Справа № 369/1706/14-ц Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/3876/14 Доповідач у 2 інстанції
ПриходькоКатегорія 42
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2014 року колегія судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Поліщука М.А.,
Сержанюка А.С.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
травня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням та
вселення,-

встановила:

у лютому 2014 року до суду звернувся
позивач з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 28.09.2011 р. за
рішенням Солом»янського районного
суду м. Києва, був розірваний шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Також за рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
25.07.12 р. було розділено спільне майно
подружжя ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_1 1/2
частину будинку АДРЕСА_1 в садовому
товаристві «Машинобудівник» та 1/2
частини земельної ділянки площею
0,0470га., розташованої на території
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
обл. в с/т «Машинобудівник».

За ОСОБА_2 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 в
садовому товаристві «Машинобудівник»
та 1/2 частини земельної ділянки площею
0,0470га., розташованої на території
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області обл. в с/т «Машинобудівник».

З моменту вступу в законну силу рішення
суду про розподіл майна подружжя
ОСОБА_2 чинило перешкоди ОСОБА_1 всілякі
перешкоди у доступі до спірного
будинку, не визнаючи права позивача на
1/2 будинку.

Для оформлення права власності на 1/2
будинку позивач звернувся до
Києво-Святошинського БТІ при виході
техніка до спірного будинку ОСОБА_2 не
надала доступу до будинку для того, щоб
технік провів відповідні заміри та
виготовив новий технічний паспорт і
позивач зміг зареєструвати своє право
власності, тим самим створила позивачу
перешкоди у оформленні права
власності, в добровільному порядку
ОСОБА_2 відмовляється надати право
установчі документи.

В подальшому позивач неодноразово
звертався до відповідача з приводу
користування спірним будинком. В
присутності свідків та працівників
міліції ОСОБА_2 неодноразово
повідомляла про те, що в добровільному
порядку вона не надасть доступу до
спірного приміщення і позивач не зможе
використовувати його за призначенням,
як свій заміський будиночок для
відпочинку на протязі року. Беручи до
уваги той факт, що ОСОБА_2 одноособово
користується всім спірним будинком, не
визнаючи та порушуючи право власності
позивача, без його згоди вселяє
сторонніх осіб вчиняє інші протиправні
дії, що змусило позивача звернутись до
суду з приводу захисту його порушених
не визнаних прав.

Тому позивач просив винести рішення,
яким усунути перешкоди у користуванні
12 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом вселення ОСОБА_1, в житлове
приміщення.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
у користуванні АДРЕСА_1 ОСОБА_1

В подальшому позивачем та його
представником були уточнені позовні
вимоги згідно яких, позивач просив
усунути перешкоди у користуванні 12
частини будинку АДРЕСА_1 шляхом
вселення ОСОБА_1 згідно технічного
паспорту на житлову площу, а саме: І -
гараж, площа якого складає 25,8кв.м., І-4
коридор, площа якого складає 6,7кв.м., І-5
кімната, площа якої складає 26,0кв.м.,
Загальна площа 58,5кв.м.

За ОСОБА_2 залишити приміщення ІІ -
підвал площею 28,8кв.м., І-І коридор
площею 8,5кв.м, І-ІІ кімната площею
8,7кв.м., І-ІІІ кімната площею 8,5кв.м.,
приміщення ІІІ - кімната-мансарда
площею 8,3кв.м. Загальна площа 62,8кв.м.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
у користуванні даною житловою площею.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
травня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішення суду першої
інстанції ОСОБА_1 подана апеляційна
скарга в якій апелянт просить суд
скасувати рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 05 травня 2014 року
та ухвалити нове судове рішення, яким
позов задовольнити в повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що рішення
суду незаконне та необґрунтоване,
прийняте з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
що рішення ухвалене з недоведеністю
обставин, що мають значення для справи.

Колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню
виходячи із наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст.3 ЦПК
України передбачено, що кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Судом встановлено, що 25 липня 2012 року
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області було
визнано за ОСОБА_1 право власності на 12
частини будинку за АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частини будинку за АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку по матеріалам
перевірки від 28.12.2012 року складеним
дільничним інспектором
Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України
в Київській області лейтенантом
міліції ОСОБА_3, вставлено що в ході
перевірки було встановлено, що у 2011
році гр. ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 офіційно
розірвали шлюб та в судовому порядку
розділили спільно нажите майно, в
результаті чого суд ухвалив, що 1/2
будинку в АДРЕСА_1 належить гр. ОСОБА_1, в
зв»язку з цим гр. ОСОБА_1 24.12.2012 року
приїхав до належного йому будинку з
працівником Києво-Святошинського БТІ,
щоб провести заміри будинку для
виготовлення на нього технічного
паспорта. Коли гр. ОСОБА_1 разом із
техніком БТІ приїхав до свого будинку
то гр. ОСОБА_2 незважаючи на рішення
суду котре набрало законної сили не
впустила його до будинку чим
перешкоджала законним правам гр.
ОСОБА_1 на користування його будинком.

Згідно висновку по матеріалам
перевірки по зверненню від гр. ОСОБА_1
від 03.12.2013 року складеним ДІМ
Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України
в Київській області капітана міліції
Ратошнюк Є.А. розглянувшого матеріали
ЖЄО №20730 від 30.11.2013 року, вставлено, що у
2011 році вищевказані громадяни
розлучилися та суд поділив їхнє майно
на дві рівні половини, але гр. ОСОБА_2
пояснила, що даний будинок вона
купувала самостійно за кошти свого
сина і вважає, що її колишній чоловік
ніякого права на даний будинок не має. З
даного приводу гр. ОСОБА_2 подала
апеляцію, рішення по якій ще не
винесено.

Також, у висновку від 19 березня 2014 року
Оперуповноваженого СКР
Києво-Святошинського РВ капітана
міліції Горностай М.О. розглянувшого
матеріали перевірки зареєстровані в
ЖЕО №4234 від 18.03.2014 р.
Києво-Святошинського РВ по заяві гр.
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2,
встановлено що 18.03.2014 року до
Чабанівського ВМ Києво-Святошинського
РВ із письмовою заявою звернулась гр.
ОСОБА_7 в якій просить зафіксувати факт
недопущення техніка БТІ та працівника
геодезії для проведення вимірів
земельної ділянки та будинку в АДРЕСА_1
1/2 частина якого належить гр. ОСОБА_1,
інтереси якого вона представляє під
час відвідування 15.03.2014 року та 18.03.2014
року, що не дає змоги оформити технічну
документацію на законне право
власності набуте в результаті
розподілу майна згідно рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 05.04.2012 року. Під
час законного терміну розгляду
матеріалів опитати з даного приводу гр.
ОСОБА_2 не представилось можливим,
оскільки при неодноразовому
відвідуванні її за місцем проживання
двері будинку ніхто не відчинив.

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ в своїй постанові від 07.02.2014 року
за №7 «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» в п.33 вказав, що
застосовуючи положення статті 391 ЦК,
відповідно до якої власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном, навіть
якщо вони не пов»язані із позбавленням
права володіння, суд має виходити із
такого.

Відповідно до положень статей
391,396, ЦК позов про усунення порушень
права, не пов»язаних із позбавленням
володіння, підлягає задоволенню у разі,
якщо позивач доведе, що він є власником
або особою, яка володіє майном (має
речове право) з підстави, передбаченої
законом або договором, і що діями
відповідача, не пов»язаними з
позбавленням володіння, порушується
його право власності чи законного
володіння.

Такий позов підлягає задоволенню
і в тому разі, коли позивач доведе, що є
реальна небезпека порушення його права
власності чи законного володіння зі
сторони відповідача. При цьому суди
повинні брати до уваги будь-які
фактичні дані (статті 57-59 ЦПК), на
підставі яких за звичайних умов можна
зробити висновок про наявність такої
небезпеки.

Позов про усунення порушень
права, не пов»язаних із позбавленням
володіння, підлягає задоволенню
незалежно від того, на своїй чи на чужій
земельній ділянці або іншому об»єкті
нерухомості відповідач вчиняє дії
(бездіяльність), що порушують право
позивача.

У відповідності до ч.1 ст.396 ЦК
України співвласники майна, що є у
спільній сумісній власності, володіють
і користуються ним спільно.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про вселення
його в конкретні приміщення в
житловому будинку не можуть бути
задоволені оскільки розподілу будинку
між сторонами не було, в натурі частки
кожній із сторін не виділялися.

Згідно з ст.369 ЦК України визначає що
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Позивачу відповідачкою безпідставно
чиняться перешкоди у користуванні
належною йому на праві власності
частиною спірного будинку.

Таким чином позовні вимоги про
усунення перешкод у користуванні
позивачем 12 його частиною та вселення
його до спірного будинку є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

На підставі наведеного,
керуючись: ст.ст.303,307,309,313-315,317,319 ЦПК
України колегія суддів, -

вирішила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково. Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
травня 2014 року скасувати і ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням та вселення задовольнити
частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні ? частиною спірного
домоволодінням та вселити ОСОБА_1 до
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог,
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді