Справа № 372/5635/13-ц
провадження №-2-115/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року
Обухівський районний суд Київської
області у складі:

головуючого судді: Мори О.М.

при секретарі: Кузякіної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Обухові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Національного медичного університету
ім. О.О.Богомольця, третя особа:
Козинська селищна рада Обухівського
району Київської області про
зобов'язання усунути перешкоди у
користуванні майном та за зустрічним
позовом Національного медичного
університету ім. О.О.Богомольця до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 третя особа: Козинська
селищна рада Обухівського району
Київської області про визнання права
постійного користування та визнання
недійсними державних актів про право
власності на землю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даною
позовною заявою, обґрунтовуючи яку
зазначили, що у 2010 році ОСОБА_3 та ОСОБА_2
звернулись в порядку ст. 118 Земельного
кодексу України до Козинської селищної
ради Обухівського району Київської
області із клопотаннями про надання їм
у власність земельних ділянок в межах
смт. Козин Обухівського району
Київської області. Рішеннями №18/17 та №
18/19 Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області
від 31.05.2010 року Позивачам було надано
дозвіл на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність. На підставі
розроблених проектів відведення з
позитивними висновками відповідних
органів Рішеннями 37 сесії V скликання
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області №5/11 та 5/12 від
30.10.2010 року було затверджено проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок та передано у власність
Позивачеві 1 земельну ділянку площею
1,6441га та Позивачеві 2 - земельну ділянку
площею 1,7014га.

Позивачі отримали державні акти на
право власності на земельні ділянки.
Державні акти зареєстровано в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю, договорів
оренди землі. В результаті поділу та
зміни цільового призначення земельних
ділянок Позивач 1 є власником земельної
ділянки площею 0,8000га, розташованої в
смт. Козин Обухівського району
Київської області, кадастровий номер
:05:018:0013, та земельної ділянки
площею 0,8441га, розташованої в смт. Козин
Обухівського району Київської області,
кадастровий номер :05:018:0012. Позивач
2 є власником земельної ділянки площею
1,000га, розташованої в смт. Козин
Обухівського району Київської області,
кадастровий номер :05:018:0011, та
земельної ділянки площею 0,7015га,
розташованої в смт. Козин Обухівського
району Київської області, кадастровий
номер :05:018:0010.

В позовних вимогах зазначають, що,
Відповідач не визнає право власності
на земельні ділянки Позивачів і
намагається визнати протиправними та
скасувати Рішення №5/11 та 5/12 про
затвердження проектів землеустрою та
надання у власність земельних ділянок
Позивачам, через те, що раніше
Відповідач мав право постійного
користування земельною ділянкою
площею 10,0 га на підставі розпорядження
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області № 401
від 10.09.2002 року «Про затвердження
проекту відведення земельної ділянки
Національному медичному університету
ім. О.О. Богомольця та надання її в
постійне користування під розміщення
спортивно-оздоровчого табору «Медик».
Відповідач не зважає на Постанову
Вищого господарського суду від 01.10.2010р.
по справі №10/124-09, якою визнано
недійсним розпорядження Обухівської
районної державної адміністрації
Київської області № 401 від 10.09.2002 року, а
земельну ділянку площею 10,0 га було
повернуто до земель запасу Козинської
селищної ради, оскільки у Відповідача
відсутні правові підстави
користуватися земельною ділянкою.

Також зазначають, що Відповідач до
цього часу безпідставно користується
земельними ділянками Позивачів без
будь-якої згоди власників земельних
ділянок. Через неправомірні дії
Відповідача Позивачі не можуть
користуватись належними їм земельними
ділянками, тобто право власності на
земельні ділянки Позивачів є порушеним
та підлягає поновленню, у зв'язку з чим
позивачі просять: визнати за ОСОБА_3
право власності на земельну ділянку
площею 0,8000га, кадастровий номер
:05:018:0013, та на земельну ділянку
площею 0,8441га, кадастровий номер
:05:018:0012, що розташовані в смт.
Козин Обухівського району Київської
області; визнати за ОСОБА_2 право
власності на земельну ділянку площею
1,000 га, кадастровий номер :05:018:0011,
та на земельну ділянку площею 0,7015га,
кадастровий номер :05:018:0010, що
розташовані в смт. Козин Обухівського
району Київської області; зобов'язати
Національний медичний університет ім.
О.О. Богомольця повернути ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 самовільно зайняті земельні
ділянки площею 0,8000га, 0,8441га, та площею
1,000га, 0,7015га відповідно, розташовані в
смт. Козин Обухівського району
Київської області.

З урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог позивачі просили:
зобов'язати Національний медичний
університет ім. О.О. Богомольця
повернути ОСОБА_3 самовільно зайняті
земельні ділянки площею 0,8000га,
кадастровий номер :05:018:0013 та
площею 0,8441га, кадастровий номер
:05:018:0012 розташовані в смт. Козин
Обухівського району Київської області
шляхом звільнення від майна
Національного медичного університету
ім. О.О. Богомольця; зобов'язати
Національний медичний університет ім.
О.О. Богомольця повернути ОСОБА_2
самовільно зайняті земельні ділянки
площею 1,000га кадастровий номер
:05:018:0011, та площею 0,7015га
кадастровий номер :05:018:0010,
розташовані в смт. Козин Обухівського
району Київської області шляхом
звільнення від майна Національного
медичного університету ім. О.О.
Богомольця; зобов'язати Національний
медичний університет ім. О.О.
Богомольця усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_3 земельною
ділянкою площею 0,8000га, кадастровий
номер :05:018:0013 та площею 0,8441га,
кадастровий номер :05:018:0012
розташовані в смт. Козин Обухівського
району Київської області та ОСОБА_2
земельною ділянкою площею 1,000га
кадастровий номер :05:018:0011, та
площею 0,7015га кадастровий номер
:05:018:0010, розташовані в смт. Козин
Обухівського району Київської області,
шляхом демонтажу трьох крайніх секцій
металевого паркану (сітка рабиця на
залізобетонних стовпчиках) загальною
довжиною 11, 93 метрів, по вулиці АДРЕСА_1
та залізобетонного паркану ( плити
посекційні, бетонний фундамент
паркану, бетонні опори) загальною
довжиною 183,39 метра, уздовж провулку
Дачного від перехрестя з вулицею
АДРЕСА_1 якими відгороджено землі
загального користування площею 0,0918 га,
що є частиною проїзду.

Крім того, Національний медичний
університет ім. О.О.Богомольця
звернувся з зустрічним позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 третя особа: Козинська
селищна рада Обухівського району
Київської області про визнання права
постійного користування та визнання
недійсними державних актів про право
власності на землю в якій зазначив, що
земельна ділянку, на яку претендують
позивачі, є частиною земельної ділянки
площею 10,0 га, яка перебуває у
постійному користуванні відповідача
та право на яку посвідчено державним
актом.

В позовних вимогах зазначає, що в
1957-1959р.р. Київському медичному
інституту, правонаступником якого є
Позивач, для розміщення
спортивно-оздоровчого табору було
виділено земельну ділянку в
Обухівському районі Київської області
на підставі рішень Виконкому Київської
обласної ради. На цій ділянці було
побудовано комплекс студентського
спортивно - оздоровчого табору, який
складається з будиночків відпочинку,
їдальні, спортивного комплексу,
кінотеатру, дитячого містечка,
танцмайданчика, радіовузлу,
трансформаторної, підстанції,
насосної, адмінкорпусу, складських
приміщень, медсанчастини тощо і
функціонує протягом 50 років
безперервно до сьогоднішнього дня.

Межі земельної ділянки площею 10,0 га,
яка перебуває у користуванні
Національного медичного університету
ім. О.О.Богомольця, встановлено в натурі
(Акт про встановлення на місцевості та
погодження зовнішньої межі земельної
ділянки від 25.06.97р., Акт про
встановлення на місцевості та
погодження межі земельної ділянки від
20.09.2002р., Акт про перенесення в натуру
проекту відведення та про передачу на
зберігання межових знаків від 20.09.2002р.,
копії яких додаються), цільове
призначення земельної ділянки не
змінюється.

Земельна ділянка саме площею 10,0га
використовується Національним
медичним університетом ім.
О.О.Богомольця, як добросовісним
користувачем, за цільовим призначенням
безперервно протягом багатьох років,
вона підтримується в належному стані,
огороджена парканом, на утримання
земельної ділянки та покращення її
корисних властивостей Університетом
витрачаються значні кошти, на
земельній ділянці розташовано споруди
спортивно-оздоровчого призначення, які
перебувають у державній власності.

В зустрічних позовних вимогах
просить визнати право постійного
користування позивача земельною
ділянкою площею 10,0га, розташованою на
території Козинської селищної ради,
якій присвоєно державний кадастровий
номер :05:018:0007.

Визнати недійсними державні акти
про право власності на земельні
ділянки, видані , відповідачам за
зустрічним позовом, а саме: державний
акт про право власності на земельну
ділянку площею 1,6441га для ведення
особистого селянського господарства,
розташовану в смт. Козин Обухівського
району Київської області, виданий
ОСОБА_3 на підставі рішення Козинської
селищної ради № 5/11 від 30.10.10р.;
державний акт про право власності на
земельну ділянку площею 1,7014га для
ведення особистого селянського
господарства, розташовану в смт. Козин
Обухівського району Київської області,
виданий ОСОБА_2 на підставі рішення
Козинської селищної ради № 5/12 від
30.10.10р.; державний акт про право
власності на земельну ділянку площею
0,800га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
розташовану в смт. Козин Обухівського
району Київської області, виданий
ОСОБА_3 на підставі рішення
Козинської селищної ради № 11/1 від
17.02.12р., зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного ; користування землею,
договорів оренди землі за № 04132,
державний кадастровий
номер-:05:018:0013; державний акт про
право власності на земельну ділянку
площею 0,841га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), розташовану в смт.
Козин Обухівського району Київської
області, виданий ОСОБА_3 на підставі
рішення Козинської селищної ради № 11/1
від 17.02.12р., зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 04133,
державний кадастровий номер
:05:018:0012; державний акт про право
власності на земельну ділянку площею
0,7015га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
розташовану в смт, Козин Обухівського
району Київської області, виданий
ОСОБА_2 на підставі рішення Козинської
селищної ради № 11/2 від 17.02.12р.,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 04131,
державний кадастровий
номер-:05:018:0010; державний акт про
право власності на земельну ділянку
площею 1,0000га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), розташовану в смт.
Козин Обухівського району Київської
області, виданий ОСОБА_2 на підставі
рішення Козинської селищної ради № 11/2
від 17.02.12р., зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 04130,
державний кадастровий
номер-:05:018:0011.

Представник позивачів в судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на викладені у позовній
заяві обставини, в задоволенні
зустрічного позову просив відмовити,
посилаючись на його безпідставність.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав зустрічну позовну
заяву та просив її задовольнити з
викладених у ній підстав, а в
задоволенні первісного позову -
відмовити.

Представник третьої особи просив
задовольнити первинну позовну заяву та
відмовити в задоволені зустрічних
позовних вимог.

Суд, заслухавши представника
позивачів, представника відповідача
що з'явились в судове засідання,
представника третьої особи, вивчивши
матеріали справи, вважає, що первісний
позов підлягає задоволенню, а в
зустрічному позові потрібно відмовити
з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час
ухвалення рішення суд вирішує, чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити
наявність у особи, яка звернулась з
позовом, суб'єктивного матеріального
права або охоронюваного законом
інтересу, на захист якого подано позов,
тобто встановити чи є особа, за позовом
якої (або в інтересах якої) порушено
провадження у справі належним
позивачем, відсутність права на позов в
матеріальному розумінні тягне за собою
прийняття рішення про відмову в
задоволенні позову, незалежно від
встановлених судом обставин, оскільки
лише наявність права обумовлює
виникнення у інших осіб відповідного
обов'язку перед особою, якій таке право
належить, яка може вимагати виконання
такого обов'язку від інших осіб.

Отже, лише встановивши наявність у
особи, яка звернулася з позовом
суб'єктивного матеріального права або
охоронюваного законом інтересу, на
захист яких подано позов, суд з'ясовує
наявність, чи відсутність факту
порушення або оспорення і відповідно
приймає рішення про захист порушеного
права, або відмовляє позивачу у захисті
встановивши безпідставність та
необґрунтованість заявлених позовних
вимог.

Статтею 17 Земельного кодексу України
встановлено, що «передача земельних
ділянок у колективну та приватну
власність проводиться Радами, на
території яких розташовані земельні
ділянки.

Згідно статті 118 даного кодексу
встановлено, що «громадянин,
зацікавлений у одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності у
межах норм безоплатної приватизації,
подають заяву до відповідної державної
адміністрації або ради за місцем
знаходження земельної ділянки; у заяві
зазначаються бажані розміри та мета її
використання; відповідна
адміністрація або рада розглядає заяву
і в разі згоди на передачу земельної
ділянки надає дозвіл на розробку
проекту її відведення».

Відповідно до ст. 14 Конституції України
право власності на землю гарантується,
це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону, а згідно ст.19 Конституції
України - органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи
Позивачі отримали державні акти на
право власності на земельні ділянки.
Державні акти зареєстровано в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю, договорів
оренди землі. В результаті поділу та
зміни цільового призначення земельних
ділянок Позивач 1 є власником земельної
ділянки площею 0,8000га, розташованої в
смт. Козин Обухівського району
Київської області, кадастровий номер
:05:018:0013, та земельної ділянки
площею 0,8441га, розташованої в смт. Козин
Обухівського району Київської області,
кадастровий номер :05:018:0012. Позивач
2 є власником земельної ділянки площею
1,000га, розташованої в смт. Козин
Обухівського району Київської області,
кадастровий номер :05:018:0011, та
земельної ділянки площею 0,7015га,
розташованої в смт. Козин Обухівського
району Київської області, кадастровий
номер :05:018:0010.

Згідно статей 125,126 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником документу, що посвідчує
право власності на земельну ділянку, та
його державної реєстрації; право
власності на земельну ділянку
посвідчується державними актами.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається, своїм майном на
власний розсуд.

Згідно до ст. 373 ч. 2 ЦК України, право
власності на землю гарантується
Конституцією України, право власності
на землю набувається і здійснюється
відповідно до закону.

Як встановлено судом з матеріалів
справи Позивачі за первинним позовом
звернулись до Козинської селищної
ради Обухівського району Київської
області із заявами про встановлення
фактів вчинення перешкод у
користуванні земельними ділянками.

Відповідно до акту земельної комісії
Козинської селищної ради обухівського
району Київської області від 30.08.2013
року встановлено, що парканом, яким
загороджена колишня територія СОТ
«Медик», яка в 2010 році була повернута до
земель запасу Козинської селищної
ради, збоку провулку Дачного
відгороджена частина проїзду
загального користування провулку
дачного загальною площею 0,0918га, крім
того зазначеними парканами ізольовано
земельні ділянки позивачів збоку
провулку Дачного,що унеможливлює заїзд
(прохід) до земельних ділянок.

Відповідно до викопіювання з
детального плану території смт Козин
Обухівського району Київської області
земель загального користування, які
пригороджені парканом, пригороджена
металевим та залізобетонним парканом
Національного медичного університету
ім. О.О.Богомольця частина проїзду
загального користування від вул.
Солов'яненка вздовж провулку Дачного
повністю унеможливлює заїзд (прохід)
Позивачів до земельних ділянок, що
належать їм на праві власності.

Відповідно до ст. 152 ЗК України,
встановлено, що держава забезпечує
громадянам та юридичним особам рівні
умови захисту прав власності на землю;
власник земельної ділянки може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою; захист
прав здійснюється шляхом: визнання
прав; відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших передбачених
законом, способів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що відповідачами була
порушена значна кількість
нормативно-правових актів у сфері
захисту права власності. А відповідно
до ст. 68 Конституції України кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції України та законів
України. Незнання законів не звільняє
від юридичної відповідальності.

Що стосується зустрічних позовних
вимог суд вважає що вони не підлягають
задоволенню з огляду на наступні
обставини.

Постановою Вищого господарського суду
України від 01 жовтня 2010 року по справі
№10/124-09 розпорядження Обухівської
районної державної адміністрації
Київської області від 10.09.2002 року №401
яким надано в постійне користування
Національному медичному університету
імені О.О. Богомольця земельну ділянку
загальною площею 10 га, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 під розміщення
спортивно оздоровчого табору «Медик»
визнано недійсним. Повернуто земельну
ділянку площею10 га до земель запасу
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись в порядку
ст. 118 Земельного кодексу України до
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області із
клопотаннями про надання їм у
власність земельних ділянок в межах
смт. Козин Обухівського району
Київської області. Рішеннями №18/17 та №
18/19 Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області
від 31.05.2010 року Позивачам було надано
дозвіл на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність. На підставі
розроблених проектів відведення з
позитивними висновками відповідних
органів Рішеннями 37 сесії V скликання
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області №5/11 та 5/12 від
30.10.2010 року було затверджено проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок та передано у власність
Позивачеві 1 земельну ділянку площею
1,6441га та Позивачеві 2 - земельну ділянку
площею 1,7014га.

В подальшому Позивачі отримали
державні акти на право власності на
земельні ділянки. Державні акти
зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю, договорів оренди
землі. В результаті поділу та зміни
цільового призначення земельних
ділянок Позивач 1 є власником земельної
ділянки площею 0,8000га, розташованої в
смт. Козин Обухівського району
Київської області, кадастровий номер
:05:018:0013, та земельної ділянки
площею 0,8441га, розташованої в смт. Козин
Обухівського району Київської області,
кадастровий номер :05:018:0012. Позивач
2 є власником земельної ділянки площею
1,000га, розташованої в смт. Козин
Обухівського району Київської області,
кадастровий номер :05:018:0011, та
земельної ділянки площею 0,7015га,
розташованої в смт. Козин Обухівського
району Київської області, кадастровий
номер :05:018:0010.

Згідно статей 125,126 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником документу, що посвідчує
право власності на земельну ділянку, та
його державної реєстрації; право
власності на земельну ділянку
посвідчується державними актами.

За таких обставин суд вважає, що в
задоволенні зустрічних позовних вимог
слід відмовити.

Відповідно до вимог чинного
процесуального законодавства, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає - кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу..
Частиною першою статті 16 ЦК України
передбачено, що захист цивільних прав
та інтересів здійснюється, зокрема, у
такий спосіб, як визнання правочину
недійсним.

Відповідно до ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст.212
Цивільного процесуального кодексу
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов
до висновку, що такими діями
відповідачів було порушено вимоги
законодавства України у сфері
містобудування, принципи та основи
містобудівної діяльності у зв'язку з
чим позов підлягає задоволенню.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи наведене, з відповідача за
первинним позовом слід стягнути
документально підтверджені витрати
пов'язані зі сплатою судового збору у
розмірі 344,13 гривень.

Керуючись ст.ст. 14, 41, 68 Конституції
України, ст.ст. 17, 118, 125, 126, 152 Земельного
Кодексу України, ст.ст. 16, 319, 373 ЦК
України, ст.ст. 3,11, 15, 16, 60, 88, 212, 214 ЦПК
України суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Національного
медичного університету ім.
О.О.Богомольця, третя особа, третя
особа: Козинська селищна рада
Обухівського району Київської області
про зобов'язання усунути перешкоди у
користуванні майном - задовольнити.

Зобов'язати Національний медичний
університет ім. О.О. Богомольця
повернути ОСОБА_3 самовільно зайняті
земельні ділянки площею 0,8000га,
кадастровий номер :05:018:0013 та
площею 0,8441га, кадастровий номер
:05:018:0012 розташовані в смт Козин
Обухівського району Київської області
шляхом звільнення від майна
Національного медичного університету
ім. О.О. Богомольця.

Зобов'язати Національний медичний
університет ім. О.О. Богомольця
повернути ОСОБА_2 самовільно зайняті
земельні ділянки площею 1,000га
кадастровий номер :05:018:0011, та
площею 0,7015га кадастровий номер
:05:018:0010, розташовані в смт. Козин
Обухівського району Київської області
шляхом звільнення від майна
Національного медичного університету
ім. О.О. Богомольця.

Зобов'язати Національний медичний
університет ім. О.О. Богомольця усунути
перешкоди в користуванні ОСОБА_3
земельною ділянкою площею 0,8000га,
кадастровий номер :05:018:0013 та
площею 0,8441га, кадастровий номер
:05:018:0012 розташовані в смт. Козин
Обухівського району Київської області
та ОСОБА_2 земельною ділянкою площею
1,000га кадастровий номер :05:018:0011, та
площею 0,7015га кадастровий номер
:05:018:0010, розташовані в смт. Козин
Обухівського району Київської області,
шляхом демонтажу трьох крайніх секцій
металевого паркану (сітка рабиця на
залізобетонних стовпчиках) загальною
довжиною 11, 93 метрів, по вулиці АДРЕСА_1
та залізобетонного паркану ( плити
посекційні, бетонний фундамент
паркану, бетонні опори) загальною
довжиною 183,39 метра, уздовж провулку
Дачного від перехрестя з вулицею
АДРЕСА_1 якими відгороджено землі
загального користування площею 0,0918 га,
що є частиною проїзду.

В задоволенні зустрічного позову
Національного медичного університету
ім. О.О.Богомольця до ОСОБА_1, ОСОБА_2
третя особа: Козинська селищна рада
Обухівського району Київської області
про визнання права постійного
користування та визнання недійсними
державних актів про право власності на
землю - відмовити.

Стягнути з Національного медичного
університету ім. О.О.Богомольця на
користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати по
сплаті судового збору в сумі 344,13
гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду Київської області
через Обухівський районний суд
Київської області.

СуддяМора О. М.