Справа №484/422/14-ц 14.07.2014 14.07.2014 14.07.2014
Провадження №22-ц/784/1773/14
Суддя першої інстанції - Мельничук
Суддя-доповідач
апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 року

м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко
Т.В.,

із секретарем судового засідання -
Богуславською О.М.,

за участю: представника позивача -
Соловей К.О., представника відповідачів
- ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк»

на рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 29 квітня 2014 року справі за
позовом

Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк»

(далі - ПАТ «Дельта Банк»)

до

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6

про

стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и л а:

4 лютого 2014 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позивач зазначав, що 21 липня 2008 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» (далі - ТОВ
«Укрпромбанк») та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого остання отримала кредит у сумі 22
000 дол. США грн. на придбання
нерухомості, з розрахунку 10,2 % річних за
весь час фактичного користування
кредитом до 20 липня 2033 року.

З метою забезпечення виконання
вказаного кредитного зобов'язання того
ж дня між Банком, ОСОБА_6 та ОСОБА_5
укладено окремі договори поруки
відповідно до умов яких, останні
зобов'язувалися відповідати перед
кредитором за неналежне виконання
ОСОБА_4 кредитних зобов'язань.

На підставі договору про передачу
активів та кредитних зобов'язань,
укладеному між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ
«Укрпромбанк» та Національним Банком
України 30 червня 2010 року ПАТ «Дельта
БАНК» набуло право вимоги за кредитним
договором № 425-0041009/ФКВ-08 від 21 липня 2008
року.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 умови
кредитного договору належним чином не
виконує утворилась заборгованість, яка
станом на 13 грудня 2013 року склала
198 762 грн.60 коп., з яких: тіло
кредиту - 155 470 грн. 48 коп., 34098 грн. 94 коп. -
заборгованості за відсотками, 9193 грн. 18
коп. - комісія за ведення кредиту.

Посилаючись на викладене, позивач
просив стягнути солідарно з
відповідачів вказану кредитну
заборгованість та вирішити питання про
судові витрати.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 29 квітня 2014 року у
задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк»
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин справи
та порушення норм процесуального
права, просило рішення суду скасувати
та направити справу для подальшого
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідачів, дослідивши докази по
справі в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що 21 липня 2008 року
між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_4
укладено кредитний договір №
425-0041009/ФКВ-08, за умовами якого остання
отримала грошові кошти у сумі 22000 дол.
США зі сплатою 10,2% річних, з кінцевим
строком повернення 20 липня 2033 року
(а.с.6-12).

Того ж дня, сторони уклали додатковий
договір № 1 до вищевказаного договору,
відповідно до якого з 21 липня 2008 року
п.1.11 статті 1 кредитного договору
викладено в наступній редакції -
комісія за проведення розрахунків по
прострочених платежах відсутня (а.с.15).

21 липня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк»
та ОСОБА_5 укладено договір поруки №
425-0041009/Zфпор-08, за умовами якого ОСОБА_5
поручився перед ТОВ «Укрпромбанк» за
виконання ОСОБА_4 зобов'язань за
вказаним кредитним договором від 21.07.2008
року. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 несуть перед ТОВ
«Укрпромбанк» солідарну
відповідальність (а.с.16).

Того ж дня, між ТОВ «Укрпромбанк» та
ОСОБА_6 укладено договір поруки №
425-0041009/Zфпор-08-1, за умовами якого ОСОБА_6
поручився перед ТОВ «Укрпромбанк» за
виконання ОСОБА_4 зобов'язань за
кредитним договором № 425-0041009/ФКВ-08 від
21.07.2008 року. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 несуть
перед ТОВ «Укрпромбанк» солідарну
відповідальність (а.с.17).

30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк»,
ТОВ «Укрпромбанк» та Національним
Банком України було укладено договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь ПАТ «Дельта Банк» в порядку,
обсязі та на умовах, визначених
договором, внаслідок чого останній
отримав право вимоги від боржників,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами, зокрема
і за кредитним договором № 425-0041009/ФКВ-08
від 21 липня 2008 року (а.с.35-39).

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором
факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату, а клієнт відступає
або зобов'язується відступити
факторові своє право грошової вимоги
до третьої особи (боржника). Клієнт може
відступити факторові свою грошову
вимогу до боржника з метою
забезпечення виконання зобов'язання
клієнта перед фактором

Відповідно до загального порядку
заміни кредитора у зобов'язанні,
визначеного ч.2 ст. 516, ч.2 ст. 517 ЦК
України, якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Статтею 1082 ЦК України визначено
порядок виконання боржником грошової
вимоги факторові. За змістом цієї норми
боржник зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж. Боржник має право
вимагати від фактора надання йому в
розумний строк доказів того, що
відступлення права грошової вимоги
факторові справді мало місце. Якщо
фактор не виконує цього обов'язку,
боржник має право здійснити платіж
клієнтові на виконання свого обов'язку
перед ним.

Згідно Витягу з додатку №2 до Договору
про передачу Активів та Кредитних
зобов'язань Укрпромбанку на користь
ПАТ «Дельта Банку» від 30 червня 2010 року,
фактичний розмір невиконаного
грошового зобов'язання за кредитним
договором ОСОБА_4 станом на 1 червня
2010 року становив 20 841,70 дол. США, що
еквівалентно 162 999,26 грн. (а.с.132).

Відповідно до акту приймання-передачі
кредитних договорів, договорів застави
(іпотеки), поруки, кредитних справ,
складеного 17 лютого 2011 року, право
вимоги за кредитом ОСОБА_4 увійшло до
пакету передачі активів ТОВ
«Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта
Банк» (а.с.159).

Про укладання вказаного договору
факторингу рекомендованим листом,
відповідачці направлялося письмове
повідомлення, проте грошова вимога,
яка підлягає виконанню не була
визначена (а.с. 160-161).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплати проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За нормою ч. 2 ст. 554 ЦПК України
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Так, на підставу своїх вимог, позивач
посилався на те, що йому на підставі
договору про передачу активів та
кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанк» на його користь перейшло
право вимоги боргу за кредитним
договором в сумі станом на 1 червня 2010
року складала 20 841,70 дол. США, що
еквівалентно 162 999,26 грн.

На підтвердження суми заборгованості,
яка підлягає стягненню з відповідачів
позивач посилався на розрахунок
наданий до суду від 13 грудня 2013 року
(а.с.29).

Але в цьому розрахунку не зазначено
періоду виникнення заборгованості та
її помісячного нарахування із
зазначеної простроченої та поточної
заборгованості, відсотків, комісії.

У зв'язку з цим Апеляційний суд
Миколаївської області ухвалою від 1
липня 2014 року зобов'язав ПАТ «Дельта
Банк» надати розрахунок
заборгованості станом на 30 червня 2010
року з помісячним нарахуванням боргу
із зазначенням простроченої та
поточної заборгованості, відсотків,
комісії (а.с. 151).

Однак, вказана ухвала суду не була
виконана та позивачем не надано
зазначено розрахунку заборгованості.

Належних доказів відповідно до ухвали
Апеляційного суду Миколаївської
області від 1 липня 2014 року на
підтвердження складових
заборгованості та за який період, що
перейшла від ТОВ «Укрпромбанк» до ПАТ
«Дельта Банк», яка була визначена
первісним кредитором позивачем не
надано.

Отже, сума заборгованості, яка підлягає
стягненню з відповідачів, позивачем є
не доведеною, а тому вимоги ПАТ «Дельта
Банк» у зв'язку з їх недоведеністю
задоволенню не підлягають.

З урахуванням встановленого та
вказаних вище норм суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відмову у задоволенні позову.

Крім цього, суд першої інстанції
помилково виходив з недоведеності
переходу до ПАТ «Дельта Банк» права
вимоги за кредитним договором №
425-0041009/ФКВ-08 від 21 липня 2008 року, однак
це не впливає не остаточні висновки
суду та не може бути підставою для його
скасування.

З урахуванням наведеного, доводи
апеляційної скарги про доведеність
права вимоги позивачем не спростовують
висновків суду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення,
ухваленого відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 29
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: