АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/7689/14
Головуючий у 1 інстанції -Гладун Х.А.
Доповідач-ПанченкоМ.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого судді
Панченка М.М.

Суддів
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, який діє за дорученням
ОСОБА_3, на рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 15 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Головного управління юстиції у м.Києві,
Київської міської ради, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог:
державний нотаріус Шостої Київської
державної нотаріальної контори
Мотицька С.А., ОСОБА_6 про визнання права
власності на спадкове майно в порядку
заповіту,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до відповідачів
Головного управління юстиції у м.Києві
та Київської міської ради і просила
винести рішення, яким визнати за нею
право власності в порядку спадкування
за заповітом після ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, на квартиру АДРЕСА_1 у
Києві загальною площею 45,78 кв.м.

Послалась на те, що 25.11.1997 батько
позивачки ОСОБА_7 заповів їй вище
зазначену квартиру, однак, у зв»язку з
тим, що вона не може надати
правовстановлюючий документ про право
власності на спадкову квартиру за
спадкодавцем, нотаріус відмовив у
видачі свідоцтва про успадкування
зазначеної квартири, у зв»язку з чим
позивачка просила визнати за нею в
порядку спадкування за заповітом право
власності на квартиру АДРЕСА_1 у Києві.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 15 квітня 2014 року у
позові відмовлено /а.с.116-118/.

Відмовляючи у позові, суд послався на
те, що позивачка не надала нотаріусу ні
суду правовстановлюючого документу,
який підтверджував би право власності
на спадкову квартиру за спадкодавцем.

Крім того, відповідно до спадкової
справи №106/2013 спадкоємцями, які подали
заяви про прийняття спадщини
померлого ОСОБА_7 є позивачка та її брат
третя особа ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє
за дорученням ОСОБА_3, просить
скасувати рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 15 квітня 2014
року, як ухвалене з порушенням вимог
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов /а.с.124-127/.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення про задоволення позову
з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу свої вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення першої
інстанції не відповідає.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідно до заповіту, посвідченого
нотаріусом Другої Київської державної
нотаріальної контори від 25.11.1997 року за
реєстровим номером №8-5099 спадкодавець
ОСОБА_7 заповів своїй доньці ОСОБА_3
належну йому на праві власності
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,78
кв.м./а.с.17, 13-15/.

Відповідно до ст.1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

В силу ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7
спадкоємець позивачка ОСОБА_3, в
передбачений ст.1270 ЦК України
шестимісячний термін, звернулась до
Шостої Київської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право власності в
порядку спадкування на спірну
квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Однак, 20.12.2012 року позивачці у видачі
свідоцтва було відмовлено з підстав
відсутності у заявниці оригіналу
правовстановлюючого документа, що
підтверджує право власності
спадкодавця на спадкову квартиру, а
також у зв»язку з тим, що з заявою про
прийняття спадщини звернувся також син
спадкодавця третя особа по справі
ОСОБА_6/а.с.18/.

Відповідно до ч.2 ст.1235 ЦК України
заповідач може без зазначення причин
позбавити права на спадкування
будь-яку особу з числа спадкоємців за
законом. У цьому разі ця особа не може
одержати право на спадкування.

Колегія суддів вважає, що нотаріусом
обгрунтовано було відмовлено у видачі
свідоцтва, у зв»язку з чим позивачка
правомірно звернулась до суду з цим
позовом, оскільки існують перешкоди
для оформлення спадкових прав у
нотаріальному порядку.

Відповідно до п.4, п.п.4.15 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012
року за №282/20595, видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

В ході розгляду справи у суді
апеляційної інстанції витребувано у
Київському міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого майна
копію свідоцтво про право власності
спадкодавця ОСОБА_7 на квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідно до указаного Свідоцтва про
право власності на житло слідує, що у
відповідності з Законом України «Про
приватизацію житлового фонду» спірна
квартира площею 45,78 кв.м. приватизована
на праві спільної власності за ОСОБА_7
та його батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Як слідує з пояснення сторін, після
смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9, їх частки у
праві власності на спірну квартиру
були успадковані ОСОБА_7.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що судом апеляційної
інстанції встановлено належні і
допустимі докази спадкування, у
відповідності з вимогами закону,
позивачкою ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні обставин, колегія суддів
дійшла висновку про скасування рішення
суду першої інстанції, як ухваленого
всупереч дійсним обставинам справи та
відповідним їм правовідносинам та
ухваленню нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за
дорученням ОСОБА_3, задовольнити.

Скасувати рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 15 квітня 2014
року та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом, складеного
спадкодавцем ОСОБА_7, та посвідченого
Другою державною нотаріальною
конторою м.Києва від 25 листопада 1997
року за реєстровим №8-5099.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3
сплачений судовий збір у сумі 364 (триста
шістдесят чотири) грн.80 коп.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді