УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОС», товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрреставрація», треті особи:
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Просперіті
Хоум», реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві, про
визнання дій неправомірними, визнання,
правочину недійсним, скасування
правочину, акта, реєстрації, рішення,
свідоцтва; за зустрічним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОС» до ОСОБА_4,
третя особа: адвокатське об'єднання
«Міжнародне об'єднання адвокатів», про
стягнення коштів за надання правової
допомоги за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 30 січня

2014 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 22 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з указаним позовом, посилаючись
на те, що спірне приміщення площею 14,7
кв. м, яке знаходиться за адресою: вул.
Російська, 45-Б, м. Київ, є допоміжним
приміщенням будинку, який знаходиться
на балансі «Просперіті Хоум», а тому
відповідно до вимог закону вона є
співвласником зазначеного
приміщенням. Однак не може
користуватися спірним приміщенням,
оскільки воно належить на праві
власності ТОВ «ТОС», відповідно до
угоди від 15 листопада 2005 року,
укладеної між ТОВ «ФК «Укрреставрація»
та ТОВ «ТОС» про управління коштами та
майном, додаткової угоди від 25 лютого
2009 року, акту приймання передачі ВТ ПБК
«Схід» та ТОВ «ТОС» спірного
приміщення від 30 червня 2007 року,
рішення про державну реєстрацію та
свідоцтва про право власності на
спірне приміщення. Вважаючи, що
укладення зазначеного договору та
видані документи на спірне приміщення
порушують її право, як члена ОСББ та
співвласника спірного приміщення,
просила суд визнати неправомірними дії
ТОВ «ФК «Укрреставрація» в частині
відчуження

ТОВ «ТОС» приміщення площею 14,7 кв.м, яке
знаходиться за адресою:

вул. Російська, 45-Б, м. Київ, та скасувати
зазначені договір та
правовстановлюючі документи.

У листопаді 2013 року ТОВ «ТОС»
звернулося до суду із зустрічним
позовом, посилаючись на те, з метою
захисту своїх прав воно було вимушено
звернутися за правовою допомогою,
витрати на яку склали 10 тис. грн.
Просило суд стягнути з ОСОБА_4 судові
витрати, понесені ними.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 30 січня 2014 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 22 травня

2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 та
зустрічного позову

ТОВ «ТОС» відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати зазначені судові рішення в
частині вирішення первісного позову,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та направити
справу в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судових рішень в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд,
відмовляючи в задоволенні первісного
позову, на підставі доказів, наданих
сторонами й належним чином оцінених
судом (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано
виходив із того, що ОСОБА_4 не довела
того, що спірне приміщення є допоміжним
приміщенням будинку, а тому її права
порушені як співвласника зазначеного
приміщення.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Судові рішення в частині вирішення
зустрічного позову до суду касаційної
інстанції не оскаржені та предметом
перегляду не є (ст. 335 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 30 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 22 травня
2014 року в частині позову ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОС», товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрреставрація», треті особи:
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Просперіті
Хоум», реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві, про
визнання дій неправомірними, визнання,
правочину недійсним, скасування
правочину, акта, реєстрації, рішення,
свідоцтва залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко