Справа № 645/1093/14-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 липня 2014 року
м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в
складі:

Головуючого - судді Іващенко С.О.,

при секретарі - Новицькій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах
дітей Харківського району Харківської
області про надання дозволу на
тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей
за межі України без згоди батька, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою про надання дозволу на
тимчасовий виїзд малолітніх дітей за
межі України без згоди батька.

В обґрунтування позову зазначала, що
від шлюбу з відповідачем, який було
розірвано 03.04.2012 року, вона має двох
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають з позивачкою за адресою:
АДРЕСА_1. Відповідач ніякої допомоги
для забезпечення дітей та їх розвитку
позивачу не надає протягом останніх
п'яти років, матеріально дітей не
підтримує, аліментів не сплачує, участі
у вихованні, розвитку дітей не бере.
Діти потребують санаторно-курортного
лікування в зв'язку з частими
захворюваннями органів дихання, що
зумовлює необхідність проводити їх
оздоровлення в морській кліматичній
зоні. Родичі позивача є громадянами
Росії та мешкають в м. Сочі
Краснодарського краю. Враховуючи ці
обставини, вона має намір влітку 2014
року, разом з дітьми, відвідати своїх
рідних та відпочити, так як така
поїздка має велике значення для
духовного та фізичного розвитку її
дітей, оскільки вона матиме можливість
оздоровити дітей в морській
кліматичній зоні, яка є надзвичайно
сприятливою для дітей такого віку, а
діти тим самим значно розширять свої
знання та поспілкуватися з ріднею. Крім
того, позивач зазначає, що у зв'язку з
подіями, що відбуваються в даний час на
території України (особливо на півдні
та сході України) та Криму вона має
намір вивезти дітей на оздоровлення в
інші країни, а саме до Єгипту, Тунісу,
Турції у період часу з 21.07.2014 року до
31.12.2014 року. Незважаючи на це,
відповідач не дає згоди на виїзд дітей,
при цьому не мотивує причини відмови.
Оскільки, відповідно до п. 2-2 «Правил
перетинання державного кордону»
визначена можливість виїзду дитини за
кордон без нотаріально посвідченої
згоди другого з батьків у наступних
випадках: при наявності рішення суду
про надання дозволу на виїзд за межі
України громадянина, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків, тому ОСОБА_1 вимушена
звертатися до суду з вказаним позовом.

У судове засідання позивач не
з`явилася, повідомлялася про дату та
час слухання справи своєчасно та
належним чином, надала суду заяву, з
якої вбачається, що вона просить
розглядати справу за її відсутності,
позовні вимоги підтримує та просила її
задовольнити. Проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений своєчасно та
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, заперечень проти позову або
заяви про розгляд справи за його
відсутності не надав. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК
України відповідач зобов'язаний
добросовісно здійснювати процесуальні
права і виконувати процесуальні
обов'язки, що відповідно до принципу
юридичної визначеності, як складової
частини конституційного принципу
верховенства права, зобов'язує
відповідача самостійно цікавитися
перебігом розгляду судом
пред'явленого до нього позову. Тривала
відсутність такого інтересу з боку
відповідача свідчить про його
небажання захищати свої
процесуальні права.

Представник третьої особи служби у
справах дітей Харківського району
Харківської області, у судове
засідання не з*явився, в матеріалах
справи міститься заява про слухання
справи без її участі і ухвалити рішення
на розсуд суду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся
у відсутність позивача та відповідача,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо даних про права та
взаємовідносини сторін, суд вважає
можливим вирішити справу на підставі
наявних у ній матеріалів та ухвалити
заочне рішення, проти чого не заперечує
позивач, що відповідає положенням ст.
224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає можливим ухвалити рішення про
задоволення позову, з наступних
підстав:

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано 03.04.2012 року, що
підтверджується копією рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 03.04.2012 року (а.с. 39).

Від шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
серії НОМЕР_1) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(свідоцтво про народження серії НОМЕР_2)
(а.с. 8-9).

Судом встановлено, що неповнолітні
діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на даний час проживають
разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки Мерефянської
центральної районної лікарні №36/144 від
22.04.2013 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
рекомендовано санаторно-курортного
лікування в санаторії
бронхолегеневого типу (а.с. 11).

Згідно довідки Мерефянської
центральної районної лікарні №37/145 від
22.04.2013 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
рекомендовано санаторно-курортного
лікування в санаторії
бронхолегеневого типу (а.с. 12).

Відповідно до ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21.01.1994р.
встановлено, що оформлення проїзного
документа дитини провадиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників батьків чи дітей у разі
потреби самостійного виїзду
неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Згідно п.п.2 п.4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 57 від 27
січня 1995 року передбачено, що виїзд за
межі України громадян, які не досягли
16-річного віку, у супроводі одного з
батьків або у супроводі осіб, які
уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється у разі пред'явлення
оригіналів документів або їх
нотаріально посвідчених копій,
зокрема, рішення суду про надання
дозволу на виїзд за межі України
громадянина, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

Згідно п. 18 Правил оформлення видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документу
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених Постановою КМУ
від 31 березня 1995 р. N 231, оформлення
проїзного документу здійснюється на
підставі згоди батьків, а у разі, коли
вони не перебувають в шлюбі між собою
за наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлений
на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки
зобов'язані піклуватись про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
поважати дитину.

Згідно ст. 155 СК України, батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Бездіяльність відповідача також є
відмовою у наданні згоди, оскільки
унеможливлює оформлення відповідних
документів.

Суд враховує, що виїзд неповнолітніх
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон відповідає
їхнім інтересам, за своєю метою сприяє
освітньому, оздоровчому та загальному
розвитку дітей, відсутність згоди
відповідача не відповідає правам та
інтересам дітей.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд неповнолітнім дітям
за межі України без згоди батька
підлягають задоволенню.

Згідно платіжного доручення №
Р24А48046 від 04.02.2014 року позивачем
при пред'явленні позову до суду був
сплачений судовий збір у розмірі 243,60
гривень.

Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує відповідно до вимог ст. 88
ЦПК України. З відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
документально підтверджені витрати по
оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215
ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст.150,
155 СК України, ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Служба у справах дітей Харківського
району Харківської області про надання
дозволу на тимчасовий виїзд
неповнолітніх дітей за межі України
без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл матері ОСОБА_1 на
оформлення проїзних документів,
отримання віз у посольствах та
консульствах, а також надати дозвіл
вивіз неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
Російської Федерації, Єгипту, Тунісу,
Турції у період часу з 21.07.2014 року по
31.12.2014 року включно, без згоди батька,
ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
може бути подана письмова заява про
перегляд заочного рішення, відповідно
до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене
іншими особами, які брали участь у
розгляді справи до апеляційного суду
Харківської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги. Іншими
особами, які брали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -