АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №686/8439/14-ц
Провадження №22-ц/792/1570/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючого - судді Баса О.Г.

суддів: Карпусь С.А., Матковської Л.О.

при секретарі Дорощук О.М.

з участю: представника позивача,
відповідачки та її

представника та представника третьої
особи

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою виконавчого
комітету Хмельницької міської ради як
органу опіки і піклування на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
13 червня 2014 року за позовом органу
опіки і піклування виконавчого
комітету Хмельницької міської ради, з
участю третьої особи - дитячого будинку
Хмельницької обласної ради до ОСОБА_1,
про позбавлення батьківських прав.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року виконавчий комітет
Хмельницької міської ради як орган
опіки та піклування, звертаючись до
суду з позовом про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 (на даний час
ОСОБА_1), зазначав, що на повному
державному утриманні у дитячому
будинку Хмельницької обласної ради
перебуває малолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який є сином відповідачки.
Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 20.02.2013 року його було відібрано
у матері без позбавлення батьківських
прав та передано на влаштування органу
опіки та піклування. Посилаючись на те,
що відповідачка за час перебування
сина у державному закладі не створила
належних умов для його проживання в
сім'ї, аліментів на його утримання не
сплачує, не дбає про створення належних
умов для його фізичного та духовного
розвитку, перебуває на обліку в
Хмельницькому обласному
наркологічному диспансері, просив
позбавити ОСОБА_1 батьківських прав
стосовно малолітнього сина ОСОБА_3,

________________________________________________________________________
Головуючий у першій інстанції -
Порозова І.Ю. Провадження №
22-ц/792/1570/14 Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія № 48,52

ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 13 червня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.
Попереджено ОСОБА_1 про необхідність
зміни ставлення до виховання дитини.

В апеляційній скарзі виконавчий
комітет Хмельницької міської ради як
орган опіки і піклування не
погоджується з рішенням суду, вважає
його незаконним та необґрунтованим,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позбавити ОСОБА_1
батьківських прав щодо малолітнього
ОСОБА_3. Зазначається про неповне
з'ясування судом обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Відмовляючи в
задоволенні позову, суд безпідставно
не взяв до уваги надані позивачем
докази, які свідчать про байдуже
ставлення відповідачки як матері до
свого сина ОСОБА_3. Суд безпідставно не
врахував довідку видану Хмельницьким
обласним наркологічним диспансером
про перебування відповідачки на „Д"
обліку з діагнозом «наркоманія опійна
II ст.», рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 23.03.2011 року,
яким її позбавлено батьківських прав
стосовно двох старших дітей.. Показання
свідків зі сторони відповідачки є
неточними та ґрунтуються на
припущеннях.

Прокурор в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи був
оповіщений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Статтею 164 СК України передбачено, що
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він,
зокрема, ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини, є
хронічними наркоманами.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 є матір'ю малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина відібрана
від матері без позбавлення її
батьківських прав у зв'язку з важкими
соціально-побутовими умовами
проживання сім'ї відповідно до рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
20 лютого 2013 року і одночасно цим
рішенням стягнуто з матері аліменти на
утримання дитини. Рішенням виконкому
Хмельницької міської ради від 28
березня 2013 року малолітньому ОСОБА_3
надано статус дитини, позбавленої
батьківського піклування та
влаштовано на виховання в дитячий
будинок Хмельницької обласної ради.
ОСОБА_1 проживає разом зі своїми
батьками у двохкімнатній квартирі
АДРЕСА_1, отримує пенсію по
інвалідності, систематично провідує
дитину в дитячому закладі, бажає та
готова забрати дитину в сім'ю і
створити їй належні умови для
проживання. Вона перебуває на обліку в
наркодиспансері як особа, яка вживає
наркотики, ремісія більше трьох років.

Такі обставини підтверджуються
показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 та перевіреними судом
матеріалами справи.

Пленум Верховного Суду України в п. 15
постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» (із
змінами, внесеними згідно з постановою
Пленуму Верховного Суду України від 19
грудня 2008 року № 20) (далі - Постанова)
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно її
утримують, та ін.), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Пунктом 18 Постанови роз'яснено, що
зважаючи на те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом,
суд може у виняткових випадках при
доведеності винної поведінки когось із
батьків або їх обох з урахуванням її
характеру, особи батька і матері, а
також інших конкретних обставин справи
відмовити в задоволенні позову про
позбавлення цих прав, попередивши
відповідача про необхідність змінити
ставлення до виховання дитини (дітей) і
поклавши на органи опіки та піклування
контроль за виконанням ним
батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є
виключною мірою, яка тягне за собою
серйозні правові наслідки, як для
батька (матері), так і для дитини (ст. 166
СК України). Таким чином, позбавлення
батьківських прав допускається лише,
коли змінити поведінку батьків в кращу
сторону неможливо, і лише при наявності
вини в діях батьків.

Як видно з матеріалів справи, після
відібрання дитини від матері за
рішенням суду від 20 лютого 2013 року
нових обставин, які б давали підстави
для позбавлення матері батьківських
прав не виникло і таких не надано
позивачем.

Навпаки як встановлено судом,
відповідачка з січня 2011 року наркотики
не вживає, має стабільний дохід,
інтересу до дитини не втратила,
постійно провідує її в дитячому
закладі, надає посильну матеріальну
допомогу, забезпечена постійним
житлом, де створені умови для
проживання дитини, батьки готові
надавати дочці ОСОБА_1 допомогу у
вихованні та утриманні свого внука і
вона має намір та бажання забрати
дитину з дитячого закладу.

За таких обставин суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
недостатність підстав для
застосування до ОСОБА_1 крайнього
заходу впливу - позбавлення її
батьківських прав стосовно сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 і при цьому вважав
необхідним попередити її про
необхідність зміни ставлення до
виховання дитини.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на докази, які б спростовували
висновки суду першої інстанції.

Згідно наявної довідки Хмельницького
наркологічного диспансера від 17.04.2014
року № 606 ОСОБА_1 перебуває на
диспансерному обліку з діагнозом
опійна наркоманія II ст. в стані ремісії,
наркотики не вживає більше трьох років,
що спростовує доводи апеляційної
скарги про відсутність відомостей в
матеріалах справи щодо цієї обставини.

Орган опіки та піклування посилається
в апеляційній скарзі на те, що
відповідачка добровільно не сплачує
аліменти на утримання сина на користь
дитячого закладу. Разом з тим, дитячий
заклад не позбавлений можливості
стягувати аліменти в примусовому
порядку через державну виконавчу
службу, проте він такою можливістю не
скористався.

Однак несплата аліментів, не вирішення
відповідачкою більше року питання
повернення дитини з дитячого закладу
та позбавлення відповідачки
батьківських прав щодо інших двох
дітей, не можуть бути достатніми
підставами для позбавлення
відповідачки батьківських прав щодо її
сина ОСОБА_8. Крім того, орган опіки та
піклування відповідно до ст. 171 СК
України не з'ясував думку дитини щодо
її виховання, місця проживання та не
зазначив про цю обставину у своєму
висновку про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_1 від 10.04.2014
року.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції і інші доводи апеляційної
скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Хмельницької міської ради як
органу опіки і піклування відхилити.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 13 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді
/підписи/

Згідно оригіналу: суддя
апеляційного суду
С.А. Карпусь