Справа №490/5343/13-ц 29.07.2014 29.07.2014 29.07.2014
Справа № 22-ц/784/1603/14
Головуючий першої інстанції:
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.,

суддів Данилової О.О., Коломієць
В.В.,

при секретарі Горенко Ю.В.,

за участю представника позивача
Ремешевського Є.А.., відповідачки
ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК») на рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 05
березня 2014 року у справі за позовом ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про
визнання кредитного договору
недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

22 травня 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості.

Позивач вказував, що 06 грудня 2007 року
між ними та відповідачкою був
укладений кредитний договір №NKXRRC12670023,
відповідно до якого остання отримала
кредит у розмірі 11 132 грн. зі сплатою 12%
річних, із кінцевим терміном
повернення кредиту - 06 грудня 2010 року.

Як зазначив позивач, у зв'язку з
неналежним виконанням ОСОБА_3 умов
договору станом на 24 квітня 2013 року
утворилась заборгованість у
загальному розмірі 49 041 грн. 78 коп., з
яких: 8 688грн.04коп. - заборгованість за
тілом кредиту; 1 063грн.57коп. -
заборгованість за відсотками, 3
206грн.08коп. - заборгованість по комісії
за користування кредитом, 33 272грн.58коп. -
пеня, 500грн. - штраф (фіксована частина), 2
311грн.51коп. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, позивач
просив стягнути з відповідачки вказану
заборгованість.

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 подала
зустрічну позовну заяву, в якій просила
визнати недійсним вищевказаний
кредитний договір, посилаючись на те,
що договір був укладений всупереч
встановленого законом порядку.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 05 березня 2013 року позов
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено
частково. Стягнуто с ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 4 568 грн.08 коп.
заборгованості та 225грн. 40коп. судового
збору. У задоволені решти вимог -
відмовлено. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просило змінити рішення в
частині відмови у задоволенні їх
позовних вимог та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов банку
у повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_3, просила залишити рішення суду
без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов тільки в частині
стягнення з відповідачки щомісячних
платежів за період з травня 2010 року до
грудня 2010 року, суд виходив із того, що
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» без поважних
причин пропустило передбачений ст. 257
ЦК України загальний трирічний строк
позовної давності, надані ними Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт») не
містять підпису позичальника, а тому
положення цих Умов, зокрема, щодо
нарахування пені та штрафів за
невиконання передбачених договором
обов'язків, а також збільшення
загальної позовної давності, не є
складовою частиною укладеного
сторонами кредитного договору та не
можуть бути взяти до уваги.

З таким висновком колегія суддів не
може погодитися.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, установлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та у
встановлені договором строки.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_3
від 06 грудня 2007 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» (яке згодом було
перейменоване у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та
відповідачкою був укладений кредитний
договір №NKXRRC12670023, відповідно до якого
остання отримала кредит у розмірі 11 132
грн. зі сплатою 12% річних та щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту в розмірі 200грн. 38коп., із
кінцевим терміном повернення кредиту -
06 грудня 2010 року.

Зі змісту зазначеної заяви також
вбачається, що ОСОБА_3 зобов'язалась
сплачувати щомісячний платіж в розмірі
571грн. 01коп., який складається із
заборгованості за кредитом, відсотків,
винагороди і комісії в зазначені в
заяві та Умовах надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт») строки. При порушенні
ОСОБА_3 зобов'язань із погашенням
кредиту вона сплачує Банку пеню, розмір
якої встановлений п. 5.1. вказаних Умов.

Відповідно до власноручного підпису
відповідачки вона ознайомлена та
згодна з Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт»), які були їй надані у
письмовій формі, та разом із заявою є
складовими частинами укладеного
сторонами кредитного договору (т.1 а.с.4).

На виконання умов кредитного договору
позивач передав відповідачці
обумовлену договором суму кредитних
коштів. Однак, згідно наданого Банком
розрахунку заборгованості та виписки з
особового рахунку ОСОБА_3 порушувала
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором, припинивши після 16 вересня
2008 року сплату платежів в рахунок
погашення кредитної заборгованості, у
зв'язку з чим станом на 24 квітня 2013
утворилась заборгованість: за тілом
кредиту - 8 688грн.04коп., за відсотками - 1
063грн.57коп., за щомісячною винагородою
за надання фінансового інструменту
(комісією) - 3 206грн.08 коп.

Пунктами 5.1., 5.3. Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт») передбачено, що у випадку
несвоєчасного погашення кредитних
платежів Позичальник сплачує Банку
пеню в розмірі 0,5 % від суми
простроченої заборгованості за кожен
день прострочення, але не менше 1 грн., а
при порушенні строків платежів більше
ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф в розмірі 250грн. + 5%
від суми позову (т.2 а.с. 10-19).

За такого, висновок суду про
відсутність підстав для стягнення з
відповідачки пені та штрафу за
неналежне виконання кредитних
зобов'язань - є помилковим.

Встановлене свідчить про
обґрунтованість відповідно до
положень ст.ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України
позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно із частиною
третьою статті 254 ЦК України спливає у
відповідне число останнього місяця
строку. Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК
України).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (частина п'ята статті 261 ЦК
України).

Таким чином, ураховуючи, що за умовами
договору погашення кредиту повинно
здійснюватись позичальником
щомісячними платежами в період з 25 по 30
число кожного місяця, то початок
перебігу позовної давності для
стягнення цих платежів необхідно
обчислювати з моменту (місяця, дня)
невиконання позичальником кожного із
цих зобов'язань.

З наданого позивачем розрахунку
заборгованості вбачається, що останнє
погашення кредитних платежів
відповідачка виконала 16 вересня 2008
року. У свою чергу банк звернувся до
суду з позовом до суду 22 травня 2013 року.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачена
можливість збільшення встановленої
законом позовної давності за
домовленістю сторін.

Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт») строки позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами у п'ять років.

За таких обставин висновок суду першої
інстанції про пропуск ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» строку позовної давності
є помилковим.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК
України розмір неустойки (штрафу, пені)
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує суму збитків,
та за наявності інших обставин, які
мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3
ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема,
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

На підтвердження наявності таких
обставин відповідачкою надані
документи про те, що вона є одинокою
матір'ю малолітнього - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, а стягнуті на підставі
рішення Центрального райсуду
м.Миколаєва від 15.11.1999р. аліменти на
утримання другого неповнолітнього
сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - в період з
01.04.2013р. по 01.10.2013р. вона не отримувала
(т.2 а.с.21-24).

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що існують передбачені ч. 3 ст. 551
ЦК України підстави для зменшення
загального розміру неустойки та
стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» заборгованості за
кредитним договором в загальній сумі
25957 грн. 69 коп., яка складається з:
заборгованості: за тілом кредиту - 8 688
грн.04 коп.; заборгованості за
відсотками - 1 063грн. 57 коп.;
заборгованості за щомісячною
винагородою за надання фінансового
інструменту (комісією) - 3 206 грн. 08 коп.,
неустойки у сумі 13 000 грн. 00 коп.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1
ст.309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає зміні в частині
розміру стягнення з відповідачки на
користь позивача кредитної
заборгованості.

Відповідно до ст.88 ЦПК, виходячи з
розміру заборгованості, що підлягає
стягненню з відповідачки, та
враховуючи принцип пропорційності
відшкодування витрат до розміру
задоволених позовних вимог, також
необхідно змінити висновок суду першої
інстанції щодо розподілення судових
витрат: з ОСОБА_3. підлягає стягненню
відшкодування судового збору на
користь позивача в сумі 481грн. 95коп. (
259грн.58коп. + 222грн.37коп.)

Рішення суду в частині вирішення судом
зустрічного позову ОСОБА_3 в
апеляційному порядку не було
оскаржено, а тому згідно вимог ч.1 ст. 303
ЦПК України його законність і
обґрунтованість в цій частині
апеляційним судом не перевірялась.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити
частково

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 05 березня 2014 року -
змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитним договором
в загальній сумі 25957 грн. 69 коп.
(двадцять п'ять тисяч дев'ятсот
п'ятдесят сім гривень шістдесят дев'ять
копійок), яка складається з:
заборгованості: за тілом кредиту - 8 688
грн.04 коп.; заборгованості за
відсотками - 1 063грн. 57 коп.;
заборгованості за щомісячною
винагородою за надання фінансового
інструменту (комісією) - 3 206 грн. 08 коп.,
неустойки у сумі 13 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
відшкодування судового збору на
користь позивача в сумі 481грн. 95коп.
(чотириста вісімдесят одна гривня
дев'яносто п'ять копійок).

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: