У Х В А Л А

"01 " липня 2014 р.
м.
Львів

Суддя Франківського районного суду м.
Львова - Шеремета Ю.С. розглянувши заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову по
справі за позовом ОСОБА_1 до ПП
«Гарантекспо» про припинення
неправомірних дій ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ПП «Гарантекспо» про припинення
неправомірних дій.

Крім того, позивачка звернувся до суду
з заявою про забезпечення позову,
шляхом заборони ПП «Гарантекспо» на
час розгляду даної справи здійснювати
підготовчі та будівельні роботи щодо
зведення багатоквартирного будинку по
АДРЕСА_1, в якій зазначила, що
відповідачем порушено будівельні
норми, а саме не дотримано побутового
розриву між запроектованим та існуючим
будинками, не дотримано відстані до
межі сусідньої ділянки, затінення
земельної ділянки, належної їй на праві
власності порушує її права та інтереси,
як суміжного землекористувача та
створить незручності в користуванні, а
тому такі підлягають захисту шляхом
зобов'язання припинення діяльності
щодо будівництва запроектованого
будинку відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку що заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до ст.ст.122, 151 ЦПК
України та п.1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р.
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком випадку
ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно з вимогами ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно, що
належить відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб, встановленням
обов'язку вчинити певні дії, передачею
речі, яка є предметом спору, на
зберігання іншим особам. Види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших осіб
які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

З матеріалів позову вбачається, що
позивач просить зобов'язати ПП
«Гарантекспо» припинити підготовчі та
будівельні роботи щодо зведення
багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1.

З заяви про забезпечення позову
вбачається, що позивач просить
забезпечити позов шляхом заборони ПП
«Гарантекспо» на час розгляду даної
справи здійснювати підготовчі та
будівельні роботи щодо зведення
багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1.

Таким чином, обраний позивачем спосіб
забезпечення позову призведе до
часткового фактичного вирішення спору
по суті, що є неприпустимим, оскільки,
такі вимоги підлягають доказування в
судовому засіданні.

Окрім того, відповідач є юридичною
особою, заборона ПП «Гарантекспо» на
час розгляду даної справи здійснювати
підготовчі та будівельні роботи може
перешкодити веденню господарської
діяльності юридичної особи та
призвести до порушення прав інших
фізичних та юридичних осіб.

Будь-яких інших доказів про існування
реальної загрози невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду по даній справі, в тому
числі доказів того, що земельна ділянка
по АДРЕСА_2 справді належить на праві
власності ОСОБА_1 суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість заяви
про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-154, 208-210, 293 Цивільного
процесуального кодексу України, п. 4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_1 до ПП «Гарантекспо» про
припинення неправомірних дій -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Львівської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Франківський районний суд м. Львова
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
Шеремета
Ю.С.