Справа № 128/266/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

15.07.2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді:
Васильєвої Т.Ю.

при секретарі:
Гавріловій Т.В.

за участі

представника позивача Роя В.Л.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

встановив:

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з
вищевказаним позовом, в подальшому
уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 94 -
96), згідно яких посилається на те, що
19.08.2008 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
відповідний кредитний договір №
245028-CRED, згідно якого позивач надав
відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 35
000, 00 грн., який відповідач зобов'язався
повернути в строк до 16.08.2010 року та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлені кредитним
договором.

В забезпечення своєчасного виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем
ОСОБА_3 19.08.2008 року було укладено
договір поруки, згідно якого вона
зобов'язалась відповідати перед
позивачем в повному обсязі за
виконання відповідачем ОСОБА_2
кредитних зобов'язань.

Проте відповідачі неналежним чином
виконували свої зобов'язання перед
позивачем та 26.11.2010 року рішенням
Вінницького районного суду Вінницької
області було стягнуто з відповідачів
суму боргу за кредитним договором
станом на 06.07.2010 року, а саме
заборгованість за кредитом,
заборгованість за процентами за
користування кредитом та штрафи.

Оскільки кредитний договір та договір
поруки не розривався та відповідачі
належним чином не виконували свої
зобов'язання, борг не погашали, позивач
звернувся до суду з даним позовом, за
яким просять стягнути солідарно з
відповідачів існуючий борг за
відрахуванням вже стягнутого боргу за
вищевказаним судовим рішенням, а саме
стягнути заборгованість за процентами
та штраф (процентна складова) станом на
12.12.2013 року.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги
згідно заяви про зменшення позовних
вимог, пояснивши, що оскільки укладені
з відповідачами договори не
розривались, відповідачі не повертають
стягнутий попереднім рішенням суду
борг, тому позивач продовжив
нараховувати відсотки за користування
кредитними коштами, які просить
стягнути з відповідачів, та штраф,
передбачений кредитним договором.
Позовну давність за даними вимогами
укладеними договорами було
встановлено в 5 років, з розрахунку
боргу вбачається, що кошти на погашення
боргу сплачувались і в 2009 році, і в 2010
році, крім цього, вона була перервана
зверненням до суду із відповідним
позовом, по якому 26.11.2010 року Вінницьким
районним судом Вінницької області було
стягнуто існуючий на той час борг за
взятими відповідачами зобов'язаннями
перед банком.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 заперечив проти задоволення
позову, оскільки вважає його
безпідставним з огляду на те, що в
забезпечення кредитного договору в
заставу було передано відповідне
майно, за рахунок якого банк повинен
задовольнити свої вимоги. Крім цього,
вважає, що до заявлених позовних вимог
слід застосувати наслідки спливу
позовної давності, оскільки останній
платіж за цим договором було здійснено
ним ще 03.12.2008 року, та підтримав подану
ним письмову заяву, якою просить
відмовити в задоволенні позову (а.с. 74).

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
з розгляду справи по суті не з'явилася,
хоча викликалася до суду завчасно і
належним чином, тому її неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає необхідним позов задовольнити з
наступних підстав.

Матеріалами справи доведено, що 19.08.2008
року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 245028-CRED, згідно
якого позивач надав відповідачу кредит
у розмірі 35 000, 00 грн., який відповідач
зобов'язався повернути в строк до 16.08.2010
року та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлені
кредитним договором.

В забезпечення своєчасного виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем
ОСОБА_3 19.08.2008 року було укладено
договір поруки, згідно якого вона
зобов'язалась відповідати перед
позивачем в повному обсязі за
виконання відповідачем ОСОБА_2
кредитних зобов'язань.

Оскільки ОСОБА_2 неналежним чином
виконував свої зобов'язання за
кредитним договором, 26.11.2010 року
рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області було стягнуто з
відповідачів, як боржника, так і
поручителя, 56 558, 14 грн. боргу за
кредитним договором станом на 06.07.2010
року, а саме заборгованість за
кредитом, заборгованість за процентами
за користування кредитом та штрафи.

Кредитний договір та договір поруки до
цього часу не розірвано та борг перед
позивачем не сплачено.

Згідно розрахунків суми боргу (а.с. 6) та
враховуючи відрахування стягнутих
рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 26.11.2006 року
коштів (а.с. 96), станом на 12.12.2013 року борг
за кредитним договором, який просить
стягнути позивач, становить 70 313, 94 грн.,
з яких 66 965, 76 грн. - заборгованість за
процентами; 3 348, 29 грн. - штраф (процентна
складова). Даний розрахунок в судовому
засіданні відповідачами не
спростований та нарахування штрафу за
звернення до суду в зв'язку з
порушенням строків платежів
встановлено п. 6.6. кредитного договору.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і у встановлений у ньому строк
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані збитки. При цьому
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України,
поручитель поручається перед
кредитором за виконання ним свого
обов'язку, відповідає перед кредитором
за порушення зобов'язання боржником. В
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, поручитель і
боржник відповідають перед кредитором
як солідарні боржники та відповідає
перед кредитором в тому ж обсязі, що і
боржник.

Тому вимоги позивача, з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог, про
стягнення боргу солідарно з
відповідача ОСОБА_2 (боржника за
кредитним договором) та з відповідача
ОСОБА_3 (поручителя за кредитним
договором ОСОБА_2) підлягає
задоволенню.

Заява відповідача ОСОБА_2 про сплив
позовної давності за заявленими
вимогами не приймається до уваги з
наступних підстав.

Так, ст. 256 ЦК України встановлено строк,
у межах якого особа може звернутись до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу (позовна
давність).

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ст. 259 ЦК України, позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Ст. 264 ЦК України встановлено, що
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку, та пред'явленням
позову до боржників, в тому числі якщо
предметом позову є лише частина вимоги.
Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Так, п. 6.8 кредитного договору, та п. 11
договору поруки позовну давність
встановлено тривалістю 5 років. Згідно
розрахунку боргу за кредитним
договором, за яким відображено
погашення боргу, останнє погашення
нарахованих процентів було здійснено
19.10.2010 року. Крім цього, зверненням до
суду з позовом, за яким 26.11.2010 року було
винесено вищевказане рішення
Вінницького районного суду Вінницької
області та стягнуто існуючий станом на
06.07.2010 року борг, тому позовну давність
було перервано.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача в
рівних частках слід стягнути понесені
позивачем судові витрати, які
підтвердженні документально, а саме
відповідними платіжними дорученнями,
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 549, 553, 554, 623, 624, 625,
629, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215
ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" заборгованість по
кредитному договору № 245028-CRED від 19.08.2008
року, забезпеченим договором поруки
від 19.08.2008 року, в сумі 70 313 гривень 94
коп., з яких 66 965, 76 грн. - заборгованість
за процентами; 3 348, 29 грн. - штраф
(процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
по 351, 57 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя:

Секретар: