Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1659/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Суровицька Л. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.08.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючої судді: Суровицької
Л.В.,

суддів: Авраменко Т.М.,
Савченко С.О.

при секретарі: Крисановій
Ю.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на заочне рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 01 квітня 2014 року у
справі за позовом ТОВ «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ) звернулось в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Товариство зазначало, що 28 листопада
2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є
правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк»
та Факторинговою компанією
«Вектор-Плюс», укладено договір
факторингу, відповідно до якого Банк
відступає Фактору свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками. У цей же день
між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ
«Кредитні ініціативи» укладено
договір факторингу, відповідно до умов
якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає
ТОВ «Кредитні ініціативи свої права
вимоги заборгованості по кредитних
договорах, укладених з боржниками.

Внаслідок укладення цих договорів
відбулась заміна кредитора, товариство
набуло статусу кредитора/стягувача за
кредитним договором, укладеним з
ОСОБА_2 30 серпня 2007 року, згідно якого
позичальник отримав у АКБ
«ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк» кредит в сумі 54
500 доларів США.

Свої зобов'язання за договором ОСОБА_2
належним чином не виконував, тому
станом на 01 жовтня 2013 року має
прострочену заборгованість за
кредитом 53 227,65 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ в еквіваленті до
гривні України становить 425 448 грн.61
коп., по відсотках - 29 226,27 доларів США ,
що в еквіваленті до гривні України
становить 233 605 грн.58 коп., пеня - 59 045,18
доларів США, що в еквіваленті до гривні
України становить 471 948 грн.12 коп..

ТОВ просило суд стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за кредитом в сумі 1 131 948
грн.31 коп. та судовий збір в сумі 3 441 грн.
(а.с.2-4).

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 01
квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено (а.с.63-68).

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні
ініціативи» просить заочне рішення
суду першої інстанції скасувати з
підстав порушення норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення позову (а.с.71-74).

В судове засідання апеляційної
інстанції представник ТОВ «Кредитні
ініціативи», належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, не прибув. Надав заяву про
розгляд справи в його відсутність
(а.с.106).

Відповідач, повідомлений за останнім
відомим місцем його проживання та
реєстрації, а також через оголошення у
пресі, в судове засідання не прибув
(а.с.104,109).

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України їх
неявка не перешкоджає розглядові
справи.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити проценти.

Судом встановлено, що 30 серпня 2007 року
між АКБ «ТАС-Комерцбанк» і ОСОБА_2
укладено кредитний договір №
030/08.07/71-363К , за умовами якого Банк надав
відповідачу кредит у розмірі 54 500
доларів США на строк до 29 серпня 2032
року для придбання житлового будинку в
АДРЕСА_1, зі сплатою 13 відсотків річних
за користування кредитом. Погашення
заборгованості за цим договором
здійснюється шляхом щомісячного
внесення відповідачем коштів на
позичковий рахунок через касу Банку
згідно додатку №1, що є невід'ємною
частиною цього договору (а.с.35-38, 3941).

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»,
яке виступає правонаступником ВАТ
«Сведбанк», яке в свою чергу виступає
правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк»
та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс», укладено договір факторингу № 15,
за умовами якого Банк відступає
Фактору свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками, зазначених у
Реєстрі заборгованості боржників,
право на вимогу якої належить Банку на
підставі документації, а Фактор шляхом
надання фінансової послуги Банку
набуває права вимоги такої
заборгованості від боржників та
передає Банку за плату грошові кошти в
розпорядження у розмірі, що становить
ціну продажу та в порядку
передбаченому даним договором (п.2.1
договору).

Пунктом 2.2.3. договору передбачено, що
з моменту відступлення Банком Фактору
прав вимоги заборгованості від
боржників, всі гарантії, надані
боржниками щодо заборгованостей,
стають дійсними для Фактора та
вважаються наданими Фактору. Разом з
правами вимоги до Фактора переходять
всі пов'язані з ними права, зокрема,
права грошової вимоги щодо нарахованих
та несплачених боржниками процентів,
комісій, штрафних санкцій та інших
обов'язкових платежів по відношенню до
боржників, у разі невиконання ними
вимог кредитних договорів по сплаті
обов'язкових платежів, строк сплати
яких не настав на дату підписання цього
договору,але настане у майбутньому
(а.с.17-30).

28 листопада 2012 року між ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено
договір факторингу, відповідно до умов
якого «Вектор Плюс» відступає Фактору
свої права вимоги заборгованості по
кредитних договорах, укладених з
боржниками, зазначених у Реєстрі
заборгованості боржників та у переліку
кредитних договорів та договорів
забезпечення, право на вимогу якої
належить клієнту на підставі
документації, а Фактор шляхом надання
фінансової послуги клієнту набуває
права вимоги такої заборгованості від
боржників та передає клієнту за плату
грошові кошти в розпорядження у
розмірі, що становить ціну продажу та в
порядку передбаченому договором. Після
переходу права вимоги заборгованості
до Фактора, він має право нараховувати,
в якості нового кредитора, проценти,
комісії, штрафні санкції та інші
обов'язкові платежі по відношенню до
боржників у разі невиконання ними
вимог кредитних договорів по сплаті
обов'язкових платежів, строк сплати
яких не настав на дату підписання цього
договору, але настане у майбутньому.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що
загальна сума прав вимоги, що
відступаються за цим договором, та ціна
продажу визначаються в день передачі
по акту приймання - передачі в реєстрі
заборгованості боржників, який є днем
укладення даного договору.

Передача документації здійснюється
шляхом укладення між сторонами
відповідного акту прийому-передачі
документації за формою, встановленою в
додатку № 4 до цього договору. Акт
прийому-передачі документації
підписується уповноваженими
представниками сторін, а їх підписи
скріплюються печатками сторін. Акт
прийому-передачі документації є
невід'ємною частиною даного договору
(а.с.8-16) .

Статтею 204 ЦК України встановлена
презумпція правомірності правочину,
згідно якої правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

У ч.1 ст. 627 ЦК України зазначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника) (ч.1ст.1077 ЦК України).

Ухвалюючи заочне рішення про відмову
в задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав суду будь-які докази, що
підтверджують правонаступництво і
наявність права вимоги у ТОВ «Кредитні
ініціативи»,з того що переуступка
права вимоги за двома договорами
факторингу, що є у матеріалах справи
відбулася незаконно.

До таких висновків суд прийшов з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Суд не врахував, що поняття зміна
сторони в договорі (правонаступництво)
та поняття відступлення права вимоги
(передача права за правочином) є суто
різними за своїм правовим змістом.

Так, при зміні сторони у договорі
права та обов'язки за договором
переходять до особи яка є
правонаступником, при цьому дія
договору продовжується, але з участю
іншої особи.

При відступлені права вимоги
кредитор може відступити лише ті права
та у тих обсягах, які має на час
передачі вимоги та які визначені між
ним та іншою особою, яка ці права
приймає у окремому договорі.

Крім того, в порушення вимог ч.4 ст.10,
суд не роз'яснив позивачу його
обов'язок доказування, не попередив про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій, чим не сприяв
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи.

Під час перегляду справи в
апеляційному порядку, представник
позивача надав належно завірені копії
договору купівлі - продажу кредитного
портфелю та акта від 28листопада 2012 року
приймання - передачі кредитного
портфелю до договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 28 листопада 2012
року. В акті приймання-передачі
зазначено про те, що на виконання
п.п.2.3.,3.1 договору факторингу ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
(Клієнт) передав, а фактор прийняв
Реєстр заборгованості боржників,
відповідно до якого фактор стає новим
кредитором по відношенню до боржників
стосовно заборгованостей.

Реєстр заборгованості боржників та
витяг з вказаного реєстру (а.с.34, 128-130)
підтверджують, що до позивача перейшло
право вимоги за кредитним договором
від 30 серпня 2007 року, укладеним з
відповідачем.

За таких обставин договір
факторингу між фактором і клієнтом
укладено у встановленому законом
порядку.

Посилання суду як на підставу для
відмови у задоволенні позову, на
відсутність доказів про виконання
договору факторингу не можна визнати
такими, що грунтуються на законі.

Крім того, із змісту позовної заяви
ТОВ «Кредитні ініціативи» вбачається,
що предметом спору, за вирішенням
якого позивач звернувся до суду, є сума
заборгованості відповідача за
кредитним договором, а не питання щодо
виконання договору факторингу,
укладеного між ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор плюс» і ТОВ
«Кредитні ініціативи».

Згідно ст. 514 та ч.1 ст.516 ЦК України
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом і
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Боржник зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж (ч.1 ст.1082 ЦК України).

Із змісту листа, направленого ТОВ
«Кредитні ініціативи» 02 жовтня 2013 року
на ім'я ОСОБА_2 рекомендованим поштовим
відправленням вбачається, що він був
повідомлений про відступлення права
вимоги, вказана сума грошової вимоги в
розмірі 1 131 002 грн.31 коп., яка підлягає
виконанню на користь нового кредитора
та зазначено нового фактора (а.с.46).

Вказана обставина свідчить про
дотримання позивачем вимог ст.1082 ЦК
України.

У п.3.1. кредитного договору сторони
погодилися, що погашення
заборгованості за цим договором
здійснюється шляхом щомісячного
внесення відповідачем платежу згідно
графіка у розмірі 182 долара США (а.с.7).

Встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідач
належним чином зобов'язання за
кредитним договором не виконує,
щомісячні платежі на погашення
заборгованості не сплачує ні клієнту,
ні фактору, за період з 30 серпня 2007 року
по 11 липня 2013 року здійснив лише один
платіж зі сплати відсотків за
користування кредитом, у зв'язку з чим
станом на 01 жовтня 2013 року має
прострочену заборгованість: по
відсотках - 29 226,27 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ на час розрахунку
в еквіваленті до гривні України
складає - 233 605 грн.58 коп., заборгованість
на кредитом - 53 227,65 доларів США, що в
еквіваленті до гривні України
становить 425 448 грн.61 коп.,
заборгованість з пені - 59 045,18 доларів
США, що в еквіваленті до гривні України
становить 471 948 грн.12 коп., а всього 1 131 002
грн.31 коп..(а.с.19).

На зазначені обставини суд першої
інстанції не звернув увагу і без
урахування фактичних обставин справи з
формальних підстав відмовив у
задоволенні позову.

Відповідно до ч.1ст.1052 ЦК України у
разі невиконання позичальником
обов'язків, встановлених договором
позики, щодо забезпечення повернення
позики, а також у разі втрати
забезпечення виконання зобов'язання
або погіршення його умов за обставин,
за які позикодавець не несе
відповідальності, позикодавець має
право вимагати від позичальника
дострокового повернення позики та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу,
якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи обставини справи, колегія
суддів вважає, що відповідачем умови
кредитного договору не виконуються,
розмір заборгованості не оспорюється,
що є підставою для задоволення позову
ТОВ «Кредитні ініціативи» і
стягнення з ОСОБА_2 1 131 002 грн.31 коп. на
погашення кредитної заборгованості.

Оскільки суд першої інстанції
ухвалив рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України
воно підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесенні нею і документально
підтверджені судові витрати.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України у разі,
якщо суд апеляційної інстанції, не
передаючи справи на новий розгляд,
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

За пред'явлення позову до суду першої
інстанції позивачем сплачено 3 441 грн.
судового збору (а.с.1). Позов ТОВ
«Кредитні ініціативи» задоволено, тому
з ОСОБА_2 на користь позивача на
відшкодування понесених судових
витрат підлягає стягненню 3 441 грн..

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 01 квітня 2014 року
скасувати.

Позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до
ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» заборгованість за
кредитним договором № 030/08.07/71-363К від 30
серпня 2007 року, визначену станом на 01
жовтня 2013 року в сумі 425 448 грн.61 коп. -
заборгованість за кредитом; 233 605 грн.58
коп. - заборгованість по відсоткам; 471 948
грн.12 коп. - пеня, а всього 1 131 002 грн.31
коп. (один мільйон сто тридцять одна
тисяча дві гривні тридцять одна
копійка).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» судовий збір в
сумі 3 441 грн. (три тисячі чотириста
сорок одна гривня).

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча суддя:

Судді: