АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1840/14
інстанції Скрипнік Л.А.
Доповідач: Воронцова Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця « 02» дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П., Ігнатенко
П.Я.при секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від « 27»
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості по аліментах та пені,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з вище зазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилалася на те,
що у 2000 році було розірвано шлюб з
відповідачем. Від шлюбу вона має дитину
- ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої
відповідач тривалий час сплачував
аліменти не у повному обсязі. Станом на
01.06.2013 року у нього утворився борг по
сплаті аліментів в сумі 10269,10 грн.
Збільшивши позовні вимоги в ході
розгляду справи, позивачка просила суд
стягнути з ОСОБА_5 на її користь на
утримання ОСОБА_8 заборгованість по
аліментах в розмірі 2214,40 грн. та пеню
від суми несплачених аліментів у
розмірі 16060,46 грн.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 27 березня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, ІНПП НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість з
аліментів на утримання неповнолітньої
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що утворилася
станом на 20.07.2013р. в сумі 2214,40 грн. (дві
тисячі двісті чотирнадцять гривень 40
коп.), пеню в сумі 16060,46 грн. та судовий
збір на користь держави в сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі на рішення суду
ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи, не
взяття судом до уваги копій квитанцій,
підтверджуючих справне виконання ним
зобов'язань, наявності у нього
зобов'язань за трьома виконавчими
листами по сплаті аліментів, просив
рішення суду скасувати, ухвалити нове
про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу
підлягаючою задоволенню частково з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 у
повному обсязі та стягуючи з ОСОБА_5 на
її користь заборгованість по сплаті
аліментів та пеню за несвоєчасне
виконання зобов'язань по їх сплаті, суд
І інстанції виходив з того, що
наявність заборгованості у
відповідача зі сплати аліментів
підтверджується довідкою державного
виконавця, тому відповідно до періоду,
за який вона виникла та існувала,
останній повинен нести
відповідальність у вигляді сплати
пені.

Однак, з висновком суду колегія суддів
не може погодитися у повному обсязі,
оскільки він не відповідає обставинам
справи, та до нього суд дійшов у
порушення норм матеріального права, що
відповідно до приписів ст. 309 ЦПК
України є підставою для його
часткового скасування.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, ОСОБА_5 на підставі
виконавчого листа №АЕ-130/96 від 15.04.2010р.,
виданого Суворовським районним судом
м.Херсона, зобов'язаний сплачувати на
користь ОСОБА_6 аліменти на доньку
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини
заробітку щомісячно до досягнення
дитиною повноліття /а.с. 51/.

Крім того, ОСОБА_5 має зобов'язання по
сплаті аліментів за виконавчими
листами №2-5070/06 та №2-2189/05, виданими
Комсомольським районним судом
м.Херсона від 11.12.2006р. та від 08.08.2005р.,
відповідно на користь ОСОБА_15 на сина
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
та на користь ОСОБА_11 на сина ОСОБА_12 у
розмірі ? частини всіх видів заробітку
до повноліття дитини /а.с. 91,92, 109-114/.

Згідно розпорядження державного
виконавця Мироняк Х.П. від 04.04.2008 року,
направленого на адресу установи, де
працює відповідач, останню зобов'язано
до виконання виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_13 аліментів на
користь ОСОБА_6 /а.с. 52/.

22 лютого 2010 року державним виконавцем
Мироняк Х.П. складено акт про втрату
вказаного виконавчого листа при
пересилці з місця роботи та того ж дня
направлено подання до суду про видачу
дублікату виконавчого листа.

15 квітня 2010 року Суворовським районним
судом м.Херсона видано дублікат
виконавчого листа №АЕ-130/96 від 06.06.1996р.,
який направлено до ВДВС Суворовського
РУЮ м.Херсона 15.04.2010р. за вихідним К-802.

Згідно поштових переказів на ім'я
ОСОБА_6 ОСОБА_5 протягом 2009-2013 років
здійснював щомісячні грошові перекази
на ім'я останньої по сплаті аліментів
на доньку /а.с. 33-46/.

Як пояснила в судовому засіданні
державний виконавець ОСОБА_14., допитана
у якості свідка, ОСОБА_6 жодного разу не
зверталася до виконавчої служби з
приводу не отримання аліментів чи-то
отримання їх не у повному обсязі.
Жодних викликів боржника та
попереджень виконавча служба впродовж
спірного періоду не здійснювала.

Дані обставини не заперечував в
судовому засіданні представник
позивачки та вони підтверджуються
матеріалами виконавчого провадження,
оглянутого судом апеляційної
інстанції.

Свідок ОСОБА_14 також пояснила, що після
досягнення донькою сторін повноліття
до неї звернулася ОСОБА_6 з питання
складення довідки-розрахунку щодо
наявності заборгованості у
відповідача по сплаті аліментів. Нею
було складено довідку, уточнену після
проведеної з відповідачем звірки, та
визначено, що борг відповідача склав
станом на 20.07.2013р. 2405,10 грн., який
утворився внаслідок неправильних
розрахунків платежів боржником та
відповідно їх часткової недоплати.
Також ОСОБА_14 зазначила, що
заборгованість по сплаті аліментів
натепер складає 1969,10 грн.

Відповідач ОСОБА_5 пояснив, що при
розрахунку щомісячних платежів на
користь позивачки він виходив із
розміру своєї заробітної плати,
встановленого законодавчо мінімуму
таких платежів та з урахуванням
зобов'язань по аліментам ще за двома
виконавчими листами.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 196 СК
України, при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день стрострочення.

Така ж позиція висловлена Верховним
Судом України у п.22 постанови Пленуму
№3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
щодо відповідальності платника
аліментів за прострочення їх сплати
лише за наявності вини цієї особи.

За встановлених обставин справи:
щомісячної сплати аліментів
відповідачем не у повному обсязі
внаслідок власних неправильних
розрахунків, відсутності претензій
позивачки впродовж всього періоду
стягнення аліментів до боржника та
відсутності реагувань на адресу
боржника ВДВС, колегія суддів вважає,
що відсутнє ухилення ОСОБА_5 від сплати
аліментів, його вина в утворенні
заборгованості зі сплати аліментів -
відсутня, існує спір про розмір
платежів і заборгованості, тому
відсутні підстави для покладення на
нього відповідальності у вигляді
стягнення пені.

Крім того, розмір заборгованості по
аліментам у відповідача на день
розгляду справи в суді становить 1969,10
грн.

З огляду на зазначене, рішення суду І
інстанції у частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення
пені підлягає скасуванню та ухваленню
нового рішення про відмову у
задоволенні вказаних позовних вимог.
Це ж рішення у частині стягнення
заборгованості по аліментам в сумі 2214,40
грн. підлягає зміні шляхом зменшення
вказаної суми до 1969,10 грн.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 27 березня 2014 року у
частині стягнення з ОСОБА_5 пені
скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5
про стягнення пені - відмовити.

Це ж рішення суду в частині стягнення з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
заборгованості зі сплати аліментів
змінити, зменшивши стягнуту суму з 2214,40
грн. до 1969,10 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: