Справа №591/2119/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Бурда Б. В.Номер провадження
22-ц/788/1384/14 Суддя-доповідач - Маслов В. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Маслова В. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Шевченка В. А.

при секретарі судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сумитеплоенерго»

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 26 червня 2014 року

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сумитеплоенерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за надані
послуги з централізованого опалення,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ТОВ «Сумитеплоенерго»
звернулося до суду з даним позовом.
Свої вимоги обґрунтовувало тим, що
Товариство є виробником та виконавцем
послуг з централізованого опалення в м.
Суми. ОСОБА_3, яка мешкає в квартирі
АДРЕСА_1 користується послугами з
централізованого опалення, але вчасно
їх не оплачує, у зв'язку з чим у неї
виникла заборгованість перед
позивачем за період з 01 листопада 2008
року по 30 вересня 2013 року у розмірі 3799
грн. 98 коп., в тому числі 2254 грн. 68 коп. з
опалення та 1545 грн. 30 коп. з абонплати.
Тому, посилаючись на вказані обставини,
просить стягнути вказану суму
заборгованості.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 26 червня 2014 року позов ТОВ
«Сумитеплоенерго» задоволено
частково, стягнуто на його користь з
ОСОБА_3 заборгованість в сумі 2000 грн. 99
коп. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ
«Сумитеплоенерго» посилаючись на
порушення норм матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
позов задовольнити в повному обсязі.
Зазначає, що у місцевого суду не було
підстав для застосування строку
позовної давності до даних
правовідносин, оскільки відповідач
неодноразово здійснював дії, які
свідчать про визнання ним боргу, тому
перебіг позовної давності переривався
в силу ст. 264 ЦК України.

Заслухавши пояснення Кубанової А.М.,
представника позивача, яка підтримала
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення місцевого суду
зміни, виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України.

Хоча між сторонами не укладено
письмового договору, однак сторони
визнають, що позивач є надавачем послуг
з теплопостачання у квартиру АДРЕСА_1, а
відповідачка, проживаючи в цій
квартирі, є споживачем послуг.
Правовідносини між сторонами
регулюються Законом України «Про
житлово - комунальні послуги», Законом
України «Про теплопостачання», Законом
України «Про захист прав споживачів»,
нормами Цивільного кодексу України,
«Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», які затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21 липня 2005 року.

В матеріалах справи є докази про те, що
відповідачка, споживаючи послуги з
теплопостачання, впродовж багатьох
років вкрай нерегулярно оплачувала їх
й у період з 01 листопада 2008 року по 30
вересня 2013 року заборгованість склала
3799 грн. 98 коп. Тому суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
необхідність стягнення з відповідачки
на користь позивача заборгованості в
оплаті за спожиту теплову енергію.
Задовольняючи позов частково у межах
трирічного строку позовної давності,
перед зверненням до суду з даним
позовом 01 квітня 2014 року, суд зазначив у
рішенні, що стягненню підлягає 2000 грн. 99
коп. за період з 01 березня 2011 року по 30
вересня 2013 року, як кінцевий строк
зазначений у позовній заяві. Колегія
суддів вважає ці розрахунки не точними,
оскільки суд першої інстанції не
урахував правило ст. 264 ЦК України щодо
перериву строку позовної давності
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу.

З розрахунків, які є на а.с. 8 - 13
вбачається, що в періоді з 01 листопада
2008 року по 30 вересня 2013 року
відповідачка інколи погашала
заборгованість за спожиту теплову
енергію. Так, вона сплатила 429 грн. у
грудні 2008 року, 314 грн. 81 коп. у вересні
2009 року, 79 грн. у листопаді 2012 року.
Сплативши цей останній платіж, вона
визнала наявну заборгованість, а отже,
трирічний строк позовної давності
треба відраховувати від листопада 2012
року, а не від 01 квітня 2014 року, як це
зробив місцевий суд. Отже, стягненню з
відповідачки підлягає заборгованість
з листопада 2009 року по 30 вересня 2013 року
у сумі 3379 грн. 19 коп. Сума позову у
розмірі 420 грн. 79 коп. знаходиться поза
межами трирічного строку позовної
давності і у її стягненні треба
відмовити за пропуском строку позовної
давності без поважних причин.

Хоча в цій справі немає письмової заяви
відповідачки про застосування строку
позовної давності, однак така заява
подавалася нею при розгляді справи
наказного провадження і саме із - за
цього наказ про стягнення боргу від 30
жовтня 2013 року був скасований 22
листопада 2013 року. Тому
необґрунтованим виглядає довід в
апеляційній скарзі про те, що
відповідачка взагалі не зверталася до
суду з заявою про застосування строку
позовної давності. У зв'язку з
застосуванням строку позовної
давності не вбачається підстав для
повного задоволення позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України на користь
позивача пропорційно підлягають
поверненню судові витрати по судовому
збору як за суд першої інстанції 215 грн.,
так і за суд у другій інстанції 108 грн., а
всього 323 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 291, 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сумитеплоенерго» задовольнити
частково.

Змінити рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 26 червня 2014 року у даній
справі.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сумитеплоенерго»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер платника податків
НОМЕР_1, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сумитеплоенерго» 3379 (тридцять три
тисячі сімдесят дев'ять) грн. 19 коп.
заборгованості за опалення станом на 30
вересня 2013 року та 323 грн. повернення
судових витрат.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набрало
законної сили, але може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -