Справа № 369/2559/14-ц Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/4149/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді -
Сержанюка А.С., членів колегії - суддів
Фінагєєва В.О., Суханової Є.М., із участю
секретаря Токар Т.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Києві матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 16 травня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

19 березня 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом, де просив стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно
на користь Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 68 171,35 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 16
травня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 46/АА - 125.07.2 від 06.11.2007 року у сумі 6
275.25 доларів США та 18013.28 грн., яка
складається з: суми поточної
заборгованості за кредитом - 1 683 долари
США, що еквівалентно - 13452.22 грн.; суми
простроченої заборгованості за
кредитом - 3 199.15 доларів США, що
еквівалентно - 25 570.81 грн.; суми поточної
заборгованості за процентами - 87.74
долари США, що еквівалентно - 701.31 грн.;
суми простроченої заборгованості за
процентами - 1 305.36 доларів США, що
еквівалентно - 10 433.74 грн.; загальної
суми пені за несвоєчасне погашення
кредитної заборгованості - 2 057.26
доларів США, що еквівалентно - 16 443.66
грн.; 3% річних від суми простроченої
кредитної заборгованості - 196.37 доларів
США, що еквівалентно - 1 569.62 грн. та
витрати по сплаті судового збору по 340.50
грн. з кожного.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив, що
відповідачі належним чином не
виконували взятих на себе зобов'язань
за правочинами, у зв'язку з чим виникла
заборгованість перед позивачем.

Не погоджуючись із вказаними рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Просить рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 16
травня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення про часткове задоволення
позову і розстрочити виплату боргу на 12
місяців.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши
їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне апеляційну
скаргу відхилити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
06 листопада 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством «Родовід
Банк», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 46/АА-125.07.2,
відповідно до умов якого банк
відкриває позичальнику відновлювальну
кредитну лінію на загальну суму 10 913
доларів США, терміном до 06.11.2014 року
включно, зі сплатою 16 % річних за
користування кредитними коштами ( а.с.
7-11 ).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором, 06.11.2007 року між позивачем та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки,
згідно якого поручитель зобов'язався
солідарно відповідати перед банком у
повному обсязі за своєчасне виконання
зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним
договором, а також усіх додаткових
угод, які можуть бути укладені до
закінчення строку його дії, що укладені
між банком та позичальником ( а.с. 12-13 ).

Оскільки відповідачі належним чином не
виконували свої зобов'язання за
договором, то станом на 11 листопада 2013
року виникла заборгованість у розмірі 6
275.25 доларів США та 18013.28 грн., яка
складається з: поточної
заборгованості за кредитом - 13 452,22 грн.,
простроченої заборгованості за
кредитом - 25 570,81 грн.; поточної
заборгованості за процентами - 701,31
грн., простроченої заборгованості за
процентами - 10 433,74 грн., пені за
несвоєчасне погашення кредитної
заборгованості - 16 443,66 грн., 3% річних від
суми простроченої кредитної
заборгованості - 1 569,62 грн., що
підтверджується розрахунком боргу (
а.с. 14-15 ).

За таких обставин, суд першої
інстанції, з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
зокрема, ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ухвалив законне і
обґрунтоване рішення про задоволення
позову.

При цьому, дав відповідну оцінку
належних і допустимих доказів у справі
згідно положень ст. 212 ЦПК України.

А тому, доводи апелянта про
незаконність та необґрунтованість
рішення, невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права
при його ухваленні, на думку
апеляційного суду, не знайшли свого
підтвердження при перегляді справи
судом другої інстанції.

При цьому, колегія суддів не бере до
уваги посилання апелянта на часткове
погашення ним боргу за кредитним
договором, оскільки зазначені кошти
були внесені у 2014 році, а
заборгованість, яку просив стягнути
банк, нарахована станом на 11.11.2013 року.

Тим паче, докази про сплату частини
заборгованості надані суду як додаток
до апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про
зменшення розміру неустойки на
підставі ст. 551 ЦК України, на
переконання апеляційного суду, є
необґрунтованими, оскільки розмір
основної заборгованості за кредитом
перевищує суму пені.

Інші обставини, викладені в апеляції,
зокрема, про те, що відповідач був
позбавлений можливості прийняти
участь у судовому засіданні та подати
докази, на спростування суми боргу, на
переконання апеляційного суду, не
спростовують висновки суду першої
інстанції про обґрунтованість
заявлених позовних вимог і вони не є
підставою для задоволення апеляції,
вимоги якої не ґрунтуються на
положеннях закону.

А тому, викладені у апеляції доводи суд
другої інстанції відносить до числа
формальних, відповідно, рішення,
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч.
3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, чого
судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 16
травня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвали
апеляційного суду.

Головуючий:
А.С. Сержанюк

Судді:
В.О. Фінагєєв

Є.М. Суханова