РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/6724/14-ц

Пров. №2/668/1841/14

22.07.2014 року Суворовський районний суд м.
Херсона у складі

головуючого судді
Корецького Д.Б.,

при секретарі
Кур'яніновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про
визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із
вказаним позовом, в якому просять суд
визнати, що 1/3 частина квартири АДРЕСА_1
в праві спільної сумісної власності
належала ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1;
визнати за ОСОБА_1 право спільної
сумісної власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2
право спільної сумісної власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1.

Позові вимоги мотивують тим, що згідно
Свідоцтва про право власності на житло
№10353 від 17.01.1994 р., ОСОБА_1 та членам її
родини - чоловіку ОСОБА_3 та сину ОСОБА_2
на праві приватної, спільної сумісної
власності належить квартира АДРЕСА_1.
Однак в силу своєї юридичної
необізнаності, так і не здійснили
реєстрацію права власності на нерухоме
майно в органах БТІ.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, про що
свідчить копія Свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 08.10.2012 р. Після його
смерті відкрилась спадщина на частину
належного йому на праві власності
майна. Після смерті ОСОБА_3 в
вищевказаній квартирі залишились
мешкати його дружина - ОСОБА_1, їх
спільна донька - ОСОБА_4 та син - ОСОБА_2

У зв'язку із тим, що вищевказане
Свідоцтво про право власності на житло
№10353 від 17.01.1994 р. не було зареєстровано
в органах БТІ, власники нерухомого
майна - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, позбавлені
можливості здійснювати в повному
обсязі право власності на належну їм
квартиру АДРЕСА_1, оскільки володіння,
користування та розпоряджання
нерухомим майном можливо лише у разі
зареєстрованого в передбаченому
законодавцем порядку права власності в
реєстраційних органах, що є підставою у
зверненні до суду з відповідною
позовною заявою, оскільки при даній
ситуації позивачі позбавлені
можливості здійснити державну
реєстрацію.

В судове засідання позивачі не
з'явилися, одночасно надавши до суду
заяви про розгляд справи без їх участі,
позовні вимоги підтримують в повному
обсязі.

Представник відповідача, в судовому
засіданні, позов не визнала, просила
суд відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, вивчивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва
про право власності на житло №10353 від
17.01.1994 р., ОСОБА_1 та членам її родини -
чоловіку ОСОБА_3 та сину ОСОБА_2 на праві
приватної, спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_1. Через своєю
юридичну необізнаності, позивачі не
здійснили реєстрацію права власності
на нерухоме майно в органах БТІ.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, про що
свідчить копія Свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 08.10.2012 р. Після його
смерті відкрилась спадщина на частину
належного йому на праві власності
майна. Після смерті ОСОБА_3 в
вищевказаній квартирі залишились
мешкати його дружина - ОСОБА_1, їх
спільна донька - ОСОБА_4 та син - ОСОБА_2

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК
України, суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК
України, суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 316 ЦК України передбачено,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України
власникові належить права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також в разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Як вбачається зі ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах,
які не заборонені законом. Право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що вимоги позивачів є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, оскільки позивач виконав
всі вимоги ст. 60 ЦПК України, надавши
суду необхідні докази в підтвердження
обґрунтованості позовних вимог, що
підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.316,317,319,321,328,368,386,392 ЦК
України, ст.ст. 10,57-60,88,212-215,218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати, що 1/3 частина квартири АДРЕСА_1
в праві спільної сумісної власності
належала ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право спільної
сумісної власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право спільної
сумісної власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляції в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення.

СуддяКорецький Д. Б.