Справа № 758/4182/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарях - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Варічевої
Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Голови правління профспілок,
організацій профспілок у м. Києві
«Київська міська рада профспілок»
ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю телерадіокомпанія
«Студія «1+1» про спростування
недостовірної інформації та захист
честі, гідності та ділової репутації,
суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про спростування
недостовірної інформації та захист
честі, гідності та ділової репутації,
мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі 1+1 (ТОВ
телерадіокомпанія «Студія «1+1»)
ведучий Спеціаліст проекту
розслідувань в програмі «Гроші» ОСОБА_4
у вищевказаній програмі зазначив
(сказав) наступне: «що голова Київської
міської ради профспілок вже розпродає
офіси у не існуючому комплексі».

Зазначає, що він є головою Об'єднання
профспілок, організацій профспілок у м.
Києві «Київська міська рада
профспілок» і фігурує на відео, яке
було відзнято прихованою відео камерою
без його згоди.

Посилається на те, що крім того, у
згаданому репортажні кореспондентами
телеканалу 1+1 було проведено зйомку
прихованою відеокамерою без його
відома та попередньої згоди і в
подальшому був зроблений монтаж
розмови (були зроблені окремі кадри,
уривки з відповідями), де не зрозуміло
на яке саме питання він відповідає по
справі і з якої саме підстави ведеться
розмова.

Звертає увагу суду на те, що з
зазначеного відео вбачається, що він
(позивач) каже наступне:

«у вас єсть деньги или вьі ищете
инвестора»

«у нас было много предложений у нас
нету денег».

Зазначає, що вказана відповідачем
інформація є недостовірною з огляду на
те, що по-перше, навіть з показаного
репортажну, відзнятого відео немає
підстав стверджувати, що він (позивач)
продає офіси у будинку Об'єднання
профспілок, організацій профспілок у м.
Києві «Київська міська рада
профспілок». По-друге, він не продавав і
не мав на меті продавати офісні
приміщення Міськпрофради так як він не
наділений правом продажу офісних
приміщень без попередньої згоди
засновників Міськпрофради, а на
сьогоднішній день такої згоди немає.
По-третє, вживання терміну «розпродаж»
нерухомого майна в даному випадку
мусило би підтверджуватись не
вирваними з контексту словами, а
належними доказами у вигляді одразу
кількох одноосібно укладених ним
цивільно-правових угодах про продаж, до
того ж нотаріально посвідчених, і
укладених до дати репортажу та після
відомих сумних подій 18-20.02.2014 року.
Однак жодних належних доказів такого
факту «розпродажу» у відповідача немає
і бути не може через відсутність таких
угод в природі.

Посилається на те, що вся вищевикладена
інформація, що була поширена
відповідачем, абсолютно не відповідає
дійсності. Більш цього, поширена
відповідачем негативна, недостовірна
формація порушує його особисті,
немайнові права, зокрема, ганьбить його
честь, гідність, а також завдає шкоди
його діловій репутації, як
посадовій особі. А оскільки вона
(негативна інформація) щодо нього,
висловлена відповідачем, має характер
наклепу (тобто поширення завідомо
неправдивої інформації, що ганьбить
іншу особу), то така інформація не є
оціночним судженням, а отже, підлягає
спростуванню.

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст.ст. 16, 270, 275, 277 ЦК України,
ст. 1, 5, 47 ЗУ «Про інформацію»,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної юридичної особи» № 1 від 27
лютого 2009 року, звертається з даним
позовом до суду.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримує з
вищевикладених підстав, обґрунтувавши
поясненнями просить суд позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги позивача не визнає,
обгрунтувавши запереченнями просить
суд відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 не
телеканалі 1+1 (Товариство з обмеженою
відповідальністю телерадіокомпанія
«Студія «1+1») ведучий спеціаліст
проекту розслідувань в програмі
«Гроші» ОСОБА_4 висловив думку щодо
факту відновлення головної вулиці
столиці після тривалих протистоянь, в
тому числі «Будинку профспілок»,
зокрема:

Ведучий: Майдан стає полем бою
бізнесменів

Найдорожчі квадратні метри країни наче
магніт притягують бізнесменів.

Комендант майдану ОСОБА_5: потужний,
український бізнесмен стояв з нами на
майдані…

Ведучий: Інформація про те, що в
історичний ансамбль головної площі
країни вже планують встромити цілу
багатоповерхівку - тримається у
величезній таємниці.

Голова київської міської ради
профспілок ОСОБА_3: Здание… там
застройка должна быть комплексная…

Ведучий: побудувати свічку начебто
планують на місці багатостраждального
будинку профспілок.

Заступник голови федерації профспілок
України ОСОБА_6: Певна частина
бізнесових структур пропонували
бізнес проекти на місці будинку
профспілок. Були пропозиції суттєвої
перебудови цього будинку, на його місці
зробити щось інше.

Ведучий: Голова київської міської ради
профспілок вже розпродає офіси у
неіснуючому комплексі.

Голова київської міської ради
профспілок ОСОБА_3: Ви мне скажите какие
у вас инвесторы, у вас есть деньги или
вы ищите інвестора.

Відвідувач: У нас достаточно серьезные
мощности производства…

Голова київської міської ради
профспілок ОСОБА_3: У нас было много
предложений у нас нету денег.

Ведучий: Єдине питання хто саме із
заповзятливих мільйонерів зможе
домовитись з новою столичною владою і
чи впізнаємо ми майдан після великого
розпродажу. Невже на коштовному
майдані хтось знову заробить мільйони?
Легендарну українську площу
розпродають не вперше…

Конституцією України гарантується
право на свободу думки і слова, на
вільне вираження своїх поглядів і
переконань (ст. 34 Конституції України).

Статтею 10 Конвенції про захист прав
людини і основних свобод,
ратифікованої Україною, передбачено
право кожного на свободу вираження
поглядів. Це право включає свободу
дотримуватися своїх поглядів,
одержувати і передавати інформацію та
ідеї без втручання органів державної
влади і незалежно від кордонів.

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є
предметом судового захисту оціночні
судження, думки, переконання, критична
оцінка певних фактів і недоліків, які,
будучи вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень ст. 10
Конвенції.

Відповідно до ст. 47-1 Закону України
«Про інформацію», ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за
висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, зокрема з огляду
на характер використання
мовно-стилістичних засобів (вживання
гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості.

Крім того, Пленум Верховного Суду
України в п. 19 своєї Постанови «Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної
юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009
року, роз'яснив, що відповідно до статті
277 ЦК не є предметом судового захисту
оціночні судження, думки, переконання,
критична оцінка певних фактів і
недоліків, які, будучи вираженням
суб'єктивної думки і поглядів
відповідача, не можна перевірити на
предмет їх відповідності дійсності (на
відміну від перевірки істинності
фактів) і спростувати, що відповідає
прецедентній судовій практиці
Європейського суду з прав людини при
тлумаченні положень статті 10
Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження
або думки, поширені у засобі масової
інформації, принижують її гідність,
честь чи ділову репутацію, а також інші
особисті немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй частиною
першою статті 277 ЦК та відповідним
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи
(стаття 37 Закону України «Про друковані
засоби масової інформації (пресу) в
Україні», стаття 65 Закону України «Про
телебачення і радіомовлення») у тому ж
засобі масової інформації з метою
обґрунтування безпідставності
поширених суджень, надавши їм іншу
оцінку.

Враховуючи приписи зазначених норм
чинного законодавства України,
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України, а також встановлені в судовому
засіданні обставини, суд приходить до
висновку, що висловлювання відповідача
не містять фактичних даних, відповідач
надав власну оцінку діяльності
позивача, тому ці висловлювання є
оціночними судженнями.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

З врахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин справи, суд
оцінюючи, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів, приходить до висновку,
що вимоги позивача не знайшли своє
доведення в судовому засіданні, є
такими, що не ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства, а тому позов
задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст. 34, 55
Конституції України, ст. 10 Конвенції
про захист прав людини і основних
свобод, ст.ст. 16, 270, 275, 277 ЦК України,
ст.ст. 2, 30 Закону України «Про
інформацію», ст. 37 Закону України «Про
друковані засоби масової інформації
(пресу) в Україні», ст. 65 Закону України
«Про телебачення і радіомовлення»,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної юридичної особи» № 1 від 27
лютого 2009 року, керуючись ст.ст. 10, 11, 60,
88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Голови правління
профспілок, організацій профспілок у м.
Києві «Київська міська рада
профспілок» до Товариства з обмеженою
відповідальністю телерадіокомпанія
«Студія «1+1» про спростування
недостовірної інформації та захист
честі, гідності та ділової репутації -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя В. С. Декаленко