АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №-22-ц/790/2786/2014
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2-1945/11
19 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
Головуючої судді -
Суддів - Гальянової І.Г.
Секретар - Галушко Т.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 25 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення порядку користування
земельною ділянкою та припинення права
спільної часткової власності, за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
3-ті особи : Харківська Міська рада,
Управління Держземагенства у м.
Харкові про визначення порядку
користування земельною ділянкою. -
в червні 2008 року у суд звернулась
позивачка ОСОБА_2 та просила визначити
порядок користування земельною
ділянкою в домоволодінні АДРЕСА_1.
Позивачка неодноразово уточнювала
позовні вимоги і в грудні 2013 року,
уточнюючи позовні вимоги просила
визначити порядок користування
земельною ділянкою в будинку за першим
варіантом судової будівельно -
технічної експертизи та припинити
право спільної власності на будинок. В
обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що придбала в будинку
7/12 часток , з відповідною частиною
надвірних будівель , а саме сараї літ
Г.Е.Ж,З, частину огорожі 2-5 та зливну яму
№-6 на підставі договору купівлі -
продажу 22 березня 2007 року. Вважає, що
рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 27 березня 1992 року був
визначений порядок користування
домоволодінням. В квартирі №1 вона
займає приміщення 1,3-1,1,3-2,1,3-3,1,3-4,1,3-5,3-6,
Вважає, що проведений поділ будинку в
натурі, а тому спільна часткова
власність припинилась.

ОСОБА_1 з позовними вимогами
погодилась частково, звернулась із
зустрічним позовом, в якому просила
визначити порядок користування
земельною ділянкою за її фактичним
користуванням, що склався між
співвласниками. В обґрунтування
позовних вимог посилалась на те, що їй в
будинку належить 4/12 часток на підставі
договору дарування від 24 липня 1992 року.
В житловому будинку літер А вона займає
квартиру №-2, приміщення
У11,4-1,4-3,4-4,,4-2,4-5,4-6,4-7, з надвірних споруд:
сарай Г, 12 частина зливної ями №-6,
частину огорожі.

Вважає, що порядок користування
земельною ділянкою повинен
відповідати порядку, який склався між
співвласниками фактично та не
заперечує його визначення згідно з
ідеальними частками співвласників.

Представник третьої особи
управляння Дерземагенства проти
позову заперечував, посилаючись на те,
що земельна ділянка не знаходиться ні у
користування ні у власності сторін по
справі, а тому її власником є ХМР ,
відсутні докази того, що співвласники
звертались до ХМР з заявою з питань
отримання земельної ділянки у
користування.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 25 лютого 2014 року
Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1
задоволені частково. Визначений
порядок користування земельною
ділянкою на підставі 6 варіанту
висновку № 7789 додаткової судово
будівельно - технічної експертизи від 14
вересня 2012 року. Виділено
співвласникам подвір'я №-1 для проходу
на виділену земельну ділянку 16 кв.м.,
ОСОБА_1 виділено земельну ділянку
площею 265 кв.м., з урахуванням площі
спірного подвір'я №-1 площею 7 кв.м.
ОСОБА_2 виділено земельну ділянку пл. 370
кв.м., з урахування спільного подвір'я 7
кв.м.

В позові ОСОБА_2 про припинення
спільної власності на будинок
відмовлено.

Не погодилась з рішенням ОСОБА_2 й у
апеляційній скарзі просить рішення
скасувати та постановити нове. Позовні
вимоги задовольнити. Посилалась на те,
що суд фактично не провів порядок
користування з максимальним
відокремленням співвласників один від
одного, враховуючі те, що між ним
склалися вкрай недоброзичливі
стосунки. Їй виділена земельна ділянка
з частиною надвірних будівель що
належать ОСОБА_1

Вважає висновок суду про те, що у
даній справі неможливо припинити право
спільної часткової власності є
необгрутованим.

Не погодилась з рішенням ОСОБА_1 й у
апеляційній скарзі просить рішення
скасувати в частині визначення порядку
користування земельною ділянкою за 6
варіантом судової експертизи, ЇЇ
позовні вимоги задовольнити. В
обґрунтування позовної заяви
посилалась на те, що спірна земельна
ділянка знаходиться в розпорядженні
міської ради і в користування або
власність не передавалась. Вона
звернулась до міської ради із заявою
про виділення у користування земельної
ділянки та присвоєння їй кадастрового
номеру.

Вважає, що суд не дав належної
оцінки висновку експертизи в якій
зазначено, що відсутні межові знаки з
боку домоволодіння №-11. Фактичні
лінійні розміри відрізняються від
розмірів земельної ділянки, які
зареєстровані рішенням виконавчого
комітету №01043 від 10.09.55 року.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
судова колегія не знаходить підстави
для задоволення скарги.

Задовольняючи позовні вимоги
позивачів як за основним так і за
зустрічними позовними вимогами щодо
визначення порядку користування
земельною ділянкою, суд першої
інстанції виходив з того, що земельна
ділянка площею 635 кв.м. зареєстрована за
домоволодінням по АДРЕСА_1, яке
належить співвласникам ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 на праві спільної часткової
власності, а тому позовні вимоги в цій
частині можуть бути задоволені.

По справі було проведено декілька
експертиз. Суд першої інстанції,
обираючи 6 варіант експертизи від 14
вересня 2012 дав належну оцінку усім
варіантам і прийшов до висновку що
найбільш приємнішим буде саме вказаний
варіант судово - технічної експертизи,
який враховує розмір часток
співвласників, які належать їм в
домоволодінні, враховує розташування
земельних ділянок та можливість ними
користуватися кожному володільцю.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку тим обставинам, що рішенням
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 27 березня 1992 року поділ будинку не
було проведено, а саме визначено
порядок користування ним, що не
припинило право спільної часткової
власності. Позовні вимоги щодо
реального розподілу будинку не
вирішувались і такі вимоги сторонами
не пред'являлись.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Вимоги про
розподіл будинку в суді першої
інстанції не заявлялись. А тому, суд
прийшов до правильного висновку про те,
що визначення порядку користування
житловим будинком не припиняє право
спільної власності.

Судова колегія вважає, що суд
першої інстанції оцінив докази і дав їм
належну оцінку, щодо відхилення того чи
іншого варіанту експертизи. Так суд
першої інстанції обгрунтовано не
прийняв варіант експертизи за яким у
користування ОСОБА_1 буде виділена
земельна ділянка що складається з двох
часток, одна з яких для виїзду шириною
3,60 кв.м., але виходячи із конфігурації
цієї земельної ділянки виключається її
використання під сад та город та для
влаштування допоміжних будівель(
враховуючи те, що з надвірних будівель
вона має право власності лише на сарай
Г та частину огорожі та зливної ями).
При цьому судом було враховано рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 24 жовтня 2013 року про знос прибудов
літер «И» та «Г».

Надана судом оцінка і варіанту
експертизи №-1 від 14 вересня 2012 року
№-7789, суд зазначив, що ОСОБА_1 за цим
варіантом виділяється земельна
ділянка яка складається з двох часток.
Одна частка пл. 104 кв.м. має ширину 3,15
кв.м., а довжину 32,22 кв. м. і при такій
конфігурації її використання можливо
лише для проходу чи проїзду.

Варіант № 1 експертизи №-245 від 26
березня 2013 року на якому наполягала
апелянт ОСОБА_2 не прийнятий судом, так
як експертом запропоновано виділити
ОСОБА_1 земельну ділянку для виїзду
шириною 1,5 кв.м., що протирічить
Інструктивним вказівкам від 04.04.1974 року
щодо ширини в'їзду не менш 2,6 кв.м. А
тому, суд першої інстанції обрав
найбільш приємніший варіант, який
враховує інтереси співвласників при
наявній конфігурації та врахував
максимальну можливість кожному
співвласнику продуктивно
користуватися своєю частиною.

Враховуючи викладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
постановив обгрунтоване і законне
рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.
213,214 ЦПК України, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на те,
що земельна ділянка не передавалась
співвласникам за договором
користування чи у власність, а тому
визначення порядку користування нею
неможливо, на правильність рішення не
впливають.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують і не дають піддав для
висновку про неправильне застосування
норм процесуального закону або
матеріального права.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,317,319 ЦПК
України судова колегія,

у х в а л
и л а

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 25 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
після її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя -

Судді -