РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Личаківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді:
Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судового засідання:
Коник О.Б.,

представника позивача:
ОСОБА_1,

відповідача:
ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третьої особи четвертої
Львівської державної нотаріальної
контори про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернулася з позовом до
відповідача, третьої особи про
визнання права власності в порядку
спадкування на житловий будинок
АДРЕСА_1, загальною площею 29,1 кв.м., що
складається з однієї житлової кімнати
площею 17,2 кв.м. та кухні площею 11,9 кв.м.,
а також на літню кухню, загальною
площею 42,6 кв.м., яка складається з
однієї житлової кімнати площею 16,6 кв.м.,
кухні площею 9 кв.м., коридору площею 9,4
кв.м., санвузла площею 3,8 кв.м., комори
площею 3,8 кв.м.

Позов мотивує тим, що відповідно до
договору дарування від 23 липня 1965 року
ОСОБА_4 належала 1/3 частка житлового
будинку АДРЕСА_1. Розпорядженням
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради № 53 від 21
вересня 1999 року частині будинку, що
належала іншому співвласнику ОСОБА_5
присвоєно будинковий номер 8-б, а
частина будинку, що належала ОСОБА_4
залишилась під номером 8. У зв'язку з не
повідомленням ОСОБА_4 про вказане вище
розпорядження, останній належним чином
не оформив право власності на свою
частину будинку та ІНФОРМАЦІЯ_1
помирає. Позивач є дружиною ОСОБА_4,
після смерті якого звернулась у
нотаріальну контору для оформлення
права власності на спадкове майно,
однак їй було в цьому відмовлено, через
неналежне оформлення спадкодавцем
прав на спірну частину будинку. Як на
підставу позову посилається на вимоги
ст.ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1, яка діяла на підставі
ордеру серії ЛВ № 049218 від 22 липня 2014
року та договору від 22 липня 2014 року
позов підтримала, пояснення надала
аналогічні викладеним в позовній
заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала.

Представник третьої особи Ярошенко Ж.С
подала клопотання про розгляд справи у
відсутності представника
держнотконтори та постановлення
рішення на розсуд суду.

За таких обставин суд вважає за можливе
провести судове засідання у
відповідності представника третьої
особи, відносно чого інші учасники
процесу не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, оглянувши матеріали спадкової
справи № 131/2013 до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, дослідивши
матеріали справи, вирішуючи спір в
межах заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, суд позов
задовольняє з наступних підстав.

З витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно серії ССГ № 119941 від 20
жовтня 2009 року та реєстраційного
посвідчення від 6 січня 1976 року
вбачається, що 1/3 частини будинку
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 інших 2/3
частини будинку належать ОСОБА_7, що
стверджується витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
серії ССГ № 119974 від 21 жовтня 2009 року,
яку вона успадкувала після смерті
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
стверджується свідоцтвом про право на
спадщинну за законом від 21 жовтня 2009
року..

Розпорядженням Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 21 січня 1999 року № 53 частині будинку
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 присвоєно
окремий номер 8-б.

З довідки обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» від 19 квітня 2013 року
№ 2/4601 вбачається, що будинок на АДРЕСА_1
був розділений на два окремі поштові
номери 8 і 8-б та загальна площа до
присвоєння окремого поштового номера
будинку становила 129,7 кв.м., після
розподілу, без самовільного
будівництва загальна площа будинку
становить 29,1 кв.м., житлова площа 17,2
кв.м. (одна кімната та кухня).

Рішенням виконавчого комітету
Червоноармійської районної ради
народних депутатів № 223 від 12 квітня 1988
року ОСОБА_4 узаконено самовільно
побудовану літню кухню в будинку
АДРЕСА_1.

У відповідності з технічним паспортом
від 16 грудня 1991 року літня кухня
складається з однієї житлової кімнати
площею 16,6 кв.м., кухні площею 9 кв.м.,
коридору площею 9,4 кв.м., санвузла
площею 3,8 кв.м., комори площею 3,8 кв.м.

Наказом Управління комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради від 28
грудня 2009 року № 2630-Ж-Л оформлено за
ОСОБА_7, право приватної власності в
цілому на будинок АДРЕСА_1 загальною
площею 88,8 кв.м.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 24 листопада 2004 року.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач була дружиною ОСОБА_4, що
стверджується свідоцтвом про
одруження від 9 червня 1977 року та
проживала разом з ОСОБА_4 по день його
смерті за адресою АДРЕСА_1, що
стверджується довідкою Львівського
комунального підприємства « 507» від 15
квітня 2013 року № 684.

З свідоцтва про народження ОСОБА_2
серії НОМЕР_3 від 27 березня 1953 року
вбачається, що ОСОБА_4 був її батьком.

Таким чином, сторони у справі є
спадкоємцями першої черги.

Відповідач заявою від 16 квітня 2013 року
відмовилась від прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_4 і в судовому
засіданні не заперечила щодо визнання
за позивачем права власності на
спадкове майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

З листа четвертою Львівської державної
нотаріальної контори від 8 травня 2013
року № 988/02-14 вбачається, що позивачу
відмовлено в оформленні права
власності на спадкове майно (спірний
будинок) після смерті ОСОБА_4, оскільки
останнім не було належним чином
оформлено правовстановлюючих
документів на вказану частину будинку
після присвоєння частинам будинку
окремих поштових адрес.

Таким чином, ОСОБА_3 фактично прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_4, однак не
може її оформити через нотаріуса,
оскільки ОСОБА_4 за життя не оформив
належним чином право власності на 1/3
частину будинку АДРЕСА_1, після
присвоєння будинку окремих поштових
адрес 8 і 8-б.

Згідно з п. 5, 6, ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили та інших документів, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно,
поданих органу державної реєстрації
прав разом із заявою.

Згідно з ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України
визнання права власності є одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів.

Стаття 392 ЦК України визначає, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 10,
61, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності в порядку
спадкування на житловий будинок
АДРЕСА_1, загальною площею 29,1 кв.м., що
складається з однієї житлової кімнати
площею 17,2 кв.м. та кухні площею 11,9 кв.м.,
а також на літню кухню, загальною
площею 42,6 кв.м., яка складається з
однієї житлової кімнати площею 16,6 кв.м.,
кухні площею 9 кв.м., коридору площею 9,4
кв.м., санвузла площею 3,8 кв.м., комори
площею 3,8 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: