АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/1621/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2012/14
Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л. І.
Доповідач Корнієнко В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Абрамова П.С.,

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Гадяцького районного суду
Полтавської області від 14 травня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином (
дорожньо-транспортною пригодою),-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Гадяцького районного суду
Полтавської області від 14 травня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином (
дорожньо-транспортною пригодою)
задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Європейський страховий
альянс» на користь ОСОБА_2 матеріальні
збитки в сумі 2422 ( дві тисячі чотириста
двадцять дві ) гривні 52 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 7000 ( сім тисяч )
гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в
частині відшкодування матеріальних
збитків залишено без задоволення.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Європейський страховий
альянс» судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп. за стягнення матеріальних збитків.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп. за стягнення
моральної шкоди на користь держави.

З рішенням суду не погодився
відповідач ОСОБА_1 та подав на нього
апеляційну скаргу, у якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду
незаконним та необґрунтованим, та
таким, що ухвалено внаслідок
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи, із
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
вмотивовує тим, що в його діях відсутня
будь-яка вина. Також вказує на
недоведеність розміру як матеріальної,
так і моральної шкоди.

Колегія суддів, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
скарга не підлягає до задоволення, за
наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вирішуючи спірні правовідносини,
місцевий суд інстанції вірно встановив
коло та їх характер і правомірно
виходив з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що
вироком Гадяцького районного суду
Полтавської області від 06 березня 2013
року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст.
286 КК України, а саме: у порушенні правил
дорожнього руху 15 жовтня 2011 року
близько 15 год. в м Гадяч Полтавської
області по вул. 50 років Жовтня, №
8, особою, яка керує транспортним
засобом, шляхом допущення зіткнення з
мотоциклом «Днєпр-11» д.н.з. НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_1, що спричинило
потерпілому середньої тяжкості
тілесні ушкодження.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи № 309 від
16.11.2011 року потерпілий ОСОБА_2 в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, отримав тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості за
ознакою тривалого розладу здоров'я
у вигляді: відкритого перелому нижньої
третини великогомілкової кістки
справа без зміщення, закритого
перелому зовнішнього виростка правої
великогомілкової кістки без зміщення,
забійної рани нижньої третини правої
гомілки.

Відповідно до довідок
Гадяцької ЦРЛ від 07 березня 2014 року
та від 24 березня 2014 року
підтверджується, що позивач перебував
на лікуванні в травматологічному
відділенні у період з 15 жовтня 2011 року
по 08 листопада 2011 року та з 22 березня 2012
року по 03 квітня 2012 року і за власні
кошти придбав ліки на загальну суму 1613
грн. 31 коп. та 309 грн. 21 коп.. Вказане
також доводять дані, що містяться у
довідках Центральної районної аптеки
№ 16 м. Гадяч філії ПОКП
«Полтавафарм».

Окрім того, згідно
довідки № 19 Гадяцької ЦРЛ
встановлено, що позивачу була
проведена 26 жовтня 2011 року операція
металоостеосинтез дистального
синдесмозу гвинтом, який був придбаний
пацієнтом за власні кошти, що
підтверджується квитанцією № 20 від 26
жовтня 2011 року, про його придбання та
вартість, яка складає 500 гривень.

З урахуванням
викладеного, суд дійшов вірно висновку
з приводу того, що сума витрат
понесених позивачем на
лікування після ДТП, складає 2422
гривні 52 коп.

Далі, вирішуючи спірні
правовідносини, місцевий суд вірно
керувався наступними нормами.

Відповідно до п. 1 ч. 1
ст. 1188 ЦК України - шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме шкода
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Статтею 979 ЦК України
також передбачено, що за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Як передбачено п.
23.1 ст. 23 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», шкодою, заподіяною
життю та здоров'ю потерпілого
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, є: шкода, пов'язана з
лікуванням потерпілого.

Згідно вимог п. 24.1. ст.
24 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», у зв'язку з
лікуванням потерпілого
відшкодовуються обґрунтовані
витрати, пов'язані з доставкою,
розміщенням, утриманням,
діагностикою, лікуванням,
протезуванням та реабілітацією
потерпілого у відповідному закладі
охорони здоров'я, медичним
піклуванням, лікуванням у домашніх
умовах та придбанням лікарських
засобів.

З матеріалів справи
встановлено та не заперечується
сторонами, що цивільно-правова
відповідальність водія ОСОБА_1 була
застрахована ПАТ «Європейський
страховий альянс», що підтверджується
страховим полісом № АА /0239627, який був
виданий 28 січня 2011 року.

З урахуванням
викладеного, суд обґрунтовано дійшов
висновку, що підлягають стягненню із
співвідповідача ПАТ «Європейський
страховий альянс» на користь позивача
матеріальні збитки завдані ОСОБА_1
в сумі 2422 гривні 52 коп.

Вирішуючи питання
обґрунтованості позовних вимог в
частині відшкодування позивачу
моральної шкоди, суд першої інстанції
вірно встановив, що моральна шкода,
завдана позивачу виразилася у вигляді
нервового стресу, значного морального
переживання за стан свого здоров'я та
фізичних страждань у вигляді тривалого
фізичного болю, який до цього часу не
припинився, а також пережитого
психологічного стресу під час
дорожньо-транспортної пригоди, що не
дає йому можливості до цього часу без
хвилювання керувати автомобілем.

Норми ст. 1167 ЦК України визначають
підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду, у відповідності до якої
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Окрім того, згідно ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів сім'ї чи близьких
родичів»

3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майно або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (
немайнової ) шкоди» роз'яснено, що під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності ( в тому
числі інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Звідси вбачається, що позивачем ОСОБА_2
доведено факт спричинення йому
моральної шкоди внаслідок
неправомірних дій ОСОБА_1

При цьому колегія суддів,
виходячи з засад розумності та
справедливості, беручи до уваги
обставини справи, погоджується з
висновками місцевого суду щодо розміру
моральної шкоди.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги
є неспроможними, не спростовують
вищевказаних висновків суду першої
інстанції та не підтверджують
належними доказами їх неправомірність,
виходячи з вищевикладеного

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини та
надано їх належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
призвести до зміни чи скасування
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 20 березня 2014 року не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Гадяцького районного суду
Полтавської області від 14 травня 2014
року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушина
/підпис/ П.С. Абрамов

З оригіналом згідно: Суддя
апеляційного суду

Полтавської
області _______ В.І. Корнієнко