд вважає
обґрунтованою вимогу представника
позивача щодо заборони Державній
службі інтелектуальної власності
України реєструвати будь-які договори
про передачу права власності на знак
для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
свідоцтвом України НОМЕР_1 від 10
вересня 2013 р. та вносити до Державного
реєстру свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг відомості про зміни,
пов'язані зі зміною особи власника
спірного свідоцтва України НОМЕР_1 від
10 вересня 2013 p. та публікувати відомості
про це в офіційному бюлетені Державної
служби інтелектуальної власності
України «Промислова власність».

Враховуючи предмет позову та вимоги
чинного законодавства, суд вважає за
необхідне викласти заходи
забезпечення позову в редакції
зазначеної в резолютивній частині
ухвали.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника
позивача-Коваля Антона Миколайовича,
задовольнити.

Заборонити Державній службі
інтелектуальної власності України
реєструвати будь-які договори про
передачу права власності на знак для
товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
свідоцтвом України НОМЕР_1 від 10
вересня 2013 р. та вносити до Державного
реєстру свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг відомості про зміни,
пов'язані зі зміною особи власника
спірного свідоцтва України НОМЕР_1 від
10 вересня 2013 p. та публікувати відомості
про це в офіційному бюлетені Державної
служби інтелектуальної власності
України «Промислова власність» до
набрання рішенням законної сили.

Заборонити ОСОБА_1 передавати повністю
або частково право власності на знак
для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
свідоцтвом України НОМЕР_1 від 10
вересня 2013 р. до набрання рішенням
законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення та підлягає негайному
виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом 5 днів з моменту її
проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання.

Копію ухвали направити сторонам по
справі до відома виконання.

Суддя: