У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Боднар О.В. і Чужі Ю.Г.,

при секретарі: Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення Рахівського
районного суду від 19 березня 2014 р. за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 р. товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» звернулося у суд із
позовом до ОСОБА_2, у якому просило
стягнути з відповідача на свою користь
132910.18 грн. заборгованості, з якої 100832.07
грн. - заборгованість за кредитом, 28754.33
грн. - заборгованість по відсотках, 3323.78
грн. - пеня, і 1329.10 грн. судових витрат.

На обґрунтування зазначало, що 04.03.08 р.
закрите акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» уклав
із ОСОБА_2 кредитний договір № 319 на
суму 118500 грн.

17.12.12 р. ТОВ «Кредитні ініціативи»
уклало з ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
договір відступлення права вимоги,
внаслідок чого відбулася заміна
кредитора, тобто ТОВ «Кредитні
ініціативи» набуло статусу нового
кредитора/стягувача за вказаним
кредитним договором.

Однак, відповідачка своїх зобов'язань
не виконувала, через що станом на 30.06.13
р. загальна сума заборгованості склала
132910.18 грн.

Рішенням Рахівського районного суду
від 19.03.14 р. позов задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача
90000 грн. заборгованості за кредитним
договором № 319 від 04.03.08 р. і 900 грн.
судових витрат (а.с.74-76).

Апелянт просить скасувати це рішення
та ухвалити нове про повне задоволення
позову. Доводить про порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Указує на неналежну оцінку
доказів.

Суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачка прострочила виконання
зобов'язання за кредитним договором.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення - залишенню без змін, із таких
мотивів.

Як видно з матеріалів справи, 04.03.08 р.
ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 319,
за яким остання отримала кредитні
кошти в сумі 118500 грн. строком по 03.03.15 р.

Рішенням Рахівського районного суду
від 11.05.11 р. позов ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 319 від 04.03.08 р. і звернення стягнення
предмет іпотеки задоволено (а.с.46-47). У
результаті виконання цього рішення
відбулися торги з реалізації
заставленого майна, а саме: автомобіля
марки Ford Fiesta 1.4, реєстраційний номер
НОМЕР_1, 2007 р. випуску, червоного
кольору, шасі (кузов, рама, коляска)
НОМЕР_2, легковий комбі В і частково
перераховано стягувану суму 36430.44 грн.
(а.с.53).

17.12.12 р. ТОВ «Кредитні ініціативи»
уклало з ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
договір відступлення права вимоги,
внаслідок чого відбулася зміна
кредитора за вказаними договорами.

Згідно з розрахунком Банку станом на
30.06.13 р. у відповідачки утворилась
загальна сума заборгованості в розмірі
132910,18 грн. із якої 100832.07 грн. -
заборгованість за кредитом, 28754.33 грн. -
заборгованість по відсотках, і 3323.78 -
пеня (а.с.36).

Відповідно до п.17 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання і не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України,
оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

Отже, оскільки судовим рішенням від
11.05.11 р. заборгованість по тілу кредиту
за цим кредитним договором було
стягнуто, то позивач має право стягнути
з відповідача тільки 32078.11 грн., із яких:
28754.33 грн. - відсотки, і 3323.78 грн. - пеня.

Оскаржуваним рішенням із ОСОБА_2
стягнуто 90000 грн., які остання у суді
першої інстанції визнала та саме
рішення не оскаржила.

Доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу як аналогічні
доводам позовної заяви, суперечні
фактичним обставинам справи та нормам
матеріального права.

За правилами ст. 303 ч.1 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
правильне по суті рішення.
Неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» відхилити.

2. Рішення Рахівського районного
суду від 19 березня 2014 р. залишити без
змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: