печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарі - Скирді В. Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Головне
управління юстиції у м. Києві, про
усунення відповідача від права на
спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2013 року позивачка звернулася
до суду із зазначеними вимогами
мотивуючи їх тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
чоловік її баби - ОСОБА_3. 15 листопада 2012
року ОСОБА_3 склав нотаріально
посвідчений заповіт, яким заповів усе
належне йому майно позивачці. 14
листопада 2013 року позивачка звернулася
до Шостої Київської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, у цей же день
вказаним органом нотаріату заведено
спадкову справу. Проте, 28 листопада 2013
року відповідач, який є сином померлого
та з 2000 року постійно проживає у США,
звернувся до вказаної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини як особа, що має право на
обов'язкову частку у спадщині.
Посилаючись на те, що за життя
спадкодавець страждав на тяжкі
хвороби, внаслідок яких, а також через
похилий вік перебував у безпорадному
стані, проте відповідач, будучи
обізнаним про ці обставини, ухилявся
від надання допомоги своєму батькові,
позивачка просила суд задовольнити
пред'явлені вимоги та усунути
відповідача від права на спадкування.

У судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали пред'явлені
вимоги.

Представники відповідача позов не
визнали.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про час та місце
його проведення повідомлений належним
чином.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, показання свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3, якому за життя на праві
власності належала 1/4 частка квартири
АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким
заповів усе належне йому майно
позивачці. Даний заповіт було
посвідчено нотаріально 15 листопада 2012
року.

На підставі заяви позивачки про
прийняття спадщини як спадкоємцем за
заповітом 14 листопада 2013 року Шостою
Київською державною нотаріальною
конторою заведено відповідну спадкову
справу.

28 листопада 2013 року відповідач, який є
сином померлого та з 2000 року постійно
проживає у США, звернувся до вказаної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини як особа, що має
право на обов'язкову частку у спадщині.

Та обставина, що відповідач належить до
кола осіб, які відповідно до правила ст.
1241 ЦК України мають право на
обов'язкову частку у спадщині,
підтверджується матеріалами
витребуваної судом копії спадкової
справи та сторонами не оспорюється.

Обґрунтовуючи позов заявниця
стверджує, що спадкодавець, будучи
особою похилого віку, з 2010 року майже
повністю втратив функцію зору та
страждав на глухоту III - V ступеню. У
грудні 2012 року спадкодавця було
прооперовано та імплантовано йому
двокамерний електрокардіостимулятор.
У весь цей час догляд за ОСОБА_3
здійснювала позивачка та її матір, які
постійно проживали разом з ним, в той
час як відповідач, будучи обізнаним про
стан здоров'я свого батька та
необхідність здійснення догляду за
ним, від надання такої допомоги свідомо
ухилявся.

Свідок ОСОБА_4, яка є сусідкою
позивачки, пояснила суду, що позивачка
постійно проживала з ОСОБА_3 З січня 2013
року стан здоров'я ОСОБА_3 різко
погіршувався, він потребував
постійного стороннього догляду, який
здійснювався позивачкою та її матір'ю.
Відповідача свідок жодного разу не
бачила, про надання ним будь-якої
допомоги своєму батькові свідок не
знає.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
надали суду аналогічні показання.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухиляється від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво перебував у
безпорадному стані. За змістом даної
норми факт ухилення від виконання
обов'язків щодо утримання спадкодавця
лише тоді є підставою для усунення від
права на спадкування, якщо цей факт
встановлений судом. Крім того, ухилення
особи від надання допомоги
спадкодавцеві полягає в умисних діях
чи бездіяльності, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцеві.

З огляду на викладене правове значення
при вирішенні спору має доведеність
сукупності обставин: ухилення
спадкоємця (умисні винні дії або
бездіяльність) від надання допомоги (1)
при можливості її надання спадкодавцю
(2), який перебуває у безпорадному стані
через похилий вік чи хворобу (3), потреба
спадкодавця в допомозі саме цього
спадкоємця (4).

Та обставина, що у певний період свого
життя, який передував смерті, внаслідок
незадовільного стану здоров'я та
похилого віку ОСОБА_3 потребував
стороннього догляду, підтверджується
матеріалами справи, показаннями
свідків та представниками відповідача
не заперечується.

Разом з тим, особи, які відповідно до
закону несуть обов'язок утримувати
спадкодавця, усуваються від
спадкування за наявності відповідних
умов та згідно з абзацом 2 ч.3 ст.1224 ЦК
України, а саме, не мають права на
спадкування за законом повнолітні
діти, які ухилялися від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця,
якщо ця обставина встановлена судом.

Крім того, повнолітні діти відповідно
до ч. 1 ст. 202 СК України зобов'язані
утримувати непрацездатного і такого,
що потребує матеріальної допомоги,
батька.

Потреба у матеріальній допомозі має
визначатися в залежності від наявності
чи відсутності прожиткового мінімуму
особи, що потребує допомоги, проте,
належні та допустимі докази на
підтвердження цього факту в матеріалах
справи відсутні. В ході розгляду справи
судом встановлено, що за життя ОСОБА_3
мав статус інваліда Великої
Вітчизняної війни, а відтак мав право
на отримання державної пенсії, розмір
якої значно перевищує прожитковий
мінімум. З доданої до матеріалів справи
електронної переписки вбачається, що
позивачка регулярно інформувала сім`ю
відповідача про стан здоров`я ОСОБА_3,
проте жодних посилань на наявність у
спадкодавця потреби в матеріальній
допомозі відповідача дана переписка не
містить.

З огляду на викладене та враховуючи, що
обов'язок повнолітньої дитини
утримувати батька виникає у разі
наявності двох передбачених законом
умов у їх сукупності -
непрацездатності батька та його
потреби у матеріальній допомозі,
визначені законом підстави для
усунення відповідача від права на
спадщину відсутні.

Враховуючи, що відповідач з 2000 року
проживає у США, посилання позивачки на
наявність у нього об`єктивної
можливості здійснювати безпосередній
особистий догляд за своїм батьком, суд
вважає безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. ст.ст. 1218, 1220, 1224, 1241 ЦК України,
ст.ст. 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Головне управління юстиції у м. Києві,
про усунення відповідача від права на
спадкування - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва через Печерський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ