Справа № 297/1627/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., за участю
секретаря Ердевдій І. С., перекладача
ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 та
відповідача ОСОБА_3 розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом
Закарпатського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в
порядку регресу

встановив:

Закарпатське обласне відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 04
травня 2013 року о 13:00 громадянин ОСОБА_3
керуючи автомобілем CHERY Elara A21
реєстраційний номер НОМЕР_3 в м.
Берегово по вул. Богдана Хмельницького,
навпроти торгового комплексу «Пакко»
не вибрав безпечної швидкості, не
врахував дорожньої обстановки,
недотримуючись безпечної дистанції та
інтервалу допустив зіткнення з
автомобілем ВАЗ 2171, реєстраційний
номер НОМЕР_2. Постановою судді
Берегівського районного суду
Закарпатської області від 23 липня 2013
року по справі №297/1614/13-п, яка набрала
законної сили ОСОБА_3 було визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу. Внаслідок отриманих під час
даного ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_4
та втратив працездатність на період з
07.05.2013 р. по 27.05.2013 року тимчасова
непрацездатність потерпілого
підтверджується копією листка
непрацездатності. .

В зв'язку з тим, що тимчасова
непрацездатність ОСОБА_4 заподіяна
внаслідок злочину, скоєного іншою
особою, що призвело до відшкодування
потерпілому його втраченого заробітку,
то такими діями ОСОБА_3 завдано шкоду
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, в
розмірі виплаченого відшкодування, у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
і просить стягнути з відповідача шкоду
в порядку регресу.

У судовому засідання представник
позивача позовні вимоги підтримав з
наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та пояснив, що
не рахує що в даному випадку він має
платити, оскільки потерпілий сплачував
страхові внески і тому він не бачить в
даному випадку регресного порядку
відшкодування.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
даного позову слід відмовити з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04
травня 2013 року о 13:00 годині громадянин
ОСОБА_3, керуючи автомобілем CHERY Elara A21,
реєстраційний номер НОМЕР_3, в м.
Берегово по вул. Богдана Хмельницького,
навпроти торгового комплексу «Пакко»
не вибрав безпечної швидкості, не
врахував дорожньої обстановки,
недотримуючись безпечної дистанції та
інтервалу допустив зіткнення з
автомобілем ВАЗ 2171, реєстраційний
номер НОМЕР_4, в результаті чого
потерпілий ОСОБА_4отримав легкі
тілесні ушкодження.

В судовому засіданні встановлено, що
потерпілий ОСОБА_4 перебував у
відпустці в зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності 14 робочих днів
починаючи з 07.05.2013 року по 27.05.2013 року
включно і відповідно до відмітки
бухгалтеріі з рахунків позивача йому
мало бути сплачено 1833,37 грн. При цьому
доказу сплати даних коштів надано не
було.

Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України,
Право зворотної вимоги до винної особи
має держава, Автономна Республіка Крим,
територіальні громади, юридичні особи
мають право зворотної вимоги до
фізичної особи, винної у вчиненні
злочину, у розмірі коштів, витрачених
на лікування особи, яка потерпіла від
цього злочину.

Тобто коментована редакція частина 2
статті 1191 ЦК України надає право
державі, Автономній Республіці Крим,
територіальним громадам, юридичним
особам звернутися з регресною вимогою
до фізичної особи, винної у вчиненні
злочину, у розмірі коштів, витрачених
на лікування особи, яка потерпіла від
цього злочину. Право регресу,
передбачене у вищевказаній нормі,
застосовується за наявності наступних
ознак:

по-перше, ця норма застосовується в
разі завдання шкоди здоров'ю фізичної
особи внаслідок злочинних дій;

по-друге, лікування потерпілої
фізичної особи здійснювалося за
рахунок держави, Автономної Республіки
Крим, територіальної громади або
юридичної особи (наприклад, страхової
компанії);

по-третє, право регресу може бути
застосовано до фізичної особи, винної у
вчиненні злочину, тобто у відношенні
такої особи має бути вирок суду, що
вступив в законну силу, яким
підтверджується її вина у вчиненні
злочину.

В судовому засіданні судом було
оглянуто справу про адміністративне
правопорушення № 297/1614/13, в якій наявна
постанова про закриття кримінального
провадження від 26.06.2013 року, згідно
якого кримінальне провадження внесене
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000641 від 04.05.2013
року, закрито у зв'язку з відсутністю
діях ОСОБА_3 ознак сладу кримінального
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286
КК України.

Перевіривши матеріали справи та
надавши доказам належну оцінку суд
приходить до висновку, що
представником позивача не наведено
жодних доказів того, що відповідач
ОСОБА_3 вчинив злочин за який держава в
особі позивача понесла якісь витрати,
пов'язані з лікуванням потерпілого,
крім того суду не представлено вирок,
який вступив в законну силу. Тобто суд
рахує, що оскільки відповідачем по
справі було вчинено адміністративне
правопорушення, що підтверджується
копією постанови судді, а відповідач
був застрахований і сплачував страхові
внески, тобто стався страховий випадок
для забезпечення якого і існує Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, у задоволенні
позовних вимог слід повністю
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 530, 623, 624, 625, 1191 ЦК України, ст.ст.
6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 62, 64, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК
України, суд,

рішив:

У задоволенні позовної заяви
Закарпатського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в
порядку регресу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Гецко Ю. Ю.