АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1577/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 41 Чепурний О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Гончар Н. І. РІШЕННЯ
16 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоГончар Н. І.суддівЮвшина В.
І. , Пономаренка В. В. при
секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Драбівського
районного суду Черкаської області від
28 квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про вселення
та зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні жилим приміщенням, -
в с т а н о в и л а :
В березні 2014 року ОСОБА_6 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
вселення та зобов'язання не чинити
перешкод у користуванні жилим
В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що з ОСОБА_8 вона перебувала у
шлюбі з 23.02.2002 року по 21.01.2014 рік. Від
даного шлюбу має двох неповнолітніх
дітей, з якими проживала в житловому
будинку по АДРЕСА_1, власником якого є
його мати ОСОБА_7 З січня 2014 року, після
розірвання шлюбу, відповідач
протиправно позбавив її та дітей
можливості користуватися житловим
будинком, в якому вони зареєстровані.
07.03.2014 року з приводу порушення
житлових прав та хуліганських дій
бувшого чоловіка вона зверталася з
заявою до Драбіівського РВ УМВС.
Просила суд вселити її та дітей у
житловий будинок АДРЕСА_1 та
зобов'язати відповідачів не
перешкоджати користуватися вказаним
Рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від 28 квітня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6
подала апеляційну скаргу в якій
просить його скасувати і ухвалити по
справі нове рішення, яким її позовні
вимоги задовольнити, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають істотне значення для справи.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове
засідання, дослідивши матеріали справи
та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволенню виходячи із
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції
рішення не відповідає зазначеним вище
вимогам.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності від 22.10.2002 року №
3445 власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_7

Відповідно даних домової книги ОСОБА_6
зареєстрована в ньому та проживає
постійно з 08. квітня 2003 року, її діти
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в даному будинку
зареєстровані та проживають з
народження, тобто відповідно з 2004 та 2008
років.

Рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від 21.01.2014 року між
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 шлюб було розірвано.

Відмовляючи позивачці в задоволенні її
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачка не довела
обставин, які б свідчили про те, що їй та
її дітям чиняться перешкоди у
користуванні будинком АДРЕСА_1.

Однак із таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна виходячи
із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що в
березні 2014 року позивачка зверталась в
правоохоронні органи з приводу того, що
її бувший чоловік позбавляє її та двох
неповнолітніх дітей можливості
проживати за місцем реєстрації , а саме
в будинку АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи апеляційним
судом позивачка пояснила, що вона
позбавлена можливості проживати в
вищевказаному будинку в зв»язку з тим,
що свекруха, яка є власницею будинку та
її бувший чоловік в будинку поміняли
замки.

Факт заміни замків в будинку АДРЕСА_1
також підтвердила в судовому засіданні
і сама власниця будинку ОСОБА_7

Відповідно до ст.. 156 ЖК України, члени
сім»ї власника жилого будинку
/квартири/, які проживають разом з ним у
будинку /квартирі/, що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку /квартири/,
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. За згодою власника
будинку /квартири// члени його сім»ї
вправі вселяти в займане ним жиле
приміщення інших членів сім»ї. На
вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей згоди власника не потрібно.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку /квартири/ не
позбавляє їх права користування
займаним приміщення.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачка та її неповнолітні діти в
будинок АДРЕСА_1 вселилися з дозволу
власника, як члени сім»ї, що
підтвердила в судовому засіданні сама
ОСОБА_7, а тому після розірвання шлюбу з
ОСОБА_8 вони не втратили право
користування вказаним будинком.

Враховуючи, що в судовому засіданні
об»єктивно встановлено, що позивачка
та її неповнолітні діти в зв»язку з
заміною замків в будинку та вчиненням
відносно неї бувшим чоловіком певних
дій, позбавлені можливості проживати в
будинку, право на користування
вказаним будинком в порядку
передбаченому житловим законодавством
вони не втратили, а вони підлягають
вселенню в буд. АДРЕСА_1.

Оскільки власниця будинку визнала
факт заміни замків в буд. АДРЕСА_1, тобто
фактично чинить позивачці та її
неповнолітнім дітям перешкоди для
проживання у вказаному будинку,
колегія суддів вважає необхідним
зобов»язати власника будинку ОСОБА_7
не чинити позивачці та її
неповнолітнім дітям перешкоди в
користуванні вищевказаним будинком.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції неповно були з»ясовані
обставини, що мають значення для
справи, неправильно були застосовані
норми процесуального права, а тому
відповідно до положень ст.. 309 ЦПК
України, оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням по справі
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК
України, з відповідачки ОСОБА_7
необхідно стягнути на користь
позивачки судові витрати в сумі 364
гривні 80 копійок.

Керуючись ст., 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити..

Рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 28 квітня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про вселення та зобов'язання не
чинити перешкод у користуванні жилим
приміщенням - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким
позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Вселити ОСОБА_6 та її неповнолітніх
дітей, сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 в житловий будинок
АДРЕСА_1.

Зобов»язати ОСОБА_7 не чинити перешкод
ОСОБА_6 та її неповнолітнім синам
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в користуванні житловим
будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
судові витрати в сумі 364 гривні 80
копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :