У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Донецької міської ради, треті особи:
товариство з обмеженою
відповідальністю «Восход»,
прокуратура м. Донецька, управління
Держкомзему України у м. Донецьку,
державна екологічна інспекція у
Донецькій області, управління
містобудування та архітектури
Донецької міської ради, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області, Донецька
міська санітарно-епідеміологічна
станція, про визнання рішення
недійсним, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 26 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від

10 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним
позовом, у якому просила визнати
недійсним рішення виконавчого
комітету Донецької міської ради

№ 245/6 від 28 травня 2003 року.

В обґрунтування позову зазначала, що
прийняте виконкомом рішення від 28
травня 2003 року позбавило її права
користування земельною ділянкою
(внутрішньо дворовою територією),
включаючи дитячу, спортивну,
господарчу площадку, місце відпочинку,
пішохідний тротуар, які знаходяться в
загальному користуванні
територіальної громади та є суб'єктом
комунальної власності, а також було
порушено її право на безпечне для життя
і здоров'я навколишнє середовище. Крім
того, рішення було прийнято
неповноважним органом. На підставі
цього вона звернулася до суду за
захистом.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 26 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 10 лютого 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позов.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з яким
погодився й суд апеляційної інстанції,
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами

ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов

ОСОБА_4 не підлягає задоволенню,
керуючись при цьому нормами
ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. ст. 10, 60, 61
ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 26 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 10 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник