Справа №
Провадження №2/541/729/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 липня 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

секретаря - Кійченко Т.Г.,

розглянувши заочно у відкритому
судовому засіданні в місті Миргороді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання
договору побутового підряду та
стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

26 червня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися в Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
з зазначеним позовом до ОСОБА_3 В своїй
заяві позивачі вказували, що 23 квітня
2014 року між ними та відповідачем
укладено договір побутового підряду на
виконання останнім робіт по
встановленню в лоджії їхньої квартири
балконної рами ПВХ WDS 500, козирка,
підвіконника, жалюзі білих
горизонтальних, на підтвердження чого
відповідач видав їм товарний чек № 040/04
від 23 квітня 2014 року. Свої зобов'язання
за цим договором вони виконали,
передавши відповідачу у виді
авансового платежу 4070 грн. В подальшому
відповідач почав ухилятися від
виконання цих робіт і до цього часу
свої зобов'язання за договором підряду
не виконав, натомість надав позивачам
розписку, в якій зобов'язувався
повернути отримані кошти в строк до 11
червня 2014 року, а в разі неповернення -
сплатити кошти за прострочку виконання
зобов'язання в розмірі 100 грн. за кожен
день прострочки. По закінченні
зазначеного строку відповідач боргу не
повернув, ухиляється від його
повернення до цього часу. На підставі
викладеного позивачі просили
розірвати договір побутового підряду,
укладений 23 квітня 2014 року між ними та
відповідачем, та стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_2 4500,00 грн.
в рахунок повернення авансового
платежу, 1600 грн. за порушення
простроченого грошового зобов'язання
та по 121,80 грн. судового збору на користь
кожного з позивачів.

В судовому засіданні позивачі свої
позовні вимоги підтримали повністю,
просили їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві. Позивач
ОСОБА_2 пояснив, що про встановлення
балконної рами в квартирі з
відповідачем домовлявся його батько -
ОСОБА_1, але кошти за договором підряду
відповідачу надавав він, а коли той
почав ухилятись від виконання
договору, кожен раз відкладаючи термін
виконання робіт, він почав вимагати від
ОСОБА_3 повернення коштів та
відшкодування збитків, на що той
пообіцяв повернути до 11 червня 2014 року
4500 грн. про що видав розписку, в якій
також зазначив, що в разі не повернення
боргу, починаючи з 12 червня 2014 року
сплачуватиме ОСОБА_2 100 грн. за кожний
день прострочки. До цього часу
відповідач ніяких коштів не сплатив,
тому вони вирішили звернутись до суду

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним чином
(а.с.19), письмових заперечень проти
позову або заяв про відкладення
розгляду справи до суду не направляв.

Позивачі не заперечували проти
заочного розгляду справи. Відповідно
до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає
за можливе розглянути дану справу на
підставі наявних доказів у справі,
постановивши заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивачів,
вивчивши та проаналізувавши матеріали
справи у їх сукупності, прийшов до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 квітня 2014 року
позивач ОСОБА_2 уклав з відповідачем
ОСОБА_3 договір побутового підряду на
виконання робіт по встановленню в
лоджії квартири АДРЕСА_1 балконної рами
ПВХ WDS 500, козирка, підвіконника, жалюзі
білих горизонтальних, що
підтверджується товарним чеком № 040/04
від 23 квітня 2014 року (а.с.10). Укладення
цього договору саме ОСОБА_2 а не обома
позивачами, підтверджується його
поясненнями про те, що авансовий платіж
за вказані роботи сплачував він своїми
коштами, і розпискою відповідача від
09.06.2014р., згідно якої він отримав кошти
на виконання робіт, пов'язаних із
встановленням балконної рами за
адресою АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 (а.с.9)
Відповідно до цієї розписки
відповідача він зобов'язувався
виплатити позивачу ОСОБА_2 4500 грн. до
11.06.2014 року, але ця сума не сплачена до
цього часу.

Відповідно до ч.2 ст.604 ЦК України
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими ж сторонами
(новація). Згідно ст. 1053 ЦК України за
домовленістю сторін борг, що виник із
договорів купівлі-продажу, найму майна
або з іншої підстави, може бути
замінений позиковим зобов'язанням.
Заміна боргу позиковим зобов'язанням
провадиться з додержанням вимог про
новацію і здійснюється у формі,
встановленій для договору позики
(стаття 1047 цього Кодексу). Таким чином,
договір побутового підряду, укладений
між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 був припинений
шляхом заміни його позиковим
зобов'язанням, отже у позовній вимозі
про його розірвання слід відмовити.
Оскільки, як встановлено судом, позивач
ОСОБА_1, не був стороною договору
побутового підряду та не є стороною
договору позики, укладеного на його
заміну, тобто не є учасником спірних
правовідносин, то суд вважає що йому у
позові слід відмовити.

У відповідності з ст. 1047 ЦК України,
якщо сума позики не менш як у десять
разів перевищує встановлений законом
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, договір позики
укладається у письмовій формі. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми. Відповідно
до ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Ст. 1049 ЦК України
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором. Згідно
підтверджених розпискою умов договору
позики відповідач повинен був
повернути борг в сумі 4500 гривень до 11
червня 2014 року.

У відповідності з ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі. Ч.2 ст.59 ЦПК України
встановлено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування. Відповідно до ч.3
ст.545 ЦК України наявність боргового
документа у боржника підтверджує
виконання ним свого обов'язку. Оскільки
борговий документ - розписка від
09.06.2014р., знаходиться у позивача, і
відповідач не навів доказів того, що
він сплатив борг і вимагав її
повернення, а позивач у порушення вимог
ст.545 ЦК України відмовився це зробити,
то суд вважає, що відповідач не
повернув позики і вона підлягає
стягненню з відповідача в сумі 4500,00 грн.
Крім того, умовами укладеного між
сторонами договору позики передбачена
сплата неустойки за порушення строку
його виконання в розмірі 100 грн. за
кожен день прострочки, зобов'язання
відповідачем до цього часу не виконане,
тому суд, розглядаючи справу в межах
заявлених вимог, вважає що вимога
позивача ОСОБА_2 про стягнення з
відповідача 1600 грн. за порушення
грошового зобов'язання підлягає
задоволенню

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові
витрати, понесені позивачем ОСОБА_2, які
складаються з судового збору (а.с.2)
підлягають стягненню з відповідача на
користь цього позивача в повному
обсязі в розмірі 121,80 грн., а судові
витрати,понесені позивачем ОСОБА_1
відшкодуванню не підлягають в зв'язку з
відмовою у позові.

Керуючись, ст.ст. 525, 526, 545, 551, 604, 1046, 1047,
1049, 1053 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 14, 59, 60, 88, 208,
209, 215, 224-233, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Миргорода Полтавської
області, що проживає в АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_2 4500,00 грн. (Чотири тисячі
п'ятсот гривень 00 коп.) боргу, 1600,00 грн.
неустойки за порушення грошового
зобов'язання та 121,80 грн. (сто двадцять
одну гривню 80 коп.) у відшкодування
судових витрат.

Всього стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 6221,80 грн. (Шість тисяч двісті
двадцять одну гривню 80 коп.)

В решті позовних вимог ОСОБА_2 та позові
ОСОБА_1 відмовити.

Відповідач може подати до
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області заяву про перегляд
заочного рішення протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з часу проголошення через
Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області до Апеляційного
суду Полтавської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано.

Суддя: Ю. В. Сидоренко