АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/9571/2014
Головуючий у 1-й інстанції -Кириченко
Доповідач - Заришняк Г.М
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого: Заришняк Г.М.

Суддів: Андрієнко А.М.,Мараєвої Н.Є.

при секретарі: Дудікову А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду міста Києва цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Дарницького районного суду
міста Києва від 17 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання угоди відчуження будинку
недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Дарницького районного
суду міста Києва перебуває цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання угоди відчуження будинку
недійсним.

16.06.14 р. ОСОБА_1 подав до суду заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на житловий будинок в садовому
товаристві «Битовик» в АДРЕСА_1.

Ухвалою Дарницького районного суду
міста Києва від 17червня 2014 року заяву
ОСОБА_1 повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати зазначену ухвалу суду та
постановити нову, якою накласти арешт
на житловий будинок, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача підтримав
апеляційну скарг з підстав та доводів,
наведених в ній.

Відповідачка в судове засідання не
з»явилася, про час розгляду справи
належним чином повідомлялася.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність й обґрунтованість
постановленої ухвали суду в цій
частині, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Повертаючи позивачу заяву про
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що її подано
без додержання вимог статті 151 ЦПК
України, а саме: позивачем не зазначено
хто є власником будинку на даний час,
його ім'я, прізвище, по - батькові, а
також ідентифікаційний код власника,
оскільки без цих даних неможливо
виконання ухвали про накладення
арешту; не надано жодних відомостей
щодо того, чи виконана ухвала суду, що
вже виносилася про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на будинок,
оскільки подвійне накладення арешту на
майно не передбачено чинним
законодавством.

Однак з даним висновком суду
погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, в
провадженні Дарницького районного
суду міста Києва перебуває цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання угоди відчуження будинку
недійсним. Предметом позову є визнання
недійсною угоди відчуження ОСОБА_2
своїй матері ОСОБА_3 житлового будинку
в садовому товаристві «Битовик» в
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст. 151ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; види
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

16 червня 2014 року ОСОБА_1 подав заяву про
забезпечення позову, в якій зазначив:
причину, у зв'язку з якою необхідно
забезпечити позов, а саме те, що
відповідачі вживають заходів до
протиправного розпорядження спірним
майном; вид забезпечення позову шляхом
накладення арешту на житловий будинок
в садовому товаристві «Битовик» в
АДРЕСА_1. Заява також містить
обґрунтування необхідності
забезпечення позову, з посиланням на
те, що у випадку невжиття заходів
забезпечення позову, відповідачки
можуть в подальшому відчужити спірний
будинок, що утруднить або зробить
неможливим виконання рішення суду.

Таким чином дана заява за змістом
відповідає вимогам ч. 2 ст. 151 ЦПК
України.

Також в заяві вказані ідентифікаційні
податкові номера відповідачок.

Із заяви про забезпечення позову
вбачається, що в іншій цивільній справі
по поділ майна подружжя накладався
арешт на вказаний житловий будинок,
проте виконання ухвали суду є
неможливим у зв»язку зі зміною
власника.

На підтвердження даних доводів, в
матеріалах справи міститься рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно про відмову у
задоволенні заяви про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача, оскільки право
власності на об»єкт нерухомого майна
належить не ОСОБА_2, а зареєстровано за
новим правонабувачем (а.с.6).

За таких обставин, висновок суду про те,
що ОСОБА_1 не надано суду жодних
відомостей щодо виконання ухвали суду
про накладення арешту на будинок в
іншій цивільній справі, є помилковим.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає необхідним скасувати ухвалу
суду, а питання щодо розгляду заяви
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відносно
необхідності постановлення судом
апеляційної інстанції ухвали про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на житловий будинок є
безпідставними, оскільки заява ОСОБА_1
про забезпечення позовуподавалася до
суду першої інстанції й по суті
районним судом не розглядалася.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду
міста Києва від 17 червня 2014 року
скасувати, а питання передати на новий
розгляд до того ж суду першої
інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили, шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: