Справа № 680/762/14-ц
№ 2/680/237/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2014 р.
смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючого -
судді Яцини О.І.,

при
секретарі судового засідання
Стандрійчук М.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Новоушицької
районної ради, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на стороні
відповідача Новоушицька районна
державна адміністрація про поновлення
на роботі та стягнення моральної шкоди,

встановив:

Позивачка звернулася до суду
з позовом до відповідача про
поновлення на роботі та стягнення
моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідно до
розпорядження голови Новоушицької
районної ради від 05 червня 2002 року №55-р
позивачку призначено на посаду
редактора газети «Наддністрянська
правда».

Не дивлячись на те, що посада
редактора не вимагала укладення
контрактної форми трудового договору
під тиском засновника, всупереч її
інтересам, 28 травня 2010 року з
позивачкою було укладено контракт,
строком до 28 травня 2011 року. З 29 травня
2011 року контракт був продовжений ще на
два роки до 28 травня 2013 року.

29 травня 2013 року на підставі
рішення Новоушицької районної ради від
23 травня 2013 року №9-12/2013 контракт було
продовжено ще на рік до 28 травня 2014
року.

28 травня 2014 року, у період тимчасової
непрацездатності, позивачку було
незаконно звільнено із займаної посади
розпорядженням голови Новоушицької
районної ради за №29-кр від 28 травня 2014
року. Оскільки суттєво порушені
трудові права позивачки та завдана у
зв'язку з цим моральна шкода вона
вимушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивачка
та її представник позовні вимоги
підтримали повністю та надали
пояснення аналогічні викладених у
заяві.

Представник відповідача Гребенюк
В.В. проти позову заперечила, надала
письмові заперечення та пояснила, що
позивачка була прийнята на роботу
розпорядженням голови Новоушицької
районної ради. За згодою позивачки 28
травня 2010 року з нею було укладено
контракт, відповідно до умов якого вона
призначена на посаду редактора газети
«Наддністрянська правда». Дію
укладеного контракту було продовжено
три рази. Ніяких заперечень відносно
контрактної форми позивачка не мала
та підписала, як основний контракт,
так і додаткові узгодження, щодо
продовження терміну його дії.

Позивачка попереджалась про
припинення трудової угоди по
досягненню кінцевого терміну дії
контракту, тому розпорядження про
її звільнення за п.8 ст.36 КЗпП
України є законним. В задоволенні
позову просила відмовити.

Представник відповідача Космак І.М.
просив в задоволені позову відмовити.

Представник третьої особи в
судовому засіданні проти позову
заперечив та просив відмовити в його
задоволені.

Заслухавши пояснення сторін,
представника позивача та третьої
особи, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Позивачка працювала на посаді
редактора газети «Наддністрянська
правда» з 05 червня 2002 року на підставі
розпорядження №55-р голови
Новоушицької районної ради.

28 травня 2010 року з позивачкою було
укладено контракт, строком до 28 травня
2011 року, а з 29 травня 2011 року контракт
був продовжений ще на два роки до 28
травня 2013 року.

29 травня 2013 року на підставі
рішення Новоушицької районної ради
Хмельницької області від 23 травня 2013
року №9-12/2013 контракт було продовжено
ще на рік до 28 травня 2014 року і в цей
день позивачку звільнено із займаної
посади розпорядженням голови
Новоушицької районної ради за №29-кр
від 28 травня 2014 року.

Відповідно до ст.23 Закону України
«Про друковані засоби масової
інформації (пресу) в Україні» редактор
(головний редактор) призначається
(обирається) на посаду і звільняється з
посади в порядку, встановленому
засновником (співзасновниками) у
статуті редакції відповідно до чинного
законодавства про працю.

Як вбачається із матеріалів
справи, співзасновниками редакції
районної газети «Наддністрянська
правда» є відповідач - Новоушицька
районна рада та третя особа -
Новоушицька районна державна
адміністрація.

Відповідно до п.3.1 та 3.3 діючого
Статуту редакція газети є юридичною
особою, має самостійний баланс, рахунки
в установах банків, печатку, бланки зі
своїм найменуванням.

Згідно із п.7.3 діючого Статуту
керівництво поточною діяльністю
Установи здійснює редактор, який
призначається та звільняється на сесії
районної ради та п.7.4 відповідно до
якого після призначення керівника на
посаду з ним укладається контракт,
який укладає від імені Засновників
голова районної ради.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.43 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях районної, обласної ради
вирішується питання заснування
засобів масової інформації
відповідної ради, призначення та
звільнення їх керівників.

Частиною 3 ст. 21 КЗпП України визначено,
що особливою формою трудового договору
є контракт, в якому строк його дії,
права, обов'язки і відповідальність
сторін (в тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін. Сфера застосування
контракту визначається законами
України.

Зі змісту рішення Новоушицької
районної ради № 5 від 28 травня 2010 року
вбачається, що на засіданні районної
ради затверджено контракт між районною
радою та редактором газети
«Наддністрянська правда» ОСОБА_1
строком на один рік, контроль за
виконання рішення покладено на
заступника голови районної ради
Зваричука В.В. Контракт було продовжено
ще два рази на три роки.

Вказані рішення Новоушицької
райдержадміністрації та Новоушицької
районної ради, щодо трудових прав та
строку призначення (обрання) на посаду
головного редактора позивачка не
оскаржувала.

Суд не знаходить правових
підстав для визнання незаконним
контракту від 29 травня 2013 року, яким
термін дії контракту визначено
сторонами і 28 травня 2014 року він настав.
Тому ніяких порушень у звільненні
позивачки суд не вбачає.

Посилання позивачки на те, що з
нею укладено трудовий договір на
невизначений строк, є необґрунтованим.
При цьому порушень Законів про працю
також не встановлено.

Також, твердження позивачки про
незаконне звільнення в період її
тимчасової непрацездатності є
необґрунтованим.

Відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України
не допускається звільнення працівника
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці. Це правило не поширюється
на випадок повної ліквідації
підприємства, установи, організації.
Аналогічні правила застосовуються і до
випадків звільнення працівника з
підстав передбачених ст.41 КЗпП України
(ч.3 цієї норми).

Таким чином, виходячи з
нормативного (а не сутнісного)
тлумачення п.п. 4, 8 ст. 36, ч. 3 ст. 40,
ч. 3 ст. 41, ст. ст. 40, 41 КЗпП України та
ураховуючи те, що між сторонами виник
спір із приводу припинення трудового
договору з працівником з підстав,
передбачених контрактом - п.8 ст.36 КЗпП
України, а не у зв'язку із звільненням
працівника з ініціативи власника, або
уповноваженого ним органу, норми ч. 3 ст.
40 КЗпП України на ці правовідносини не
поширюється. (Правова позиція ВСУ
-Рішення у справі № 6-156цс12 від 26 грудня
2012 року).

Встановивши на підставі доказів факт
дотримання відповідачем
законодавства при звільненні ОСОБА_1
з посади, суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні вимог про
поновлення її на роботі.

Оскільки роботодавцем при
звільненні позивачки не порушено
трудових прав та таких обставин в
судовому засіданні не встановлено,
вимоги позивачки щодо стягнення
моральної шкоди не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 15, 60, 209, 218, 212-215,
294 ЦПК України, ст.ст.21, 232, 233, 235 КЗпП
України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до
Новоушицької районної ради, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на стороні відповідача Новоушицька
районна державна адміністрація про
поновлення на роботі та стягнення
моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. І. Яцина