Справа № 201/7145/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України/

08 липня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилається на те,
що 12 червня 2007 року між ПАТ «Дельта
Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний
Банк «Дельта») та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 002-03162-120607,
відповідно до якого банк надав
відповідачу кредит в сумі 1 874,72 грн. зі
сплатою 12 % на рік. Станом на 19 березня
2014 року відповідач не виконала взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором, в зв'язку з чим виникла
заборгованість в сумі 1 562,82 грн. Тому
позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором в сумі 1 562,82 грн. та
судові витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав до суду заяву про
розгляд справи у відсутності
представника, позов підтримав в
повному обсязі, не заперечував проти
заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, про причини неявки суду не
повідомила.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін і постановити
заочне рішення суду за правилами ст.
169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі

Як встановлено в судовому засіданні, 12
червня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
002-03162-120607, відповідно до якого банк
надає позичальнику грошові кошти в
сумі 1874, 72 грн. строком до 11 квітня 2008
року зі сплатою 12 % річних /а.с.4-5/. Банк
взяті на себе зобов'язання виконав в
повному обсязі, що підтверджується
копією меморіального ордеру № 20179455 від
12 червня 2007 року /а.с.9/.

В зв'язку з неналежним виконанням
боржником зобов'язань по кредитному
договору № 002-03162-120607 від 12 червня 2007,
станом на 19 березня 2014 року виникла
заборгованість в сумі 1 562, 82 грн.
/а.с.10-11/, яка складається з:

- заборгованість за сумою кредиту - 1
254, 95 грн.

- заборгованість за відсотками - 31, 44
грн.

- заборгованість за комісіями - 276, 43
грн.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 цього Кодексу України.

З урахуванням викладеного, враховуючи
всі фактичні обставини справи, та
наявні у матеріалах справи докази, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню та з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути за кредитним
договором № 002-03162-120607 від 12 червня 2007
року заборгованість в сумі 1 562, 82 грн.

Судові витрати розподілити відповідно
до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215,
224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на
користь публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (р/р 1246,
МФО 380236, ідентифікаційний код за ) заборгованість станом на 19
березня 2014 року за кредитним договором
№002-03162-120607 від 12 червня 2007 року, в сумі 1
562,82 грн., яка складається з:

- заборгованість за сумою кредиту - 1
254, 95 грн.

- заборгованість за відсотками - 31, 44
грн.

- заборгованість за комісіями - 276, 43
грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на
користь публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (р/р , МФО
380236, ідентифікаційний код за ) судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
С.О. Демидова