Справа № 177/359/14-ц
Провадження № 2/177/400/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 липня 2014 року

Криворізький районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г.
Г.

за участі: секретаря
Дзиговської Т. Б.,

прокурора Іоаніді Д.С.

представника позивача Сусєдко С.В.

представника відповідача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представників третіх осіб:

- Служби у справах дітей Криворізької
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області
Соколовської А.В.

- Криворізького районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді

Железнякової І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кривому Розі
цивільну справу за позовом
Радушненської селищної ради
Криворізького району
Дніпропетровської області в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, треті особи: служба у справах
дітей Криворізької районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, Криворізький районний центр
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді про відібрання дитини без
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Радушненська селищна рада
Криворізького району
Дніпропетровської області в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом, та просила
відібрати без позбавлення
батьківських прав від громадян ОСОБА_4
та ОСОБА_3, малолітню дитину ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з них аліменти
на утримання дитини, кожного окремо, в
розмірі 1/4 частини всіх видів їх
заробітку (доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що на території
Радушненської селищної ради проживає
сім'я ОСОБА_2: батько ОСОБА_4, мати
ОСОБА_3, які мають чотирьох малолітніх
дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Подружжя ОСОБА_11 займаються вихованням
своїх дітей, але батько ОСОБА_4 жорстоко
поводиться із донькою ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яку він жорстоко побив,
мати ОСОБА_3 замовчує про факт
жорстокого поводження батька із
дитиною ОСОБА_2 і не звертається до
правоохоронних органів. Вона, як мати
повинна захищати дитину, але після
побиття наступного дня за медичною
допомогою не звернулася. Тільки за
втручанням адміністрації школи,
селищної ради, служби у справах дітей,
міліції ОСОБА_3 погодилася заявити на
свого чоловіка про те, що він жорстоко
поводиться із дитиною. Своєю
поведінкою мати ОСОБА_3 наражає дітей
на небезпеку. 28 січня 2014 року селищній
раді стало відомо від директора
Радушненської ЗОШІ, що малолітня
ОСОБА_2 , учениця 1-го класу, була у
синцях і скаржилася на те, що вона не в
змозі вставати на ніжки. В той же день
позивачам було прийняте рішення про
відібрання дитини, враховуючи той факт,
що в родинні ОСОБА_2 виникла загроза для
життя та здоров'я малолітній ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з побиттям її
батьком.

Відповідачі вже були позбавлені
батьківських прав відносно
малолітньої ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5,
оскільки не забезпечували своїй донці
ОСОБА_12 повноцінне для її віку
харчування та догляд, не вживали
заходів щодо її лікування, не
створювали задовільні побутові умови.

Повернення ОСОБА_2 до батьків створює
безпосередню загрозу для життя та
здоров'я дитини, оскільки батько ОСОБА_4
б'є дитину, мотивуючи, що вона погано
читає, не допомагає у догляді за
малолітньою сестрою ОСОБА_11, 2012 року
народження і має випадки крадіжок їжі в
дітей у класі, в якому навчається
ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 взагалі не вживає
заходів для безпеки дитини.

Тому представник позивача -
Радушненської селищної ради
Криворізького району
Дніпропетровської області - Сусєдко
С.В. в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_2,
відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3, кожен
окремо, проти позову заперечували, в
судовому засіданні пояснили, що вони
постійно проживають в АДРЕСА_1
Дніпропетровської області зі своїми
чотирма малолітніми доньками: ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_2. До всіх дітей
вони ставляться однаково, всіх
однаково виховують, однаково люблять.
Щодо побиття доньки ОСОБА_2 батьком,
зазначили, що це був єдиний випадок,
коли батько фізично наказав дитину,
однак шкодує про свій вчинок. Він
постійно бере участь у вихованні
дитини, відвідує школу, але в той час
сердився на дитину на її небажання
навчатися в силу свої здібностей.

Прокурор, в ході судового засідання,
вимоги позивача підтримав в повному
обсязі та не заперечував проти їх
задоволення.

Представники третіх осіб: Служби у
справах дітей Криворізької районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області Соколовська
А.В. та Криворізького районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Железнякова І.А. в ході судового
засідання вимоги позивача підтримали
та не заперечували проти їх
задоволення.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши у сукупності всі
матеріали справи, повно і всебічно
з'ясувавши обставини справи,
дотримуючись принципів змагальності і
диспозитивності цивільного
судочинства, оцінивши докази у справі
у їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням згідно ст. 212 ЦПК України,
захищаючи порушені, невизнані або
оспорювані права, свободи чи інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини, які
регулюються нормами Сімейного кодексу
України.

Так, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є
батьками малолітньої дитини ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджуються копією
свідоцтва про її народження (а.с. 7), а
також копією актового запису про
народження №19 від 20 квітня 2007 року
ОСОБА_2 з повним витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян щодо актового запису про
народження (а.с. 33, 34-35).

28 січня 2014 року був встановлений факт
побиття малолітньої дитини ОСОБА_2 її
батьком ОСОБА_4 Ця обставина
підтверджується актом первинного
огляду ОСОБА_2, згідно якого в
присутності директора школи, фахівця з
соціальної роботи КрЦСССДМ,
соціального педагога, медичною сестрою
було оглянуто ОСОБА_2, в результат
огляду встановлено, що по всьому тілу
дини синці, на спині та ногах великі
синці, в результаті чого дитина не може
стояти на ногах (а.с. 17). Опитана
малолітня ОСОБА_2 28.01.2014 року пояснила,
що її у вечорі побив батько кухонною
дощечкою по ногах, оскільки вона не
хотіла читати (а.с. 18). Факт виявлення
слідів побиття підтвердила в судовому
засіданні свідок ОСОБА_14, яка є
вчителем Радушненської ЗСШ.

З висновку експерта № 205 від 30.01.2014 року,
вбачається, що при огляді у дівчинки
виявлено сім синців в області нижніх
кінцівок, які за своїм характером
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, як такі, що мають незначні
скороминучі наслідки, ушкодження
виникли від дії тупих твердих
предметів з обмеженою, а також з
обмеженою, подовженою травмуючою
поверхнею, що могло бути спричинено при
зазначених обставинах (а.с. 15-16).

ОСОБА_4 в судовому засіданні не
заперечував факт насильницького
покарання дитини ОСОБА_2, однак
стверджував, що фізичну силу
застосував до неї вперше та
розкаюється у цьому. Окрім того,
зазначив, що бив дитину паском, а не
кухонною дощечкою. Визнав
недопустимість подібних дій по
відношенню до дітей та зобов'язався в
подальшому не вчиняти подібного.

З додаткового висновку експерта № 775
(205-14) від 14.04.2014 року вбачається, що
тілесні ушкодження ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_8, утворилися за обставин на
які вона вказує та могли бути
спричинені паском (а.с. 81-82).

На підставі висновку опікунської ради
при виконкомі Радушненської селищної
ради № 1/1 від 28 січня 2014 року «Про
відібрання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
від батьків»(а.с. 25), винесено рішення
селищного голови, голови органу опіки
та піклування № 1 від 28 січня 2014 року
про негайне вилучення малолітньої
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 від батьків та
направлення до дитячого відділення
Криворізького районного центру ПМСД
для проходження медичного огляду
дитини та остаточного вирішення
питання перебування в родині (а.с. 27).

З листа КЗ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей № 1 «Криворізької міської ради»
№ 08/0293 від 16.05.2014 року, вбачається, що в
КЗ «Центр соціально-психологічної
реабілітації дітей № 1 «Криворізької
міської ради» перебуває малолітня
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, яка була
влаштована до закладу 03.02.2014 року за
направленням Радушненської селищної
ради Криворізького району
Дніпропетровської області, в зв'язку з
тим, що дитина опинилася в складних
життєвих обставинах. При надходженні
дитини було надано виписний епікриз №
65 про перебування дитини в
педіатричному відділенні Криворізької
ЦРЛ з 28.01.2014 року по 03.02.2014 року з
діагнозом: забиття, підшкірні гематоми
нижніх кінцівок (а.с. 99).

Згідно характеристики відповідача
ОСОБА_4, наданою Радушненською
селищною радою Криворізького району
Дніпропетровської області від 30.01.2014
року, ОСОБА_4 проживає в с.м.т. Радушне з
2005 року. За період проживання
зарекомендував себе посередньо,
тимчасово не працює. 28.01.2014 року
педагогами, медиками, фахівцем з
соціальної роботи, працівниками
селищної ради, дільничним інспектором
було зафіксовано факт жорстокого
поводження з дитиною - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 8).

Таким чином, у судовому засіданні
зібрано достатньо доказів,
підтверджуючих факт жорстокого
поводження відповідача ОСОБА_4 з
дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, факт
такого поводження з дитиною з боку
матері ОСОБА_3 матеріалами справи та
іншими доказами дослідженими судом не
підтверджений.

Як вбачається з характеристики учениці
1-а класу Радушненської ЗОШ ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_8, дитина розумово і фізично
розвинута, спокійна, врівноважена,
дружелюбна, по відношенню до дорослих
ввічлива. На початку навчального року
батьки добросовісно ставилися до
своїх обов'язків, відвідували
батьківські збори , цікавилися
навчанням дитини. З листопада 2014 року
батько часто став лаяти дитину за
недобросовісне ставлення до навчання.
Дитина охайно одягнена, чиста (а.с. 10).

З акту від 29.01.2014 року, складеного
комісією у складі фахівця з соціальної
роботи КрРЦССДМ Корсун Ю.А., секретаря
Радушненської селищної ради Сусєдко
С.В., лікаря Радушненської амбулаторії
ЗПСМ ОСОБА_18., вбачається, що в ході
інспектування було виявлено, що умови
проживання дітей задовільні, загроз їх
здоров'ю та життю не має (а.с. 14).

Малолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, в
судовому засіданні пояснила, що дійсно
її батько побив за те, що вона не хотіла
читати, і в теперішній час вона
перебуває у КЗ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей № 1 «Криворізької міської ради»,
однак вона вважає, що ситуація в сім'ї
змінилася, батьки відвідували її в
притулку, однак не завжди їх впускали
до неї, вона сумує за ними та сестрами,
просить повернути її до родини.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_17, яка працює соціальним
педагогом КЗ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей №1», зазначила, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_8 є дитиною розвинутою,
доброзичливою, сумує за сестрами та
родиною, після відвідування її
батьками в притулку у неї виникло
бажання повернутися додому.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції
України, ст. 5 СК України сім'я,
материнство та батьківство
охороняється державою.

Згідно ст.. 170 СК України, суд може
постановити рішення про відібрання
дитини від батьків або одного з них, не
позбавляючи їх батьківських прав, у
випадках, передбачених пунктами 2-5
частини першої ст.. 164 цього кодексу (в
разі якщо вони ухиляються від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини,
жорстоко поводяться з дитиною, є
хронічними алкоголіками або
наркоманами, вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва), а
також в інших випадках, якщо залишення
дитини у них є небезпечним для її життя,
здоров'я і морального виховання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН
батьки несуть відповідальність за
виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 151 СК України,
ст. 11.12. ЗУ «Про охорону дитинства»,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, поважати її,
батьки зобов'язані надавати дитині
належне батьківське виховання,
оскільки право на виховання - є одним із
основних прав дитини. Декларація прав
дитини, проголошена Генеральною
Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове
положення визначила, що дитина повинна
зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч.2 ст. 171 СК України
дитина, яка може висловити свою думку,
має бути вислухана при вирішенні між
батьками, іншими особами спору щодо її
виховання, місця проживання, у тому
числі при вирішенні спору про
позбавлення батьківських прав, а також
спору щодо управління її майном.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
встановлено, що зважаючи на те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведеності винної
поведінки когось з батьків або їх обох
з урахуванням їх характеру, особи
батька і матері, а також інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволені позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
орган опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд
має право вирішити питання про
відібрання дитини у відповідача і
передачу органам опіки та піклування
(якщо цього потребують її інтереси), але
не повинен визначати при цьому
конкретний заклад.

В судовому засіданні знайшов своє
підтвердження факт застосування
фізичного насильства відповідачем
ОСОБА_4 щодо своєї доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_8, при цьому мати дитини -
ОСОБА_3 не вжила заходів щодо
припинення цих дій та звернення за
медичною допомогою при скаргах дитини
на больові відчуття, однак суд вважає,
що відповідачі бажають виправити
становище, в скоєному розкаюються, вони
мають можливість займатися належним
вихованням дитини та повноцінно
утримувати її матеріально, також
враховує думку малолітньої дитини
ОСОБА_2, згідно якої вона вважає за
можливе залишити її разом з батьками,
враховуючи принцип необхідності
збереження біологічної родини, суд
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позову в частині
відібрання дитини ОСОБА_2 з родини.

Згідно ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

В порядку ч. 4 ст. 170 СК України, суд при
задоволені позову про відібрання
дитини від матері, батька без
позбавлення батьківських прав, вирішує
питання про стягнення з них аліментів
на дитину.

Оскільки в задоволені позовних вимог,
щодо відібрання дитини відмовлено, то у
стягненні з відповідачів аліментів на
утримання малолітньої доньки ОСОБА_2,
теж слід відмовити.

Керуючись ст. 150, 151, 164, 170, 171 СК України,
ст. 8, 10, 11, 81, 88, 208, 212, 214, 215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Радушненської
селищної ради Криворізького району
Дніпропетровської області в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, треті особи: служба у справах
дітей Криворізької районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, Криворізький районний центр
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді про відібрання дитини без
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів - відмовити.

Попередити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про
необхідність змінити ставлення до
виховання дітей.

Покласти на орган опіки та піклування
Радушненської селищної ради
Криворізького району
Дніпропетровської області контроль за
виконанням ОСОБА_4 та ОСОБА_3
батьківських обов'язків по відношенню
до дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до набрання
законної сили. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
апеляційного оскарження.

Апеляційне оскарження здійснюється
шляхом подачі через суд першої
інстанції, який постановив рішення
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, в порядку ст.
295 ЦПК України. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подавати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: