Справа № 428/5693/13-ц
Провадження № 2/428/782/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд
Луганської області у складі:

головуючого судді
Посохова І.С.,

при секретарі
Колядінцевій П.В.,

за участю представника позивача
Нікітіна П.О.,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну
справу за позовною заявою Дзюрман
Оксани Анатоліївни в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«Родовід банк» до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Дзюрман Оксана Анатоліївна в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«РОДОВІД БАНК» звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 15 липня 2008 року
Відкрите акціонерне товариство
«РОДОВІД БАНК», правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство
«РОДОВІД БАНК» та громадянин України
ОСОБА_2 уклали договір № Ск-1160-016128/7-2008. У
відповідності до п.п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.5, 1.1.7
кредитного договору позивач відкрив
відповідачу картковий рахунок з
оформленням платіжної картки Visa Electron
та надав відповідачу споживчий кредит
у сумі 4 909, 05 грн. зі строком повернення
до 15 липня 2010 року включно. Згідно з п.п.
1.1.5, 2.5, 2.14, 4.1.9, 4,1,23, 4.1.24, 4.1.25, 5.2.16
кредитного договору відповідач
зобов'язався: повністю повернути
споживчий кредит до 15.07.2010 р. включно;
щомісяця, не пізніше останнього дня
місяця, наступного за звітним, частково
погашати суму заборгованості за
споживчим кредитом, сплачувати
нараховані проценти за користування
кредитом в розмірі 0,10 процентів річних
та плату за обслуговування споживчого
кредиту в розмірі 2,70 процента від суми
наданого споживчого кредиту згідно з
встановленим графіком (додатком № 1 до
кредитного договору); у разі порушення
строків (термінів) погашення
споживчого кредиту та/або сплати
процентів за користування кредитом
та/або плати за обслуговування
споживчого кредиту - сплачувати Банку
пеню за кожний день прострочки у
розмірі 1,6 % від суми простроченого
платежу. В якості забезпечення
виконання зобов'язань за Кредитним
договором відповідачем були передані у
заставу майнові права на грошові кошти,
які надходять на вищевказаний
картковий рахунок. Відповідач прийняті
на себе зобов'язання за договором не
виконав, у визначені договором строки,
та на момент подання цієї позовної
заяви кредитну заборгованість в
повному обсязі не погасив. Факт повного
виконання банком своїх зобов'язань за
договором та факт невиконання
відповідачем прийнятих на себе
зобов'язань за ним підтверджується
випискою з відповідного рахунку за
відповідний період. Станом на 05 липня
2013 року заборгованість відповідача
перед банком за кредитним договором
становить 57 230, 71 грн., яка складається з
простроченого кредиту в сумі 4 841, 82 грн.,
прострочених процентів в сумі 9, 47 грн.,
простроченої плати за обслуговування
кредиту в сумі 3 180, 96 грн., пені за
прострочення кредиту в сумі 28 276, 23 грн.,
пені за прострочення процентів в сумі
55, 30 грн., пені за прострочення плати за
обслуговування кредиту в сумі 18 576, 80
грн., 3 % річних за прострочення кредиту
в сумі 562, 52 грн., 3 % річних за
прострочення процентів в сумі 1, 08 грн., 3
% річних за прострочення плати за
обслуговування кредиту в сумі 363, 48 грн.,
інфляційних витрат за прострочення
кредиту в сумі 834, 72 грн., інфляційних
витрат за прострочення процентів в
сумі 1,61 грн., інфляційних витрат за
прострочення плати за обслуговування
кредиту в сумі 562, 72 грн.

До суду відповідачем були подані
заперечення на позов, в яких він просив
зобов'язати позивача зробити
перерахунок заборгованості за
кредитним договором № Ск-1160-016128/7-2008 та
відмовити ПАТ «Родовід Банк» у
задоволені позову до нього про
стягнення кредитної заборгованості у
сумі 57 230, 71 грн. та судових витрат у сумі
572, 31 грн.

В судовому засіданні представник
позивача Нікітін П.О. позовні вимоги
підтримав, просив суд позов
задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позов не визнав, суду пояснив, що він
дійсно брав кредит, але загальна сума
заборгованості, яку просить стягнути
позивач в декілька разів перевищує
суму заборгованості. Нарахована пеня
перевищує 50 % загальної суми боргу. Він
вважає, що винен банку, але не таку суму.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 не погодилась з
позовом з підстав, викладених у
письмових запереченнях, просила суд
відмовити у його задоволенні.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

В судовому засіданні встановлено, що 15
липня 2008 року між Публічним
акціонерним товариством «РОДОВІД
БАНК» та ОСОБА_2 був укладений договір
№ Ск-1160-016128/7-2008 про відкриття
карткового рахунку, його
обслуговування, надання споживчого
кредиту, відкриття кредитної лінії за
картковим рахунком та застави, що
забезпечує виконання зобов'язань за
цим договором. За вказаним договором
банк надав ОСОБА_2 у тимчасове
користування грошові кошти у сумі 4 909, 05
гривень зі строком повернення до 15
липня 2010 року включно, для здійснення
розрахунків за операціями з
використанням платіжної картки.

Згідно з п.п. 1.1.5, 2.5, 2.14, 4.1.9, 4,1,23, 4.1.24, 4.1.25,
5.2.16 кредитного договору відповідач
зобов'язався: повністю повернути
споживчий кредит до 15.07.2010 р. включно;
щомісяця, не пізніше останнього дня
місяця, наступного за звітним, частково
погашати суму заборгованості за
споживчим кредитом, сплачувати
нараховані проценти за користування
кредитом в розмірі 0,10 процентів річних
та плату за обслуговування споживчого
кредиту в розмірі 2,70 процента від суми
наданого споживчого кредиту згідно з
встановленим графіком (додатком № 1 до
кредитного договору); у разі порушення
строків (термінів) погашення
споживчого кредиту та/або сплати
процентів за користування кредитом
та/або плати за обслуговування
споживчого кредиту - сплачувати Банку
пеню за кожний день прострочки у
розмірі 1,6 % від суми простроченого
платежу. Відповідач прийняті на себе
зобов'язання за договором не виконав, у
визначені договором строки, та на
момент подання цієї позовної заяви
кредитну заборгованість в повному
обсязі не погасив. Факт повного
виконання банком своїх зобов'язань за
договором та факт невиконання
відповідачем прийнятих на себе
зобов'язань за ним підтверджується
випискою з карткового рахунку за
відповідний період.

Станом на 05 липня 2013 року
заборгованість відповідача перед
банком за кредитним договором
становить 57 230, 71 грн., яка складається з
простроченого кредиту в сумі 4 841, 82 грн.,
прострочених процентів в сумі 9, 47 грн.,
простроченої плати за обслуговування
кредиту в сумі 3 180, 96 грн., пені за
прострочення кредиту в сумі 28 276, 23 грн.,
пені за прострочення процентів в сумі
55, 30 грн., пені за прострочення плати за
обслуговування кредиту в сумі 18 576, 80
грн., 3 % річних за прострочення кредиту
в сумі 562, 52 грн., 3 % річних за
прострочення процентів в сумі 1, 08 грн., 3
% річних за прострочення плати за
обслуговування кредиту в сумі 363, 48 грн.,
інфляційних витрат за прострочення
кредиту в сумі 834, 72 грн., інфляційних
витрат за прострочення процентів в
сумі 1,61 грн., інфляційних витрат за
прострочення плати за обслуговування
кредиту в сумі 562, 72 грн.

Таким чином, факти, викладені позивачем
у позовній заяві в обґрунтування
позовних вимог знайшли своє
підтвердження в ході судового
засідання, є достовірними та
обґрунтованими, підтверджені
письмовими доказами, сумніву у суду не
викликають та за таких обставин суд
вважає, що позов Дзюрман Оксани
Анатоліївни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Родовід
банк» до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості в частині
стягнення простроченого кредиту,
процентів, плати за обслуговування
кредиту, 3 % річних та інфляційних
витрат підлягає задоволенню.

Однак, що стосується стягнення
нарахованої за договором пені, суд
прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно ч. 2 ст. 551 ЦК України сторони
можуть домовитися про зменшення
розміру неустойки, встановленого актом
цивільного законодавства, крім
випадків, передбачених законом.

Відповідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Виходячи з аналізу зазначених статей,
розрахунок штрафних санкцій за
порушення грошових зобов'язань
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Видом такої
штрафної санкції є пеня, відсотковий
розмір якої, якщо він не передбачений
законодавством, сторони встановлюють у
договорі, але він не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.02.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», положення
частини третьої статті 551 ЦК України
про зменшення розміру неустойки може
бути застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК, які мають іншу правову
природу. При цьому проценти, які
підлягають сплаті згідно з положеннями
статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не
підлягають зменшенню через не
співмірність із розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу. Істотними
обставинами в розумінні частини
третьої статті 551 ЦК можна вважати,
зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання). Положення статті 616 ЦК
передбачають право суду за певних умов
зменшити розмір збитків та неустойки,
які стягуються з боржника. Зазначене
стосується цивільно-правової
відповідальності боржника, а не сплати
ним основного грошового боргу за
кредитним договором, що суд на підставі
вказаної норми закону змінити не може.

Виходячи з ч. 3 ст. 551 ЦК України та п. 27
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.02.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», суд може
зменшити розмір неустойки, якщо він
значно перевищує розмір збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України,
збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

З аналізу вищевказаних норм, суд
доходить висновку, що суд має право
зменшити розмір пені і це є правом, а не
обов'язком суду. Таке право у суду
виникає, у розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК
України, у разі, якщо розмір неустойки
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в
даному випадку розмір пені у сумі 46 908, 33
грн. значно перевищує розмір збитків, а
оскільки через прострочення виконання
відповідачем свого зобов'язання
відсутні негативні наслідки для
позивача, суд вважає за можливе
зменшити розмір пені до 2 600, 00 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає
стягненню на користь Публічного
акціонерного товариства «Родовід
банк» заборгованість за договором №
Ск-1160-016128/7-2008 від 15 липня 2008 року в сумі
12 922 гривні 38 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Понесення позивачем судових витрат
підтверджується платіжним дорученням
№ BUD.326776.121183 від 09.07.2013 року про сплату
судового збору у сумі 572 гривні 31
копійка.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог судовий
збір у сумі 129 грн. 22 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 22, 526, 527, 530, 549, 551, 610, 625, 626,
629, 1054 ЦК України, п. 27 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30.02.2012 року,
ст.ст. 1, 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Дзюрман Оксани
Анатоліївни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Родовід
банк» до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» (91031, м. Луганськ, вул. Оборонна,
10/59, код 14349442, п/р 2909762 в АТ «РОДОВІД
БАНК», МФО 321712) заборгованість за
договором № Ск-1160-016128/7-2008 від 15 липня 2008
року в сумі 12 922 (дванадцять тисяч
дев'ятсот двадцять дві) гривні 38
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» (91031, м. Луганськ, вул. Оборонна,
10/59, код 14349442, п/р 2909762 в АТ «РОДОВІД
БАНК», МФО 321712) витрати по сплаті
судового збору у сумі 129 (сто двадцять
дев'ять) гривень 22 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Сєвєродонецький міський суд,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
І.С. ПОСОХОВ