Справа № 645/3162/14-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року Фрунзенський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шевченко Г.С.,

при секретарі - Рало Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що з 09 грудня 1989 року вона з
відповідачем знаходиться у шлюбі.

Неповнолітніх дітей від шлюбу немає.

Питання про розірвання шлюбу виникло у
зв'язку з тим, що між сторонами відсутнє
взаєморозуміння та спільні погляди на
життя.

Кожен з подружжя має діаметрально
протилежні погляди на шлюб та сім'ю.
Сторони мешкають окремо з січня 2014
року. Між сторонами під час спільного
проживання виникали конфлікти та
сварки. Шлюбно-сімейні стосунки не
підтримують. ОСОБА_1 вказує, що подальше
збереження шлюбу є неможливим,
суперечить її інтересам та на
примирення не згодна.

Присутня у судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні
вимоги з підстав, що зазначені у позові
та просила розірвати шлюб між
сторонами. Після розірвання шлюбу
просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, проти
розірвання шлюбу з позивачкою
заперечував.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши думку осіб, які беруть
участь у справі, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09
грудня 1989 року у Пролетарській
селищній Раді Ракітянського району
Белгородської області, актовий запис №
73 (свідоцтво серії НОМЕР_1 від 09 грудня
1989 року).

Причиною розірвання шлюбу стало
взаємонепорозуміння сторін.

Відповідно до ст. 112 СК України суд
ухвалює рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше
сімейне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Згідно ст.51 Конституції України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка.

З огляду на викладене, враховуючи, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить інтересам позивачки,
суд приходить до висновку про
задоволення позову.

Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка
передбачає право на вибір прізвища
після розірвання шлюбу, суд вважає за
можливе залишити позивачці прізвище
«ОСОБА_1».

Відповідно до ст. 114 СК України у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 174, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований
09 грудня 1989 року у Пролетарській
селищній Раді Ракітянського району
Белгородської області, актовий запис №
73, свідоцтво серії НОМЕР_1 від 09 грудня
1989 року.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду
Харківської області через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -