АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №760/26632/13ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/6347/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Шереметьєва
Л.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 29 липня
2014 року колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Кабанченко О.А., Рейнарт І.М.
при секретарі
Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 07 березня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до Приватного
підприємства «Явір-2000» про поновлення
на роботі, внесення запису до трудової
книжки, стягнення заробітної плати та
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Приватного підприємства
«Явір-2000», в якому просить поновити
його на роботі на посаді начальника
сектору охорони ПП «Явір-2000», стягнути 7
500 грн. заборгованості заробітної плати
з 01.02.2013 року по 14.03.2013 року, середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
15.03.2013 року та зобов'язати ПП «Явір-2000»
внести запис в його трудову книжку про
прийняття на роботу на посаду
начальника сектора. Посилається на те,
що з 01.02.2013 року по 14.03.2013 року працював у
Київському регіональному управлінні
ПП «Явір-2000» на посаді начальника
сектору охорони № 4. Підтвердженням
цьому є документи, видані йому ПП
«Явір-2000»: направлення на обов'язків
попередній медичний огляд від 01.02.2013
року, видане йому як працівнику
підприємства; направлення на
обов'язковий попередній медичний огляд
від 28.02.2013 року; акти передачі об'єктів
під охорону від 25.02.2013 року, 12.03.2013 та
14.03.2013 року, підписані ним від імені
відповідача та представниками ПАТ
«Київенерго», з якими ПП «Явір-2000»
09.01.2013 року уклало Договір на охорону. З
15.03.2013 року начальник Київського ПП
«Явір-2000» Заліщук М.В. відсторонив
ОСОБА_3 від виконання посадових
обов'язків, про що йому стало відомо з
листа відповідача від 14.03.2013 року, в
якому було вказано, що він не пройшов
випробувальний термін та не надав
необхідні документи для укладення
трудового договору. Проте, ОСОБА_3
вважає вказані дії відповідача
незаконними.

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 07 березня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення скасувати та ухвалити
нове по суті позовних вимог, яким
задовольнити позов у повному обсязі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи.
Зазначає, що він був фактично допущений
до роботи без випробувального терміну
і ним були надані відповідачу всі
необхідні документи для прийняття на
роботу і підстави для відмови йому в
укладенні трудового договору були
відсутні. Крім того, при його
звільненні відповідачем були порушені
вимоги трудового законодавства,
оскільки про звільнення з роботи він
дізнався з листа ПП «Явір-2000».
Посадовий оклад керівництвом
відповідача був встановлений у розмірі
5000 грн. на місяць, проте за період
роботи з 01.02.2013 р. по 14.03.2013 р. ОСОБА_3
заробітна плата не виплачувалася,
тобто відповідач заборгував йому 7500
грн. заробітної плати.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення ОСОБА_3 та представника ПП
«Явір-2000» - Білої Т.Ю., перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

За умовами ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.21 КЗпП України,
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату.

За умовами ст.24 КЗпП України,
додержання письмової форми трудового
договору є обов'язковим при укладенні
трудового договору з фізичною особою.
При укладенні трудового договору
громадянин зобов'язаний подати паспорт
або інший документ, що посвідчує особу,
трудову книжку, а у випадках,
передбачених законодавством, - також
документ про освіту (спеціальність,
кваліфікацію), про стан здоров'я та інші
документи. Укладення трудового
договору оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.

Відповідно до п.п.1.1,1.3,2.4
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, трудова
книжка є осоновним документом про
трудову діяльнсть.

Згідно ст.235 КЗпП України, у разі
затримки видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Як вбачаєтьсчя з матеріалів
справи, з 01.03.2011 року ОСОБА_3 працював на
посаді начальника служби охорони ТОВ
«Агентство безпеки «Київська Русь» та
31.01.2013 року звільнений за власним
бажанням за ст.38 КЗпП України (т.2 а.с.6-9).

ТОВ «Агентство безпеки «Київська
Русь» здійснювало охорону об'єктів ПАТ
«Київенерго» за Договором про надання
послуг з фізичної охорони об'єктів №
2258-12 від 16.11.2012 року, строком дії до
31.01.2013 року.

Судом встановлено, що тендер на
охорону даних об'єктів на 2013 рік
виграло ТОВ «ДТЕК СЕРВІС». 09.01.2013 року
між ТОВ «ДТЕК СЕРВІС» та ПП «Явір-2000»
укладено Договір № 36-ОХР-2013-ДС,
предметом якого є послуги з проведення
розслідувань і забезпечення
безпеки/послуги з фізичної охорони
приміщень, будівель, соруд та майна
об'єктів ПАТ «Київенерго» строком з
01.02.2013 року до 01.02.2014 року (т.1 а.с.236-240).
Додатком до данного договору є перелік
об'єктів, що приймаються під охорону,
акти передавання об'єктів під охорону,
акти міжвідомчої комісії щодо
обстеженян об'єкта для організації
охорони та ін., підписані
уповноваженими особами обох
підприємств (.т.1 а.с.241-242, 243, 245).

ОСОБА_3 посилається на те, що у зв'язку з
передачею охоронюваних ТОВ «Агентство
безпеки «Київська Русь» об'єктів під
охорону ПП «Явір-2000» всі працівники , в
тому числі і він, перейшли на роботу до
даного підприємства і, відповідно з
01.02.2013 року, він був допущений до роботи
у ПП «Явір-2000» на посаді начальника
сектору охорони № 4 регіонального
управління у м. Києві ПП «Явір-2000».

Відповідно до п.4.2 Статуту ПП «Явір-2000»,
одноособовим виконавчим органом
підприємства є директор, який вирішує
всі питання діяльності підприємства і
які впроваджуються в життя наказами (т.1
а.с.218-227).

Згідно п.п.2.2,2.3 Положення про Київське
регіональне управлінян охорони ПП
«Явір-2000», Київське РУ складається з
працівників відповідно до штатної
чисельності та не має в своєму складі
інших структурних підрозділів.
Київське РУ входить до складу
Департаменту охорони і
підпорядковується начальнику
Депратаменту охорони (т.1 а.с.233-235).

Відповідно до витягу зі штатного
розпису ПП «Явір-2000», введенного в дію з
01.01.2013 року, до штату Київського РУ
входять всього 59 працівників, з яких:
1-начальтник РУ, 1-заст. начальника,
5-інспекторів охорони та 52 охоронники
(т.1 а.с.177).

Оскільки в штаті Київського РУ ПП
«Явір-2000» відсутні посади начальника
сектора охорони, надані ОСОБА_3 докази
на підтвердження цього факту суд
ставить під сумнів щодо їх
достовірності.

Показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про
те, що ОСОБА_3 дійсно працював
керівником сектору охорони № 4 у
Київському регіональному управлінні
охорони ПП «Явір-2000», колегія не може
брати до уваги, оскільки вказані особи
не були допитані в суді першої
інстанції в якості свідків (т.2 а.с.125,126),
а їх письмові пояснення не є
допустимими доказами.

Колегія критично ставиться до наданої
позивачем копії посвідчення
охоронника на ім'я ОСОБА_6 за підписом
позивача, оскільки цей доказ є
компютерною роздруківкою на
звичайному аркуші паперу формату А4 зі
вклеєною фотографією в той час, як
посвідчення, яке видає ПП «Явір-2000»,
являє собою прямокутник 6,5х19 см.,
виготовлений типографським способом
із твердого картону, складений у
вигляді книжки, з обкладинкою
червонного кольору з написом
друкованими літерами золотого кольору
«ПОСВІДЧЕННЯ» та Державним Гербом
України з певними особливостями на
зворотному боці та містить підпис
виключно керівника підприємства.
Службове посвідчення є бланком суворої
звітності і при звільненні працівника
та при завершенні строку дії
посвідчення, повертається
підприємству. Як пояснив представник
відповідача, ОСОБА_6 ніколи не працював
в ПП «Явір-2000». Надана позивачем в
якості доказу копія відомості видачі
форменного одягу сектору охорони №4 не
містить підписів уповноважених осіб
підприємства та не скріплена печаткою.
Надана позивачем копія книги
приймання-здавання чергування на посту
затверджена печаткою ТОВ «Агентство
безпеки «Київська Русь», яке
здійснювало охорону об'єктів ПАТ
«Київенерго» до ПП «Явір-2000» і де
працював позивач. Рапорти, зазначені в
цій книзі, датовані березнем, квітнем
2013 року, коли ТОВ «Агентство безпеки
«Київська Русь» вже не здійснювало
охорону об'єктів ПАТ «Київенерго».
Надана позивачем дислокація постів
сектору №4 роздрукована з компютера
без підписів та печатки.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_3 не можна вважати доведеними.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд виходив з обставин справи,
досліджених доказів та вимог закону.

Позовні вимоги належним чином
розглянуті судом першої інстанції,
всім доказам дана належна правова
оцінка, що обґрунтовано доводами
судового рішення і не спростовується
доводами апеляційної скарги.

Рішення відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону. Підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 07 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-