Номер провадження: 22-ц/785/6544/14
Головуючий у першій інстанції Чебан Н.
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Панасенкова В.О.

суддів:
Драгомерецького М.М.

Громіка Р.Д.

при секретарі:
Добряк Н.І.,

за участю: відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м.
Білгород-Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області на ухвалу
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 травня 2014 року про закриття
провадження у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Білгород-Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області до ОСОБА_3 про
стягнення надміру виплаченої пенсії,

в с т а н о в и л а:

10 квітня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в м.
Білгород-Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області звернулося до суду з
вказаним позовом, у якому просило
стягнути з відповідачки ОСОБА_3
(прізвище після реєстрації шлюбу 26
липня 2011 року - ОСОБА_3) на користь
пенсійного фонду надміру виплаченої
пенсії за період з 01 червня 2011 року по 31
серпня 2011 року внаслідок зловживань з
боку пенсіонера в розмірі 2292 грн. (а.с.
1-2).

Ухвалою суду першої інстанції
провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі позивач,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Білгород-Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області, просить ухвалу суду
першої інстанції скасувати й
постановити нову ухвалу про
направлення справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду,
мотивуючи тим, що ухвала суду є
незаконною, оскільки порушені правила
визначення юрисдикції спору.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги позивача,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Білгород-Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області, пояснення на
апеляцію відповідачки ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга позивача підлягає
задоволенню частково за таких підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
спір підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства, але з
таким висновком суду погодитися
неможливо з огляду на наступне.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
суддя своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.
Інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції
- переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

У частині 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правих актів чи
правових актів індивідуальної дії), дії
чи бездіяльності.

Отже, з огляду на вищезазначене,
справою адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду публічно
правовий спір, який виник між
конкретними суб'єктами стосовно їхні
прав та обов'язків у правовідносинах,
які передбачають владний вплив
уповноваженого законом одного
(суб'єкта владних повноважень) і
поведінку іншого (підпорядкованого)
суб'єкта, які відповідно до
законодавства зобов'язані виконувати
його вимоги та приписи.

Крім того, вжитий у цій процесуальній
нормі термін «суб'єкт владних
повноважень» означає орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхню посадову чи службову особу, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень ( п. 7
ч. 1 ст. 3 КАС України).

Таким чином, до компетенції
адміністративних судів належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органами
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою
особою, предметом яких є перевірка
законності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб),
відповідно й прийнятих або вчинених
ними при здійсненні владних
управлінських функцій.

У пунктах 2, 3 постанови № 3 "Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ" від 01 березня 2013 року Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ роз'яснив, що Вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі,
суди повинні перевірити належність
справ до їх юрисдикції та підсудності.
Цивільна юрисдикція - це визначена
законом сукупність повноважень судів
щодо розгляду цивільних справ,
віднесених до їх компетенції (стаття 15
ЦПК). Підсудність визначає коло
цивільних справ у спорах, вирішення
яких належить до повноважень
конкретного суду першої інстанції
(статті 108- 114 ЦПК).

Вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, суди повинні
виходити з того, що відповідно до
статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного
судочинства суди розглядають справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ за
Кодексом адміністративного
судочинства України (стаття 17; далі -
КАС), Господарським процесуальним
кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК),
Кримінальним процесуальним кодексом
України (далі - КПК) або Кодексом
України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП) віднесено
до компетенції адміністративних,
господарських судів, до кримінального
провадження чи до провадження в
справах про адміністративні
правопорушення. Законом може бути
передбачено розгляд інших справ за
правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Таким чином, критеріями розмежування
справи цивільного судочинства від
справи адміністративного судочинства
є одночасно: суб'єктивний склад
учасників процесу та характер спірних
правовідносин.

За змістом ч. 4 ст. 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
суб'єкт владних повноважень може
звернутися з адміністративним по зовом
до фізичної особи у випадках,
установлених законом.

Так, звертаючись до суду із вказаним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Білгород-Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області посилалося на те, що
підставою для звернення до суду є
наявність порушення його прав щодо
безпідставного отримання
відповідачкою пенсії за певний час.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд першої
інстанції дійшов передчасного
висновку про те, що ця справа підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства й було порушено порядок,
встановлений для вирішення цього
питання.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу суду і передає питання,
передбачено ст. 122 ЦПК України, до суду
першої інстанції на новий розгляд

У відповідності до ст. 324 ЦПК України
ухвала апеляційного суду не
перешкоджає подальшому руху справи і
не підлягає оскарженню в касаційному
порядку.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. 3,
313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Білгород-Дністровському та
Білгород-Дністровському районі
Одеської області задовольнити
частково, ухвалу
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 травня 2014 року скасувати,
передати питання до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала суду апеляційної інстанції
подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.О.
Панасенков

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік