Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Червинської
М.Є.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
публічного акціонерного товариства
страхова компанія «Велта», третя особа
- приватне акціонерне товариство
страхова компанія «ВУСО», про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на рішення Київського районного суду м.
Харкова від 06 березня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 22 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 15 серпня 2011 року по
Бєлгородському шосе, поблизу
будинку № 2 у м. Харкові ОСОБА_4, керуючи
транспортним засобом марки «СНVROLЕТ
АVЕО», реєстраційний номер НОМЕР_1,
порушуючи п. 13.1
Правил дорожнього руху України, не
впорався з керуванням, допустив
зіткнення з його автомобілем марки ЗАЗ
ТР 6950, реєстраційний номер
НОМЕР_2, за кермом якого він
знаходився.

Постановою суду від 09 вересня 2011 року
відповідача визнано винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України, при
скоєнні якого транспортний засіб
позивача зазнав конструктивної
загибелі та був знищений.

Майнові інтереси ОСОБА_3 були
застраховані ПрАТ «Страхова компанія
«ВУСО» за договором добровільного
страхування наземного транспорту
(КАСКО) № -01 від 19 липня 2011 року.

У зв'язку із повною загибеллю
транспортного засобу, а саме: значними
ушкодженнями транспортного засобу, які
не можуть бути відремонтовані для
безпечної експлуатації, він звернувся
до страховика з заявою про відмову від
своїх прав на застрахований
транспортний засіб на користь
страховика. Відповідно до п. 12.24
Договору, вартість залишків, придатних
для подальшого використання, була
погоджена і склала 42 500 грн.

ОСОБА_3 були реалізовані залишки
транспортного засобу і отримана
страхова виплата у зазначеному
розмірі, були погашені зобов'язання
перед кредитором за придбання даного
транспортного засобу.

У зв'язку з цим позивач, змінивши
позовні вимоги, просив суд стягнути з
ОСОБА_4 на його користь: матеріальні
витрати на послуги СТО та виконання
робіт по незалежній оцінці у розмірі 2
250 грн.; різницю між фактичним розміром
шкоди і страховими виплатами на
придбання, оформлення, державну
реєстрацію та зняття з державної
реєстрації транспортного засобу у
розмірі 16 264 грн.; франшизу у розмірі 1
тис. грн., виплату по втраті товарного
вигляду транспортного засобу у розмірі
6 802 грн.; моральну шкоду у розмірі 5 тис.
грн.; стягнути з відповідача - ПАТ СК
«Велта» різницю між фактичним розміром
шкоди та здійсненними страховими
виплатами у розмірі 15 516 грн. 89 коп.; пеню
за прострочення виплати різниці
страхового відшкодування за період з 04
січня 2012 до 17 грудня 2012 у розмірі
2 236 грн. 17 коп.; стягнути з відповідачів
витрати на сплату судового збору у
розмірі 490 грн. 70 коп.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 06 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 22 січня 2014 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 10 052 грн. 20 коп. в якості
відшкодування матеріальної шкоди, яка
складається із суми франшизи, вартості
втрати товарного вигляду автомобіля,
вартості послуг по незалежній оцінці
заподіяної шкоди, та 1 тис. грн.
моральної шкоди. У задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить змінити вказані судові рішення
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову у повному обсязі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить змінити вказані судові
рішення, а саме відмовити ОСОБА_3 у
задоволенні позовних вимог про
стягнення на його користь витрат на
послуги СТО та виконання робіт по
незалежній оцінці у загальній сумі 2 250
грн. та величини втрати товарного
вигляду автомобіля у сумі 6 802 грн. 20
коп.

Касаційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не
підлягає, касаційна скарга ОСОБА_4
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що виплата страхового
відшкодування була проведена у
відповідності до вимог чинного
законодавства України, та СК «ВЕЛТА»
відшкодувало позивачеві як
потерпілому матеріальну шкоду,
спричинену відповідачем,
відповідальність якого застрахована, у
межах лімітів відповідальності,
визначених Законом та Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Матеріальна шкода, завдана
ОСОБА_3 у розмірі 10 052 грн. 20 коп. була
підтверджена належними та допустимими
доказами у справі, тому підлягає
стягненню з відповідача.

З такими висновками судів повністю
погодитись не можна, оскільки ці не
ґрунтуються на матеріалах справи та
суперечать нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення у повній мірі не відповідають.

Судом установлено, що 19 липня 2011 року
між позивачем та ПрАТ «Страхова
компанія «ВУСО» укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту (КАСКО) № -01,
автомобіля ЗАЗ ТР 6950,
реєстраційний номер НОМЕР_2 (а. с. 16-18).

19 травня 2011 року між ПрАТ СК «ВЕЛТА» та
ОСОБА_4 укладений договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (а. с. 91).

15 серпня 2011 року у м. Харкові трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «СНVROLЕТ АVЕО» реєстраційний
номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та
автомобіля ЗАЗ ТР 6950, реєстраційний
номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3 (а. с. 14)

Відповідно до постанови Київського
районного суду м. Харкова від
09 вересня 2011 року ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, яке спричинило
зазначену дорожньо-транспортну
пригоду (а. с. 15).

Відповідно до п. п. 30.1 та 30.3 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» транспортний засіб
вважається фізично знищеним, якщо його
ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим та власник
транспортного засобу згоден з
визнанням його фізично знищеним.
Ремонт вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з експертизою, проведеною
відповідно до законодавства, витрати
на ремонт транспортного засобу
перевищують вартість транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди.

Якщо транспортний засіб визнано
фізично знищеним, відшкодування шкоди
виплачується у розмірі, який
відповідає вартості транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди та витратам по евакуації
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди. Право
на залишки транспортного засобу
отримує страховик чи МТСБУ.

Відповідно до звіту № 30/0811 про оцінку
вартості матеріального збитку,
виготовленого ТОВ «Інкон-Капітал»,
ринкова вартість автомобіля ЗАЗ
ТР 6950, реєстраційний номер
НОМЕР_2 склала 76 988 грн. 80 коп. (а. с. 22-25).

Згідно заяви власника пошкодженого
автомобіля позивача, яку він надав СК
«ВУСО», вартість залишків
транспортного засобу складає 42 500 грн.
Крім того, відповідно до власноручної
заяви ОСОБА_3 на адресу ПрАТ СК «ВУСО»
від 05 вересня 2011 року, він визнав повну
загибель транспортного засобу
(а. с. 144-146).

Відповідно до Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України,
Фонду державного майна України № 142/5/2092
від 24 листопада 2003 року (далі - Методика)
величина втрати товарної вартості
(далі - ВТВ) - умовна величина зниження
ринкової вартості ТЗ, відновленого за
нормативними вимогами після
пошкодження, порівняно з ринковою
вартістю подібного непошкодженого ТЗ.

Суди, стягуючи з відповідача 6 802 грн. 20
коп. витрат товарного вигляду
транспортного засобу, не звернули
уваги, що величина ВТВ характеризує
фізичний знос, який виникає у разі
пошкодження автомобіля і відповідного
ремонту внаслідок передчасного
погіршення товарного (зовнішнього)
вигляду, а також унаслідок зниження
міцності чи довговічності окремих
елементів складових частин, захисних
властивостей покриттів або
застосування для ремонту складових
частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Згідно зі страховим актом № 3441-02 від 28
жовтня 2011 року та додатком № 1
до цього акту від 03 листопада 2011 року,
позивачу загалом сплачена сума
страхового відшкодування у розмірі 34 788
грн. 80 коп. (а. с. 148, 179).

Таким чином, після ДТП позивач за
рахунок продажу автомобіля та виплати
страхового відшкодування його
страховою компанією ПрАТ СК «ВУСО»
отримав повну вартість автомобіля до
ДТП (76 988 грн. 80 коп.) та витрати на оплату
послуг автоевакуатора (300 грн.).

За таких обставин позивач не має права
на відшкодування величини втрати
товарного вигляду автомобіля, оскільки
пошкодження автомобіля не вплинуло на
розмір суми грошових коштів, отриманих
ним після продажу автомобіля, тому суди
дійшли помилкового висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення величини втрати товарної
вигляду транспортного засобу.

В іншій частині висновки судів є
обгрунтовними, відповідають вимогам
матеріального та процесуального права.

Оскільки обставини справи судами
встановлені повно і правильно, не
потребують додаткового дослідження
доказів, однак судові рішення у частині
позовних вимог про стягнення вартості
втрати товарного виду автомобіля
ухвалені із неправильним
застосуванням норм матеріального
права, тому вони у цій частині
підлягають скасуванню з підстав,
передбачених ст. 341 ЦПК України, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні вказаних вимог з
вищенаведених підстав.

Керуючись ст. ст. 333, 341, 346 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду
м. Харкова від 06 березня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 22 січня 2014 року скасувати у
частині позовних вимог про стягнення
величини вартості втрати товарного
виду автомобіля та ухвалити у цій
частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
публічного акціонерного товариства
страхова компанія «Велта», третя особа
- приватне акціонерне товариство
страхова компанія «ВУСО», про
відшкодування вартості величини
втрати товарного виду автомобіля
відмовити.

У решті рішення Київського районного
суду м. Харкова від 06 березня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 22 січня 2014 року
залишити без змін.

Рішення оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко