Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/3158/14
Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Крайник Н.П.

суддів - Мельничук О.Я., Шашкіної
С.А.

секретаря - Данилик І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3
на рішення Галицького районного суду м.
Львова від 18 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
до Львівської міської ради, за участю
третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 18 березня 2014 року позов
задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення
№ 53 Узгоджувальної комісії для
вирішення земельних спорів Львівської
міської ради від 09.11.2012 року в частині
погодження ОСОБА_2, ОСОБА_3 межі між
земельними ділянками по фактичному
користуванню відповідно до акту
обстеження та показу меж земельної
ділянки на АДРЕСА_1 від 05.10.2012 року по
лінії (Г-А), виготовленого Львівським
комунальним підприємством «ЦЗК та З».

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Вважають зазначене рішення незаконним,
необ'єктивним, необґрунтованим та
таким, що ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а висновку суду такими, що не
відповідають дійсним обставинам
справи.

В апеляційній скарзі покликаються на
те, що суд першої інстанції неповно
з'ясував обставини справи та не дав
належної оцінки наявним доказам, не
взяв до уваги обґрунтованих заперечень
відповідача та третіх осіб.

Зазначають, що рішення узгоджувальної
комісії Львівської міської ради № 53
від 09.11.2012 року є законним та не порушує
право позивачів на землю, оскільки
узгоджувальна комісія Львівської
міської ради для вирішення земельних
спорів винесла рішення, яким
рекомендувала погодити межу між
земельними ділянками по фактичному
користуванню відповідно до акту
обстеження та показу меж земельної
ділянки на АДРЕСА_1 від 05.10.2012 року (по
лінії Г-А), виготовленого ЛКП «ЦЗК та З»,
тобто рішення узгоджувальної комісії
по вирішенні земельних спорів має
виключно рекомендаційний характер,
відтак не може бути предметом судового
оскарження.

Просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
слід відхилити з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЗК України,
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
права на землю.

Встановлено, що ОСОБА_4 є власником
квартири № 3, а ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10
- квартири №1 у одноповерховому
двохквартирному житловому будинку
АДРЕСА_2. Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради №1157 від 20.08.1953
року за будинком АДРЕСА_2 закріплена
земельна ділянка площею 522,5 кв.м (а.с. 9).

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
співвласниками будинку АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської Ради депутатів
трудящих №1157 від 20.08.1953 року за
будинком АДРЕСА_1 залишено в
користуванні земельну ділянку площею
1028,70 кв.м, самовільно захоплену
земельну ділянку площею 357,40 кв.м. з
присадибної ділянки вилучено та
зараховано до міського земельного
фонду, (а.с. 19).

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської Ради депутатів
трудящих № 1592 від 26.10.1953 року земельна
ділянка площею 357, 4 кв.м., як лишок зверх
встановленої норми (1028,7 кв.м.) залишено
в тимчасове користування ОСОБА_11 до
часу реконструкції кварталу в цьому
місці (а.с. 41).

Відповідно до абрису обстеження межі
земельної ділянки, який є додатком до
акту встановлення і показ меж
земельної ділянки у АДРЕСА_2 від 24.05.2012
року, спірна земельна ділянка межує між
будинками АДРЕСА_1. Зокрема, така
(спірна земельна ділянка) є дотичною
доземельної ділянки будинку № 5а, в
якому проживають позивачі (а.с. 74).

07.12.1999 р. між Львівською міською радою
народних депутатів та ОСОБА_3, ОСОБА_3
було укладено договір на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди) №30004013,
відповідно до якого, ОСОБА_3 прийняв у
тимчасове користування земельну
ділянку площею 394 кв. по АДРЕСА_1 (а.с. 42).

Ухвалою Львівської міської ради «Про
затвердження громадянам технічних
документацій із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки, і передачу
громадянам у спільну сумісну власність
та оренду земельних ділянок» № 2059 від
27.12.2012 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_12 передано в
оренду земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 для
обслуговування будинку та
прибудинкової території (а.с. 117-121).

17.08.2012 року , тобто до прийняття ухвали
Львівської міської ради № 2059 від 27.12.2012
р. про передачу в оренду земельної
ділянки власникам будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_3 та ОСОБА_3, позивачі подавали до
Львівської міської ради заяву про
передачу їм у власність земельної
ділянки площею 480 кв.м, по АДРЕСА_2, що
частково включає в себе частину
спірної земельної ділянки площею 150
кв.м., розташованої навпроти їх будинку
(а.с. 11) та заяву в якій просили до
розгляду такої не укладати із
власниками будинку АДРЕСА_1 договору
оренди на зазначену земельну ділянку
(а.с. 14).

Листом від 04.09.2012 року Управлінням
природних ресурсів та регулювання
земельних відносин позивачам була
надана відповідь у якій позивачів було
запевнено, що при вирішенні питання про
передачу в оренду зазначеної земельної
ділянки їх звернення буде враховано
(а.с. 15).

22.10.2012 року ОСОБА_4 повторно звернулася
до Львівської міської ради з
аналогічною заявою (а.с. 17-18) та листом
від 01.11.2012 року Управління природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин за результатами розгляду
заяви була повідомлена, що звернень
власників будинку АДРЕСА_1 щодо
оформлення землекористування спірної
ділянки не надходило (а.с. 20).

Відповідно до п.1.4 Положення про
узгоджувальну комісію для вирішення
земельних спорів за результатами
розгляду спорів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності чи
користуванні громадян узгоджувальна
комісія виносить рішення, яке є
підставою для прийняття ухвал міської
ради. Згідно п.4.5 Положення оскарження
рішення узгоджувальної комісії в суді
призупиняє його виконання. Згідно п.6.2
Положення у разі недосягнення згоди у
вирішенні спірного питання
узгоджувальна комісія може
рекомендувати вирішити спір у
судовому порядку (а.с. 67-69).

Встановлено, що рішенням
узгоджувальної комісії Львівської
міської ради для вирішення земельних
спорів від 09.11.2012 року № 53, яке стало
підставою для прийняття ухвали
Львівської міської ради № 2059 від 27.12.2012
р. про передачу в оренду земельної
ділянки власникам будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_3 та ОСОБА_3, рекомендовано
погодити межу між земельними ділянками
по фактичному користуванню, відповідно
до акту обстеження та показу меж
земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 05.10.2012
року (по лінії Г-А), виготовленого ЛКП
«ЦЗК та 3» без досягнення згоди у
вирішенні спірного питання між ОСОБА_3,
ОСОБА_3 та ОСОБА_13

Враховуючи, що на час передачі в оренду
спірної земельної ділянки така
перебувала у власності міської ради, та
кожен із претендентів на неї не мав
переважного права на укладення
договору оренди, розгляд
узгоджувальнувальною комісією для
вирішення земельних спорів Львівської
міської ради питання про погодження
меж земельної ділянки власникам
будинку АДРЕСА_1 без розгляду заяви
ОСОБА_13 про передачу їй частини цієї
земельної ділянки площею 150 кв.м, яка
знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_2
проведено з порушенням вимог чинного
земельного законодавства та Положення
про узгоджувальну комісію для
вирішення земельних спорів Львівської
міської ради.

Крім того, узгоджувальною комісією для
вирішення земельних спорів не
враховано, що власникам будинку
АДРЕСА_1, ОСОБА_11 на праві власності вже
належить земельна ділянки для
обслуговування будинку та
прибудинкової території площею 1028,70
кв.м.

Відтак, доводи ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про те,
що рішення узгоджувальної комісії для
вирішення земельних спорів не впливає
на взаємовідносини сторін, не
заслуговують на увагу суду, оскільки це
рішення стало підставою для
прийняттяЛьвівською міською радою
ухвали № 2059 від 27.12.2012 ро «Про
затвердження громадянам технічних
документацій із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки, і передачу
громадянам у спільну сумісну власність
та оренду земельних ділянок»
відповідно до якої ОСОБА_3 та ОСОБА_12
передано в оренду частину спірної
земельної ділянки.

Крім того, Львівська міська рада на
оскаржуване рішення Галицького
районного суду м. Львова від 18 березня
2014 року, яким визнано недійсним та
скасовано рішення № 53 Узгоджувальної
комісії для вирішення земельних спорів
Львівської міської ради від 09.11.2012 року
в частині погодження ОСОБА_2, ОСОБА_3
межі між земельними ділянками по
фактичному користуванню відповідно до
акту обстеження та показу меж
земельної ділянки на АДРЕСА_1 від 05.10.2012
року по лінії (Г-А), виготовленого
Львівським комунальним підприємством
«ЦЗК та З», апеляційної скарги не
подавала, тобто погодилась з таким.

Керуючись ст. ст. 307, 314, 315,317,319 ЦПК
України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 18 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий

Судді: