АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/2036/14
Головуючий в І інстанції : Ведяшкіна
доповідач: Слюсаренко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

головуючого : Радченка С.В.

суддів: Вербицької
Л.І.

Слюсаренко
О.В.

при секретарі Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Новокаховського міського
суду Херсонської області від 12 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Відкритого акціонерного товариства "
Новокаховський меблевий комбінат" про
визнання наказу про звільнення
незаконним, зміну запису в трудовій
книжці, стягнення середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним
позовом, в якому з урахуванням
доповнень позовних вимог просив
зобов'язати відповідача змінити дату
звільнення та статтю звільнення
відповідно на 25.07.2011 року (до дати
наступного працевлаштування) та за
згодою сторін; визнати наказ № 2-к від
04.04.2011 року про звільнення не діючим;
виплатити середню заробітну плату за
час вимушеного прогулу за період з
04.04.2011 року по 25.07.2011 року та з 01.10.2013 року
по дату зміни запису в трудовій
книжці.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що наказом № 2-к
від 04 квітня 2011 року звільнений з
посади електрика за прогул.

Наказ про звільнення вважає
незаконним, оскільки з 26 квітня 2011
року перебував у щорічній відпустці та
05 травня 2011 року був викликаний на
роботу, де його ознайомили з наказом
про звільнення від 04 квітня 2011 року і
вручили трудову книжку.

Вказує, що запис у трудовій книжці про
звільнення за прогул перешкоджав його
працевлаштуванню, а тому відповідач
має виплатити йому середній заробіток
за час вимушеного прогулу відповідно
до ст. . 235 КЗпП.

Просив суд поновити строк на
звернення до суду із зазначеним
позовом, який пропустив із поважних
причин.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 12 травня
2014 року частково задоволені позовні
вимоги ОСОБА_2 Скасовано наказ № 2-к
від 04 квітня 2011 року "Про
звільнення ОСОБА_2 на підставі ст. 40 п. 4
КЗПП України", вирішено вважати ОСОБА_2
звільненим з посади електрика
відкритого акціонерного товариства
"Новокаховський меблевий комбінат" з 23
травня 2011 року на підставі п.1 ч. 1 ст. 36
КЗпП, тобто за угодою сторін.

Зобов'язано відкрите акціонерне
товариство "Новокаховський
меблевий комбінат" виплатити
ОСОБА_2 заробітну плату за період з 01
квітня 2011 року по 23 травня 2011 року
(враховуючи нараховану та виплачену
компенсацію за невикористану
відпустку в розмірі 322,75 грн.).

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на незаконність рішення
суду, просить скасувати рішення в
частині звільнення 23 травня 2011 року і
прийняти нове рішення, яким вважати
датою звільнення день винесення
рішення апеляційним судом, зобов'язати
відповідача сплатити середню
зарплатню за період з 01 квітня 2011 року
по 25.07.2011 року і з 01.10.2013 року по реальну
дату зміни запису у трудовій книжці.

Заслухавши доповідача, пояснення
апелянта, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог ,
заявлених у суді першої інстанції ,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 січня 2010 року
ОСОБА_2 прийнятий на посаду
електрика ВАТ "Новокаховський
меблевий комбінат".

Наказом № 2-к від 04 квітня 2011 року
ОСОБА_2 звільнений з займаної посади на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Наказом від 18 квітня 2011 року ОСОБА_2 з 26
квітня 2011 року по 22 травня 2011 року
надано щорічну основну відпустку
строком на 24 календарних дні.

11 квітня 2011 року ОСОБА_2 виплачено
заробітну плату за березень 2011 року в
розмірі 453,56 грн. та компенсацію за
відпустку в розмірі 322,75 грн.

Погодившись із доводами позивача про
незаконність його звільнення за
прогул, суд першої інстанції скасував
наказ № 2-к від 04 квітня 2011 року та
дійшов висновку , що позивач підлягає
звільненню з посади за угодою сторін
на підставі п 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП.

Колегією суддів не переглядається
рішення суду в цій частині , оскільки
воно сторонами не оскаржується.

Визначаючи дату звільнення позивача ,
суд виходив із того, що з 26 квітня
2011 року по 22 травня 2011 року ОСОБА_2
перебував у відпустці, після
закінчення якої до роботи не став , а
тому він є звільненим з 23 травня 2011
року, тобто з наступного дня після
закінчення відпустки.

Доводи апеляційної скарги про те, що
датою звільнення необхідно визначити
день ухвалення рішення судом
апеляційної інстанції через те, що
звільнення за прогул перешкоджало
позивачу працевлаштуватися, є
необґрунтованими і не приймаються
колегією суддів до уваги.

Підстав для скасування рішення в
частині визначення дати звільнення
апеляційна скарга не містить .

Погоджується колегія суддів і з
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні вимог позивача
про стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, оскільки
позивач не довів, що формулювання
причини звільнення у трудовій книжці
перешкоджало його працевлаштуванню.

Суд зобов"язав відповідача виплатити
позивачу заробітну плату за період з
01 квітня 2011 року по день звільнення 23
травня 2011 року.

Рішення суду в оскаржуваній його
частині ухвалене з дотриманням норм
процесуального та матеріального
закону і підстав для його скасування у
цій частині не вбачається.

В іншій частині рішення не
оскаржується , а тому колегією суддів
не переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новокаховського міського
суду Херсонської області від 12 травня
2014 року в частині відмови ОСОБА_2 у
задоволенні вимог про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за період 04 квітня 2011 року по 25
липня 2011 року і з 01 жовтня 2013 року та в
частині визначення дати звільнення
ОСОБА_2 з 23 травня 2011 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу протягом 20
днів може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді :