Справа № 653/1166/14-ц
Провадження № 2/653/492/14
РІШЕННЯ

іменем України

"03" липня 2014 р. м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської
області в складі:

головуючого судді
Крапівіної О. П.,

при секретарі Пшеничній В. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Генічеську справу за
ОСОБА_1 до Новоолексіївської селищної
ради про визнання право власності на
домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому
посилається на те, що 10 лютого 2014 року
він звернувся до Генічеської державної
нотаріальної контри з заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки після її смерті залишилося
спадкове майно у вигляді домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1, яке вона
успадкувала після смерті його дідуся,
ОСОБА_3. Факт того, що він спадкоємцем
після смерті бабці відображений у
витягу про реєстрацію в Спадковому
реєстрі № 36569018 від 10 лютого 2014 року.

03 березня 2014 року він отримав
листа з Генічеської державної
нотаріальної контри № 286/02-14 з якого
з'ясовується, що у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів -
свідоцтва про права власності на майно
та витягу про реєстрацію майна, що
розташовано за адресою: АДРЕСА_1,
свідоцтво про право на спадщину
відповідно до пункту 4.18 частини 4 глави
10 Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України видане бути не
може. тому, було рекомендовано
зазначене питання вирішити в судовому
порядку. Зазначає, що він є єдиним
спадкоємцем після смерті бабці. ОСОБА_2,
оскільки його батько. ОСОБА_4, помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Те, що ОСОБА_4 був його
батьком свідчить свідоцтво про його
народження. Дідусь, ОСОБА_3, помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначає, що на ім'я
його діда, ОСОБА_3, у 1965 році було видано
свідоцтво про право власності на житло,
але воно не збереглося, це йому стало
відомо з інформації, яку надав ДБТІ.
Просить, визнати право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за ОСОБА_1, що розташовано за адресою:
АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач
збільшив позовні вимоги, в яких
просить, визнати право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, а саме:
житловий будинок під літерою» «А 1»,
загальною площею 22,4 м2 житлова кімната
1-2 площею 12,9 м2 ,1-1 кухня площею 9,5 м 2,
тамбур під літерою «а» площею 10,8 м2,
сарай під літерою «Б» площею 13,3 м2 ,
сарай під літерою «В» площею 19,7 м2,
тамбур під літерою «в» площею 8,3 м ,
вбиральню під літерою «Г» площею 1,5 м ,
споруди 1,2 за ОСОБА_1, що розташовано за
адресою: АДРЕСА_1,після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2.

Представник відповідача, за позовом
погодився, не заперечує проти його
задоволення, проти збільшення позовних
вимог також не заперечу.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази та оцінивши досліджені
докази у їх сукупності, вважає що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_1, в графі батько записаний ОСОБА_4
(а.с.8) який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14)
свідоцтво про смерть, згідно свідоцтва
про смерть (а.с.13) ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно свідоцтва про
смерть (а.с.15) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка являлась спадкоємицею після ОСОБА_3
та рідною бабусею позивача.

Відповідно до статей 1217 та 1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту 3.3 листа Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 № 24753/0/4-13 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», в якому зазначено,що у
випадках відсутності
правовстановлюючих документів у
зв'язку з їх втратою та відсутності
реєстрації об'єкта нерухомості за
спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди
в основному задовольняють вимоги
спадкоємців про визнання права
власності на нерухоме майно. Далі у
цьому листі зазначено, що
найпоширенішою причиною звернення
особи до суду в справах про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування є неможливість
спадкоємцями, які прийняли спадщину,
оформити своє право на спадщину в
нотаріальній конторі з причин
правовстановлюючих документів на
спадкове майно на ім'я спадкодавця
та/або відсутності державної
реєстрації нерухомого майна
спадкодавцем.

Відповідно до
Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
реєстрацію будинків із обслуговуючими
будівлями і спорудами та домоволодінь
у містах і селищах міського гину
Української РСР провадили бюро
технічної інвентаризації виконкомів
місцевих рад депутатів трудящих.
Об'єктами реєстрації були будинки та
домоволодіння з окремим порядковим
номером на вулиці, провулку, площі.
Реєстрації підлягали всі будинки і
домоволодіння в межах міст і селищ
міського типу Української РСР. що
належали місцевим радам депутатів
трудящих, державним, кооперативним і
громадським установам, підприємствам і
організаціям, а також споруди і
домоволодіння, які належали громадянам
на праві особистої власності.
Інструкція втратила чинність згідно із
наказом Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року № 56.

Тимчасовим
положенням про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно, що діяло
до 1 січня 2012 року, та Законом України
від 11 лютого 2010 року "Про внесення змін
до Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України" не
передбачено видачу дублікату
свідоцтва по право власності на майно
на ім'я померлого, тому такий документ,
саме запис про наявність свідоцтва про
право власності на житловий будинок та
споруди підтверджує право власності
померлого в розумінні ЦК України( 1964
року).

Зважаючи на те, що визнання права
власності на зазначене майно за
позивачем не порушує прав і інтересів
третіх осіб суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Виходячи з наступного: пунктом 1.1
частини 2 статті 4 Закону України «Про
судовий збір» передбачено, що за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати, тобто не менше 243,60
гривень.

Ціна позову становить 63618,01 грн. Отже,
недоплачена сума судового збору за
подання позовної заяви становить: 636,18 -
243,60 грн. = 392,58 грн. і підлягає стягненню
з позивача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного та
керуючись статтями 3. 118.119 ЦПК України,
статтями 1217, 1218 ЦК України пунктом 3.3.
листа Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.05.2013 №
24753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування», суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новоолексіївської
сільської ради про визнання право
власності на домоволодіння -
задовольнити.

Визнати право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, а саме: житловий будинок під
літерою» «А1» загальною площею 22,4 м2
житлова кімната 1-2 площею 12,9 м ,1-1 кухня
площею 9,5 м , тамбур під літерою «а»
площею 10,8 м , сарай під літерою «Б»
площею 13,3 м2 , сарай під літерою «В»
площею 19,7 м , тамбур під літерою «в»
площею 8,3 м , вбиральню під літерою «Г»
площею 1,5 м , споруди 1,2 за ОСОБА_1, що
розташовано за адресою: АДРЕСА_1,
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
недоплачений судовий збір в сумі 392,58
гривень.

Апеляційна скарга на рішення
Генічеського районного суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Генічеського

районного суду
О. П. Крапівіна