Справа № 242/2529/14-ц
Провадження № 2-о/242/76/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді Черкова В.Г., при
секретарі Кідрон О.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Селидове цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту, що має
юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою,
в якій вказала, що має місце
виправлення в її трудовій книжці.
Встановлення факту належності
трудової книжки необхідно для
призначення пенсії. Просила встановити
факт того, що трудова книжка трудова
книжка, видана Таверівським
свеклосовхозом Полтавської області
26.03.1975 р. ОСОБА_1 із зазначенням дати
народження « ІНФОРМАЦІЯ_2», належить їй
- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник у судове засідання не з'явився,
про день слухання справи повідомлявся
належним чином. Надав заяву, в якій
підтримав свої вимоги та просив їх
задовольнити.

Представник зацікавленої особи -
Управління пенсійного фонду України в
м.Селидове Донецької області - просив
ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши інші докази, судом
встановлено, що 26.03.1975 р. була виписана
трудова книжка на ім'я (російською)
«ОСОБА_1», ІНФОРМАЦІЯ_2, в якій є
виправлення у графі «прізвище»(а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦК України
фізична особа набуває прав та
обов'язків і здійснює їх під своїм
ім'ям. Частина 1 ст. 201 ЦК України
передбачає, що ім'я є особистим
немайновим благом яке охороняється
цивільним законодавством. Крім того
органи державної влади у межах своїх
повноважень забезпечують здійснення
фізичною особою особистих немайнових
прав, як зазначено в ч. 1 ст. 273 ЦК
України. На підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК
України суд може встановити факти
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові…, що зазначені в документі не
збігаються з ім'ям, по батькові,
прізвищем… цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті. Пленум Верховного Суду
України п.12 Постанови «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» від
31.0.31995 р. № 5 зазначає, що суд може
встановлювати факти належності особі
документів, які не відносяться до
таких, що посвідчують особу, якими є, в
тому числі, трудові книжки та інші
документи про трудовий стаж.
Відповідно до ст. 274 ЦК України
обмеження особистих немайнових прав
фізичної особи, встановлених Цивільним
Кодексом України, Конституцією України
та іншими законами України можливе
лише у випадках передбачених ними.

Дослідивши матеріали справи
та надані докази в їх сукупності суд
приходить до висновку, що вимоги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов`язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Докази надаються сторонами, та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Проте заявниця не побажала надати
жодної довідки, яка б могла підтвердити
хоч один запис в трудовій книжці та в
свою чергу підтвердити, що вона дійсно
належить заявниці. В судове засідання
також не побажала з'явитися і таким
чином не залишила суду жодної
можливості задовольнити її заяву.

Керуючись ст.ст. 212-215, 256-259 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1
про встановлення факту, що має юридичне
значення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя