Справа № 390/1570/14-ц
Провадження № 2/390/451/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2014 р. Кіровоградський районний
суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Пасічника Д.І.,

при секретарі - Кулик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Федорівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області, про визнання
права власності на частку в спільному
майні подружжя та визнання права на
спадщину,

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду з позовною
заявою до Федорівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області, про визнання
права власності на частку в спільному
майні подружжя та визнання права
власності на спадщину. Свої вимоги
обґрунтовують тим, що будинок АДРЕСА_1
являється об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, тобто
покійного, ОСОБА_3, власністю та
власністю його колишньої дружини -
ОСОБА_2. Тому до спадщини увійшла лише 1/2
частина домоволодіння по АДРЕСА_1. При
звернені до приватного нотаріуса, він
пояснив, що оформити належним чином
спадщину на вказане майно донька
спадкодавця ОСОБА_1 не має змоги,
оскільки правовстановлюючий документ
на об'єкт нерухомості на ім'я
спадкодавця, а це договір
купівлі-продажу від 05 березня 2009 року
не був належним чином зареєстрований.
Спадкодавець за час свого життя не
встиг здійснити державну реєстрацію
прав власності. Так як право власності
на нерухоме майно підлягає державній
реєстрації згідно ст. 182 ЦК України, але
власник будинку помер, провести
державну реєстрацію прав власності
немає можливості, а тому звертаються до
суду.

Представник позивачів в судове
засідання не з'явилася, просила
розглядати справу без її участі та
участі позивачів, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила
позовну заяву задовольнити в повному
обсязі.

Представник Федорівської сільської
ради Кіровоградського району
Кіровоградської області в судове
засідання не з'явився, просив
розглядати справу без участі
представника відповідача, позовні
вимоги визнає в повному обсязі,

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовна заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб 18.08.1984 року, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
серії НОМЕР_1, виданим повторно 18.03.2009
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Кіровоградського
районного управління юстиції
Кіровоградської області.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 05.03.2009 року, посвідченого приватним
нотаріусом Кіровоградського районного
нотаріального округу, встановлено, що
під час шлюбу 05 березня 2009 року ОСОБА_3
було придбано домоволодіння, яке
розташовано за адресою АДРЕСА_1.

Згідно з свідоцтвом про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_2, виданого 02.04.2009 року
Кіровським відділом реєстрації актів
цивільного стану Кіровоградського
міського управління юстиції,
встановлено, що 02.04.2009 року розірвано
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про
смерть, серії НОМЕР_3, виданого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року міським відділом по
державній реєстрації смертей
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області, встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3

Згідно листом приватного нотаріуса
Кіровоградського міського
нотаріального округу, встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, до приватного
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини звернулась спадкоємиця
першої черги, ОСОБА_1, яка є донькою
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3. На
підставі цієї заяви приватним
нотаріусом була заведена спадкова
справа за № 3/2011. Крім того, ОСОБА_5, мати
померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, подала
заяву про відмову від прийняття
спадщини на користь доньки померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3. Відповідно до
законодавства України право на частку
в майні, яке було придбано в період
зареєстрованого шлюбу і є спільною
сумісною власністю, має колишня
дружина померлого, ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про
народження, серії НОМЕР_4, виданим 12.06.2000
року Калинівською сільською радою
Кіровоградського району,
Кіровоградської області встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася ОСОБА_1,
батьками якої записані ОСОБА_3 та
ОСОБА_2

Згідно з свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_5, виданого 03.12.2005 року
Кіровським відділом реєстрації актів
цивільного стану Кіровоградського
міського управління юстиції
встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали
шлюб 03.12.2005 року, прізвище ОСОБА_1
змінила на ОСОБА_1

Відповідно до висновку про
вартість майна - житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, від
14.01.2014 року встановлено, що вартість
житлового будинку загальною площею 69,4
кв. м. з надвірними будівлями та
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, складає 29000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
не визнання або оспорювання, крім цього
ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа
має право звернутися за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу і одним із способів
такого захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України, Дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України,
передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право не визнається або оспорюється
іншою особою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК, кожна особа
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України. При
цьому, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7
"Про судову практику у справах про
спадкування", за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

В матеріалах справи відсутня постанова
про відмову у вчиненні нотаріальних
дії, у видачі свідоцтва про право на
спадщину, що позбавляє суд достовірно
встановити наявність умов для
звернення до суду.

Крім того, позивачі просять визнати за
ними право власності на житловий
будинок в порядку спадкування, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, але
договір купівлі-продажу вказаного
житлового будинку належним чином не
зареєстрований, що свідчить про те, що
померлий ОСОБА_3 не набув право
власності на вказаний будинок, а свою
чергу позивачі позбавленні можливості
успадкувати сказаний будинок.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що в матеріалах справи
відсутня нотаріальна відмова у
вчиненні нотаріальних дій стосовно
житлового будинку, відсутня реєстрація
договору-купівлі-продажу житлового
будинку, а тому ОСОБА_3 не набув право
власності на спірний будинок і в
задоволені позовної заяви ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Федорівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області, про визнання
права власності на частку в спільному
майні подружжя та визнання права на
спадщину, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п. 23
постанови Пленуму Верховного Суду
України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову
практику у справах про спадкування",
ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1261 ЦК України, ст. 60, 63, 70
СК України, ст. ст. 3, 4, 15, 208, 213-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Федорівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області, про визнання
права власності на частку в спільному
майні подружжя та визнання права на
спадщину - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя «підпис»

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області

Д.І. Пасічник