Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3079/14-ц
Провадження №: 2/332/905/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 липня 2014 р.
м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

Головуючого суддіЯцуна О.С.при
секретаріВінник Л.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Запорізького державного підприємства
«Кремнійполімер» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

16.06.2014 ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ЗДП «Кремнійполімер» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку, зазначивши що він
перебував у трудових відносинах з
відповідачем, який з лютого 2009 року
перестав виплачувати заробітну плату.
Це стало підставою для звільнення
позивача з підприємства 19.04.2010 року,
однак в день звільнення відповідач не
виплатив позивачу заборгованості по
заробітній платі. Судовим наказом
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 14.07.2010 року з відповідача
стягнуто на користь позивача
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 8456,92 грн. Оскільки на дату
звернення позивача до суду з даним
позовом відповідач так і не виплатив
наявної заборгованості по заробітній
платі, позивач просить стягнути з
відповідача середній заробіток за час
затримки розрахунку по день
постановлення рішення суду.

Від позивача надійшла заява про
розгляд справи без його участі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника відповідача
надійшла заява про розгляд справи без
її участі, проти задоволення позовних
вимог заперечує, посилаючись на те, що
підприємство відповідача не провело з
позивачем розрахунку заборгованості
по заробітній платі, у зв'язку із чим
позивач не може заявляти вимогу про
стягнення середнього заробітку до дня
виплати йому заборгованості по
заробітній платі.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджено
наявними у справі доказами, що ОСОБА_3
перебував у трудових відносинах з ЗДП
«Кремнійполімер» з 11.11.2008 року та
працював там на посаді
слюсаря-ремонтника 5 розряду.

Виходячи із розрахунку, виданого ЗДП
«Кремнійполімер» позивачеві при
звільненні, з лютого 2009 року відповідач
не виплачував позивачу заробітну
плату.

19.04.2010 ОСОБА_3 звільнено за власним
бажанням за ст. 38 КЗпП України, про що
було видано наказ № 184 від 19.04.2010 року та
внесено запис до трудової книжки під №
65.

На день звільнення позивача, борг ЗДП
«Кремнійполімер» по заробітній платі
складає 17173,37 грн., що підтверджується
довідкою № 801 від 20.05.2010 року.

Судовим наказом Заводського районного
суду м. Запоріжжя від 14.07.2010 року з
відповідача стягнуто на користь
позивача заборгованість по заробітній
платі в розмірі 8456,92 грн.

Згідно до листа Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області від 20.02.2014 року № 1639/3/11, на
виконанні у відділі знаходиться
зведене виконавче провадження № 2434/3 по
примусовому виконанню 1108 виконавчих
документів щодо стягнення з ЗДП
«Кремнійполімер» на користь держави,
фізичних та юридичних осіб
заборгованості на загальну суму 111 074
388,49 грн. До складу вищевказаного
провадження входять виконавчі
провадження з примусового виконання
судового наказу № 2-н-21/10, виданого
01.02.2010 року Заводським районним судом м.
Запоріжжя про стягнення з ЗДП
«Кремнійполімер» на користь ОСОБА_3
заборгованості по заробітній платі у
розмірі 8716,45 грн., та судового наказу №
2-н-1128/10, виданого 05.10.2010 року Заводським
районним судом м. Запоріжжя про
стягнення з ЗДП «Кремнійполімер» на
користь ОСОБА_3 заборгованості по
заробітній платі у розмірі 8456,92 грн.
Станом на 20.02.2014 року заборгованість за
вказаними судовими наказами боржником
не погашена та складає 17173,37 грн.

Статтею 43 Конституції України
передбачено, що кожен має право на
працю, що включає можливість заробляти
собі на життя працею, яку він вільно
обирає або на яку вільно погоджується.
Кожен має право на належні, безпечні та
здорові умови праці, на заробітну
плату, не нижче визначеної законом.
Право на своєчасне отримання
винагороди за працю захищається
законом.

Суд визнає бездіяльність відповідача,
а саме не виплату заробітної плати,
незаконною, такою що порушує
конституційне право ОСОБА_3 на
своєчасне отримання винагороди за
працю.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні в
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць, через проміжок часу, який не
перевищує 14 календарних днів. Згідно із
ст. 116 КЗпП України при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
підлягають до сплати, проводиться в
день звільнення.

Судом встановлено, що на час звільнення
позивача відповідач не провів з ним
розрахунок.

В разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 КЗпП України,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
(ч. 1 ст. 117 КЗпП України).

Пленум Верховного Суду України в п. 20
Постанови № 13 «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» від 24.12.1999 року роз'яснив,
що суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при не проведенні його до розгляду
справи - по день постановлення рішення,
якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини. Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності.

Згідно до довідки ЗДП «Кремнійполімер»
№ 347 від 15.11.2013 року, середньоденна
заробітна плата позивача складала 73,63
грн.

Суд погоджується з позовними вимогами
щодо стягнення з відповідача, у зв'язку
із затримкою розрахунку, середнього
заробітку позивача за весь період
затримки розрахунку по день
постановлення рішення суду, що
становить 46681,42 грн. (634 дні*73,63 грн. = 46681,42
грн.).

Посилання представника відповідача на
те, що позивач не може заявляти вимогу
про стягнення середнього заробітку до
дня виплати йому заборгованості по
заробітній платі, суд вважає
необґрунтованим, та таким, що
спростовується роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, викладеними у
Постанові № 13 «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці».

Аналізуючи позовні вимоги із існуючими
доказами у сукупності, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає
задоволенню у повному обсязі, як
законний та обґрунтований.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 43, 124 Конституції України, ст.ст. 47,
115, 116, 117, 233 КЗпП України, Законом
України «Про оплату праці», ст. 57-60, 88, 209,
212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Запорізького
державного підприємства
«Кремнійполімер» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку - задовольнити.

Стягнути з Запорізького державного
підприємства «Кремнійполімер»
(ідентифікаційний код 00203625) на користь
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку по день
постановлення рішення суду в сумі 46681,42
грн.

Стягнути з Запорізького державного
підприємства «Кремнійполімер» на
користь держави судовий збір у розмірі
466,81 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Заводський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня його
проголошення.

Суддя: О.С.
Яцун