Цивільне судочинство:
Справа № 170/233/14-ц
Провадження №2/170/67/14
РІ Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 липня 2014 року
смт.
Шацьк

Шацький районний суд Волинської
області у складі:

головуючого -
судді Сушик Н.В.,

при секретарі -
Ковальчук О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із
зазначеним позовом. Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що позивачу на праві
приватної власності належить квартира
за адресою: АДРЕСА_1. В даному будинку 04
серпня 2004 року був зареєстрований її
колишній чоловік, - ОСОБА_2, з яким шлюб
розірвано 09 вересня 2008 року.
Відповідач на даний час і надалі
зареєстрований АДРЕСА_1, хоча з грудня
2012 року він постійно проживає в
АДРЕСА_2. Враховуючи те, що відповідач
відсутній понад один рік у даному
житловому приміщенні, просить суд
ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням у житловому
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась, проте подала заяву в якій
просила справу розглянути у її
відсутності, позовні вимоги підтримала
із зазначених у заяві підстав, просила
позов задовольнити, в разі неявки
відповідача проти ухвалення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про місце та час розгляду
справи.

За згодою позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Заслухавши показання свідків,
проаналізувавши обставини справи,
дослідивши докази, суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 що
підтверджується договором дарування
та витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 04.11.2008
року /а.с. 5, 6/.

Відповідно до довідки Світязької
сільської ради № 202 від 24.02.2014 року,
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований,
однак фактично не проживає в будинку
за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 14/. Також
згідно будинкової книги вбачається, що
відповідач дійсно зареєстрований за
вказаною адресою /а.с.
10-12/.

Із відповіді САДР ВПР УДМС
України у Волинській області
вбачається, що ОСОБА_2 04.08.2004 року був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.
18/.

Згідно Свідоцтва про розірвання
шлюбу від 09.09.2008 року видане РАЦС
Шацького РУЮ Волинської області, шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано
/а.с. 13/.

Відповідач зареєстрований в
будинку за адресою: АДРЕСА_1 хоча
фактично проживає в АДРЕСА_2, що в
судовому засіданні підтвердили свідки,
- ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України
власник житлового будинку має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України,
з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України, члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються житловим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Таким чином, відповідач, будучи
зареєстрованим у будинку позивача,
порушує його права та законні інтереси,
як власника на свій розсуд володіти,
користуватися і розпоряджатися
належним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ у п. 34 постанови № 5 від 07 лютого
2014 року «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав», усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, зокрема
жилим приміщенням, шляхом зняття особи
з реєстраційного обліку, залежить від
вирішення питання про право
користування такої особи жилим
приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства
(наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК
України, ст. 405 ЦК України), а саме від
вирішення однієї з таких вимог: про
позбавлення права власності на жиле
приміщення; про позбавлення права
користування жилим приміщенням; про
визнання особи безвісно відсутньою;
про оголошення фізичної особи
померлою.

З матеріалів справи встановлено,
що, відповідач змінивши своє місце
проживання не знявся з реєстраційного
обліку з місця попереднього проживання
та не зареєструвався за місцем нового
проживання.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду показали,
що ОСОБА_5 не проживає за адресою:
АДРЕСА_1 з грудня 2012 року.
На підставі викладеного суд
дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 за
місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1
не проживає понад шість місяців, тому
на вимогу власника будинку його слід
визнати таким, що втратив право
користування вказаним житловим
приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача слід
стягнути на користь позивача судовий
збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 391 ЦК
України, ст.ст. 71, 72, 156 ЖК України,
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 224 ЦПК
України, суд

в и р і
ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням у житловому
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення є підставою для зняття
ОСОБА_2 з реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуте Шацьким районним судом
Волинської області за письмовою заявою
відповідача, яка може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Шацький районний суд шляхом
подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

Н.В.Сушик