Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області в особі

головуючої судді
Сарай А.І.

при секретарі
Козар Г.В.

з участю представника позивача
Петюшка Р.В.

відповідачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Ужгород
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Посилається на те, що 22.06.2007 року між ПАТ
«Дельта Банк», яке є правонаступником
ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ 006-06028-220607, відповідно до якого банком
були відкриті картковий рахунок №
НОМЕР_1 та відновлювальна відклична
кредитна лінія на загальну суму 30000 грн.
з лімітом кредитної лінії на рахунку в
сумі 3000 грн. для використання останніх
відповідачкою, а відповідачка
зобов'язалася щомісяця в установлені
договором строки погашати кредит та
проценти, нараховані за користування
кредитною лінією, а також пеню у
випадку порушення строків сплати
заборгованості за кредитною лінією та
процентів. В порушення умов кредитного
договору відповідачка не виконує
зобов'язання по своєчасному поверненню
кредитних коштів та процентів за
користування кредитними коштами, у
зв'язку з чим виникла заборгованість
перед банком, яка станом на 29.10.2013 року
становить 4869.62 грн. Просить стягнути з
ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором в сумі 4869.62 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
посилаючись на обставини викладені у
позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні
позов не визнала з підстав викладених у
письмових запереченнях. Просила
застосувати строк позовної давності
встановлений законом та у зв'язку з цим
в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи суд
приходить до висновку що у задоволенні
позову слід відмовити виходячи з
наступного.

В судовому засідання встановлено, що
22.06.2007 року між ТОВ «Комерційний Банк
«Дельта», правонаступником якого є ПАТ
«Дельта Банк», та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № 006-06028-220607 (а.с. 6).

Відповідно до п. 1.2. вказаного договору,
банк відкриває держателю
(відповідачці) картковий рахунок №
НОМЕР_1 в національній валюті України -
гривні, випускає та надає їй платіжну
картку, а також ПІН-код до картки.
Згідно п. 1.3 кредитного договору банк
відкриває держателю кредитну лінію на
загальну суму 30000 грн. та на день
укладення цього договору встановлює
ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі
3000 грн., котрий розраховується банком
самостійно та не може перевищувати
загальної суми кредитної лінії.

Кредитні кошти та власні кошти
держателя використовуються для
розрахунків за товари, що
придбаваються держателем у суб'єктів
господарювання, зняття готівки,
виконання держателем своїх зобов'язань
перед банком за договором, та вчинення
інших операцій, передбачених договором
(п. 1.5. договору).

Згідно п. 2.5. кредитного договору
держатель картки зобов'язаний щомісяця
в строки, визначені правилами,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітній
місяць, в розмірі, визначеному
«Тарифами», а також здійснювати
погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітній місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом за
попередній звітній місяць, та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітній місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитною лінією та/або овердрафтом та
процентів за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом.

В порушення умов кредитного договору
відповідачка зобов'язання за вказаним
договором не виконала і станом на 29.10.2013
року її заборгованість перед банком
становить 4869.62 грн, що стверджується
письмовим розрахунком (а.с. 13).

Згідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За змістом ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором і згідно до ст.
1048 цього Кодексу позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, розмір і
порядок одержання яких встановлюються
договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.

Разом з цим, за змістом ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, в межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 цього Кодексу встановлений
загальний трирічний строк позовної
давності.

В п. 4.2 укладеного між сторонами
кредитного договору зазначено, що
договір набуває чинності з дати його
підписання та діє до повного виконання
сторонами зобов'язань за цим договором.

При цьому даних з вказівкою на
конкретну дату остаточного повернення
кредиту чи строку дії договору текст
договору не містить.

Як встановлено з анкети позичальника
(а.с. 8) та наданого позивачем письмового
розрахунку заборгованості за
кредитним договором (а.с. 13) строк дії
картки становить 12 місяців і остання
сплата за кредитним договором
проведена у липні 2008 року, а тому саме з
цієї дати обчислюється початок
перебігу строку позовної давності.

Позовна заява в даній справі згідно
штемпелю вхідної кореспонденції суду
надійшла до суду тільки у грудні 2013
року, тобто з пропуском трирічного
строку позовної давності,
встановленого ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

В судовому засіданні відповідачка
наполягала на застосуванні спливу
позовної давності, а позивач не ставив
питання про поновлення цього строку.

Враховуючи наведене, за відсутністю
доказів щодо зупинення чи переривання
перебігу позовної давності, суд вважає,
що в позові ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором слід відмовити у
зв'язку із спливом строку позовної
давності.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 256, 257, 267, 526, 530, 1048-1050 ЦК
України суд,

Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча
Сарай А.І.