Справа № 127/6968/14-ц
Провадження № 2/127/3104/14
Вступна та резолютивна частини
Вінницький міський суд Вінницької
у складі головуючого - судді
при секретарях Алексюк В. О., Мартинюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Кредитної спілки "Альянс
Україна" про захист цивільного права,-
В позові ОСОБА_1 до Кредитної спілки
"Альянс Україна" про захист цивільного
Судові витрати віднести за рахунок
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

CУДДЯ

Повне рішення буде виготовлено
16.07.2014 року.

Справа № 127/6968/14-ц

Провадження № 2/127/3104/14

Р
І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді Романчук
Р. В.

при секретарях Алексюк В. О., Мартинюк
Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Кредитної спілки "Альянс
Україна" про захист цивільного права,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Кредитної спілки "Альянс Україна" про
захист цивільного права, мотивуючи
позов тим, що 13.01.2010 року між позивачем і
відповідачем укладено договір №53-10д
про залучення внеску члена кредитної
спілки на депозитний рахунок строком
на 24 місяців під 30% річних із
закінченням строку 13.01.2012 року. Свою
частину договору позивач виконав
повністю, відповідач від виконання
умов договору ухилився, що призвело до
утворення боргу, розмір якого невпинно
щоденно зростає і погашати який
відповідач ухиляється, чим
посвідчується діяння поза межами
договору, статуту спілки і чинного
законодавства. Невиконання умов
договору потягнуло до ущемлення прав
позивача, порушення усталеного
розкладу життя, дискомфорту за відмови
отримувати очікуванні відсотки, якими
передбачалося поліпшити матеріальне
становище, оздоровитися та лікуватися,
чому перешкодила несподівана
поведінка відповідача. Окрім того,
зазначене ставлення відповідача
потягнуло непередбачену втрату
особистого часу на судову тяганину,
завдання фізичних і моральних
страждань, а відтак спричинення
моральної шкоди, фактичного
позбавлення конституційного права
вільно володіти, користуватися і
розпоряджатися приватною власністю на
грошові кошти, покладені на депозитний
рахунок, а також належні відсотки.
Відповідно до п.1.1 договору передбачено
дотримання строковості, зворотності і
платності, а у разі невиконання, п. 4.3.
договору передбачено відшкодування
завданих збитків, включаючи упущену
вигоду. Позивач виконав свою частину
договору, що підтверджується копіями
касових ордерів. Відповідач своїми
діями порушив умови договору, а саме
зобов'язальне право, правила надання
фінансових послуг, право приватної
власності, вимоги щодо реалізації
права на отримання якісної фінансової
послуги, що призвело до завдання
матеріальної і моральної шкоди, які
підлягають відшкодуванню згідно
математичного розрахунку. Просить
припинити дії, порушуючі цивільне
право позивача, визнати, що зазначеними
діями створено перешкоду у вільному
володінні користуванні і
розпорядженні приватною власністю на
внесок, відсотки, а також упущену
вигоду прямо передбачену п.4.3 договору
та відшкодувати збитки, спричинені
діями відповідача, згідно ч. 2 ст.530 ЦК
України з погашенням боргу у 7-денний
строк.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
пояснив, що вважає, що відповідачем
порушено умови договору та його права
та інтереси як споживача. Діями
відповідача йому заподіяно збитки,
крім того, йому заподіяно моральну
шкоду, погіршився стан його здоров'я, в
зв'язку з чим він був змушений
лікуватися. В судовому засіданні
позивач надав розрахунок завданих
збитків відповідачем та пояснив, що
даний розрахунок складається із двох
варіантів. Відповідно до першого
варіанту просив стягнути з відповідача
на його користь за період з 2010 року по
березень 2014 року борг по несплачених
відсотках та упущену вигоду в розмірі
347 162 грн. 67 коп. та моральну шкоду в
розмірі 375 709 грн. 60 коп., всього в
розмірі 722 872 грн. 27 коп. Відповідно до
другого варіанту зазначив, що оскільки
він має статус споживача, то згідно ч.ч.
4, 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав
споживачів», якими встановлено щоденне
3% відшкодування від суми боргу й
повернення його в одномісячний строк,
розрахунок спричинених збитків
становить за період з 06.10.2010 року по
20.01.2014 року 7 791 670 грн. 87 коп. При цьому
зазначив, що позов просить
задовольнити, при вирішенні питання
щодо стягнення коштів з відповідача по
першому чи по другому варіанту його
розрахунків покладається на розсуд
суду, однак пріоритет надає другому
варіанту своїх розрахунків.

Представник відповідача Кредитної
спілки "Альянс Україна" - Мадюдя В.В. в
судовому засіданні позов не визнав та
пояснив, що вважає, що позивач не є
споживачем певного визначеного
договором матеріального чи
нематеріального блага, що здійснюється
за індивідуальним замовленням
споживача для задоволення його
особистих потреб, а відтак не є
споживачем в розумінні Закону України
"Про захист прав споживачів". При
визначені суми боргу, позивач
посилається на ч. 4, 9 ст. 10 Закону
України "Про захист прав споживачів". В
частині ч. 4 ст. 10 даного Закону
зазначено, за наявності у роботі
(послузі) істотних недоліків споживач
має право вимагати розірвання договору
та відшкодування збитків. Рішенням
Вінницького міського суду Вінницької
області від 26.11.2012 року встановлено
факт, що дія договору № 53-10 д від 13.01.2010
року про залучення внеску (вкладу)
члена кредитної спілки на депозитний
рахунок припинена відповідно до ч. 3 ст.
651 ЦК України рішенням Апеляційного
суду Вінницької області від 05.10.2010 року,
яким стягнуто на користь ОСОБА_1
достроково суми вкладу, відсотки
нараховані за договором вкладу, а також
упущену вигоду. В зв'язку з тим, що дія
депозитного договору припинена
відповідно до рішення суду, розірвати
даний договір неможливо, як неможливо і
стягнути безпідставно заявлені збитки.
Позивач нараховує 3 % з суми, складовим
боргу якого являється тіло внеску - 139 100
грн., відсотки внеску 31 723 грн. 02 коп.,
упущена вигода в сумі 32 628 грн. 02 коп.,
які були стягнуті Апеляційним судом
Вінницької області 05.10.2010 року. Однак на
сьогоднішній день даної суми боргу
фактично немає, оскільки вона
виплачена позивачу в повному обсязі, що
видно із дослідженого виконавчого
провадження в судовому засіданні 17.06.2014
року. В частині 5 статті 10 Закону
України "Про захист прав споживачів"
зазначено, що у разі коли виконавець
не може виконати роботу згідно з
договором, за кожний день (кожну
годину), якщо тривалість виконання
визначено у годинах) прострочення
споживачеві сплачується пеня у розмірі
трьох відсотків вартості роботи
(послуги), якщо інше не передбачено
законодавством. У разі коли вартість
роботи (послуг) не визначено,
виконавець сплачує споживачеві
неустойку в розмірі трьох відсотків
загальної вартості замовлення. Тобто
фактично позивач по справі нарахував
три відсотки пені відповідачу. Однак за
умовами депозитного договору не
передбачено право вкладника на
отримання пені, а отже відсутні правові
підстави для її нарахування. Крім того,
як вже повідомлялося, дія депозитного
договору припинена відповідно до
рішення суду від 26.11.2012 року, яке набуло
законної сили. 20.01.2014 року між Кредитною
спілкою "Альянс Україна" та ОСОБА_1 була
укладена мирова угода, відповідно до
якої (в п. 4 угоди) в разі добросовісного
та вчасного погашення заборгованості в
сумі 150 000 грн., стягувач в день
підписання даної мирової угоди
відмовляється від всіх позовів до
боржника КС "Альянс Україна", крім
позовів про стягнення упущеної вигоди,
моральної шкоди, процентів,
інфляційних втрат, 3% річних, та позову
про визнання недійсним договору
відступлення права вимоги № 1/В від
11.07.2011 року укладеним між боржником та
ТОВ "Перша кредитно-фінансова
компанія". Як видно з даного пункту
мирової угоди, позивач повинен
відмовитися від вимоги в частині
стягнення з відповідача пені, так як
дана вимога в список вимог від яких
позивач не відмовляється не входить,
тим більше що кредитна спілка виконала
свої умови угоди в повному обсязі, а
саме 21.01.2014 року було виплачено
позивачу 150 000 грн. 00 коп. Всі вимоги, які
заявляє неодноразово позивач по справі
Ленінським районним судом м. Вінниці,
Вінницьким міським судом Вінницької
області та Апеляційним судом
Вінницької області розглянуті та по
ним постановлені відповідні рішення.
Вважає, що позивачем не доведено факт
заподіяння моральної шкоди. Крім того,
зазначив, що позивачем конкретно не
визначено з якими саме позовними
вимогами він звертається, оскільки він
просив стягнути збитки по першому
варіанту свого розрахунку, а в
наступних судових засіданнях просив
стягнути збитки по другому варіанту
свого розрахунку. Заявлені позовні
вимоги вважає безпідставними і такими,
що не підлягають до задоволення,
просить в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, оцінивши надані докази у
справі, суд приходить до висновку, що
позов є необґрунтованим і позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено
наступне.

Відповідно до п. 1.1, 1.2, договору №53-10д
про залучення внеску (вкладу) члена
кредитної спілки на депозитний
рахунок від 13.01.2010 року укладеного між
Кредитною спілкою «Альянс Україна» та
ОСОБА_1, член кредитної спілки вносить
внесок (вклад) члена кредитної спілки
на депозитний рахунок до спілки, а
спілка приймає внесок на умовах
строковості, зворотності та платності
в сумі, що не перевищує 400 000 грн. 00 коп.
на строк, початком якого є дата
внесення внеску, а закінченням 13.01.2012
року. Термін внеску складає 24 місяці із
дня внесення. Перший внесок складає 138
200 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2.3 договору процентна
ставка за внеском складає 30 процентів
річних.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.3 договору
сторони несуть відповідальність за
порушення умов договору згідно чинного
законодавства України. У разі
невиконання або неналежного виконання
сторонами власних зобов'язань згідно
цього договору, винна сторона
відшкодовує іншій стороні завдані цим
збитки, включаючи упущену вигоду.

Із виписки наданої Публічним
акціонерним товариством «Укрсоцбанк»
по рахунку ОСОБА_1 від 11.06.2014 року №057/192
вбачається, що на картковий рахунок
ОСОБА_1 в період з 30.05.2011 року по 11.04.2014
року періодично перераховувалися
кошти Кредитною спілкою «Альянс
України».

Відповідно до довідки Міської
клінічної лікарні №1 від 14.06.2010 року,
ОСОБА_1 перебуває на диспансерному
обліку в їх установі з приводу
гіпертонічної хвороби.

З оглянутих в судовому засіданні
виконавчих проваджень № за ЄДРВП 36901050,
№ 27687336, № 34721903, № 25211182, № 42094393, № 22640105,
№ 32603708 про примусове стягнення коштів
за виконавчими листами з Кредитної
спілки «Альянс Україна» на користь
ОСОБА_1 грошових сум вбачається, що
відповідно до постанов державного
виконавця про закінчення виконавчих
проваджень від 27.01.2014 року та від 30.04.2014
року виконавчі провадження закінчено,
оскільки згідно заяв стягувача
боржник Кредитна спілка «Альянс
Україна» розрахувалась із ним у
повному обсязі.

Із мирової угоди укладеної між
Кредитною спілкою «Альянс Україна» та
ОСОБА_1 вбачається, що відповідно до п. 4
угоди в разі добросовісного та
вчасного погашення заборгованості в
сумі 150 000 грн. 00 коп., стягувач ОСОБА_1
відмовляється від всіх позовів до
боржника Кредитної спілки «Альянс
Україна», крім позовів про стягнення
упущеної вигоди, моральної шкоди,
процентів, інфляційних витрат, трьох
відсотків річних, та позову про
визнання недійсним договору
відступлення права вимоги №1/В від
11.07.2011 року укладеним між боржником
Кредитною спілкою «Альянс Україна» та
ТОВ «Перша кредитно-фінансова
компанія».

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.1 Закону України "Про
кредитні спілки" кредитна спілка - це
неприбуткова організація, заснована
фізичними особами, професійними
спілками, їх об'єднаннями на
кооперативних засадах з метою
задоволення потреб її членів у
взаємному кредитуванні та наданні
фінансових послуг за рахунок
об'єднаних грошових внесків членів
кредитної спілки. Кредитна спілка є
фінансовою установою, виключним видом
діяльності якої є надання фінансових
послуг, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України
"Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
фінансова послуга - операції з
фінансовими активами, що здійснюються
в інтересах третіх осіб за власний
рахунок чи за рахунок цих осіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
- і за рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про кредитні спілки" майно кредитної
спілки формується за рахунок: вступних,
обов'язкових пайових та інших внесків
членів кредитної спілки (крім внесків
(вкладів) на депозитні рахунки; плати за
надання своїм членам кредитів та інших
послуг, а також доходів від провадження
інших видів статутної діяльності;
доходів від придбаних кредитною
спілкою державних цінних паперів;
грошових та інших майнових
пожертвувань, благодійних внесків,
грантів, безоплатної технічної
допомоги як юридичних, так і фізичних
осіб, у тому числі іноземних, інших
надходжень, не заборонених
законодавством.

Крім того, згідно ст. 23 Закону України
"Про кредитні спілки" внески (вклади)
членів кредитної спілки на депозитні
рахунки, а також нарахована на такі
кошти та пайові внески плата (проценти)
належать членам кредитної спілки на
праві приватної власності. Кошти, що
належать членам кредитної спілки,
обліковуються окремо. Кошти, що
належать членам кредитної спілки,
використовуються для надання кредитів
членам кредитної спілки, а у разі
наявності тимчасово вільних коштів
членів кредитної спілки - можуть
розміщуватися спілкою на депозитних
рахунках в установах банків, які
мають ліцензію на право роботи з
вкладами громадян, і в об'єднаній
кредитній спілці, а також у державні
цінні папери, перелік яких
встановлюється Уповноваженим органом.
Кожний член кредитної спілки має право
одержати належні йому кошти, зазначені
в частині першій цієї статті, у порядку
і строки, які визначені відповідно до
частини сьомої статті 10 цього Закону,
статуту кредитної спілки або
укладеними з членом кредитної спілки
договорами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: 1) втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі. Якщо особа, яка
порушила право, одержала у зв'язку з цим
доходи, то розмір упущеної вигоди, що
має відшкодовуватися особі, право якої
порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право. На вимогу особи, якій завдано
шкоди, та відповідно до обставин справи
майнова шкода може бути відшкодована і
в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана
майну, може відшкодовуватися в натурі
(передання речі того ж роду та тієї ж
якості, полагодження пошкодженої речі
тощо).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 10 Закону
України "Про захист прав споживачів" у
разі коли виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання
послуги) згідно з договором, за кожний
день (кожну годину, якщо тривалість
виконання визначено у годинах)
прострочення споживачеві сплачується
пеня у розмірі трьох відсотків
вартості роботи (послуги), якщо інше не
передбачено законодавством. У разі
коли вартість роботи (послуги) не
визначено, виконавець сплачує
споживачеві неустойку в розмірі трьох
відсотків загальної вартості
замовлення.

Статтею 23 ЦК України встановлено право
особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав та законних інтересів. Відповідно
до частини другої цієї статті моральна
шкода полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Так, п.п. 3, 4, 5, 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4
"Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" роз'яснено, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою
чи за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювана, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювана та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Позивачем під час судового розгляду
справи не обґрунтовано, у чому полягає
завдана відповідачем моральна шкода, в
матеріалах справи не міститься жодних
відомостей, які б свідчили про ступінь
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
у справі відсутні докази, які б
свідчили про погіршення стану здоров'я
позивача в результаті дій відповідача,
або ж про тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану
тощо, позивачем також не доведено
розмір моральної шкоди та причинний
зв'язок цієї шкоди з неправомірними
діями відповідача. Позивачем до суду не
надано достовірних відомостей, що саме
в результаті дій відповідача
погіршився стан його здоров'я або
сталися негативні зміни у його
життєвих і виробничих стосунках,
ступіні зниження престижу, ділової
репутації, тобто позивачем не надано
жодних доказів, які б слугували
підставою для відшкодування моральної
шкоди.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позивачем не доведено
передбачених законодавством обставин
і підстав, які зумовлюють наявність
моральної шкоди, зокрема матеріали
справи не містять жодних свідчень та
відповідних доказів про ступінь його
моральних чи фізичних страждань або
шкоди завданої здоров'ю, а тому в цій
частині позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися досуду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди; 9)
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; 10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судове
рішення у цивільній справі" №14 від
18.12.2009 року, резолютивна частина
повинна мати вичерпні, чіткі,
безумовні й такі, що випливають зі
встановлених фактичних обставин,
висновки по суті розглянутих вимог і
залежно від характеру справи давати
відповіді на інші питання, зазначені
у статтях 215 - 217 ЦПК. У ній, зокрема, має
бути зазначено висновок суду про
задоволення позову або відмову в
позові повністю чи частково (при
відмові в позові слід точно зазначити,
кому, відносно кого та в чому
відмовлено); висновок суду по суті
позовних вимог: які саме права позивача
визнано або поновлено; розмір грошових
сум чи перелік майна, присуджених
стороні; вартість майна, яке належить
стягнути з відповідача, якщо при
виконанні рішення присудженого майна у
наявності не буде; конкретні дії, які
відповідач повинен вчинити та на чию
користь, або інший передбачений
законом спосіб захисту порушеного
права; розподіл судових витрат
відповідно до вимог статті 88 ЦПК;
строк і порядок набрання рішенням суду
законної сили та його оскарження; у
яких межах допускається негайне
виконання рішення, коли суд
зобов'язаний або має право його
допустити. З метою запобігання
виникненню неясності при виконанні
рішення у його резолютивній частині
зазначається точне та повне
найменування юридичної особи,
прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, відносно яких суд
вирішив питання. Суд не має права
вирішувати питання про права та
обов'язки осіб, не залучених до участі
у справі, оскільки це є порушенням
норм процесуального права, які
тягнуть за собою безумовне
скасування рішення суду (пункт 4
частини першої статті 311, пункт 4
частини першої статті 338 ЦПК).

Як вбачається із позовної заяви та
пояснень позивача в судовому засіданні
позивач надав розрахунок завданих
збитків відповідачем та пояснив, що
даний розрахунок складається із двох
варіантів. Відповідно до першого
варіанту позивач просив стягнути з
відповідача на його користь за період з
2010 року по березень 2014 року борг по
несплачених відсотках та упущену
вигоду в розмірі 347 162 грн. 67 коп. та
моральну шкоду в розмірі 375 709 грн. 60
коп., всього в розмірі 722 872 грн. 27 коп.
Відповідно до другого варіанту позивач
зазначив, що оскільки він має статус
споживача, то згідно ч.ч. 4, 9 ст. 10 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
якими встановлено щоденне 3%
відшкодування від суми боргу й
повернення його в одномісячний строк,
розрахунок спричинених збитків
становить за період з 06.10.2010 року по
20.01.2014 року 7 791 670 грн. 87 коп. При цьому
позивач зазначив, що позов просить
задовольнити, при вирішенні питання
щодо стягнення коштів з відповідача по
першому чи по другому варіанту його
розрахунків покладається на розсуд
суду, однак пріоритет надає другому
варіанту своїх розрахунків.

Суд зазначає, що позивачем чітко не
визначено своїх позовних вимог та не
надано доказів на підтвердження
позовних вимог. Твердження про те, що
його права та інтереси на даний час
порушуються відповідачем не
підтверджені фактичними даними, також
позивачем не надано жодних доказів на
підтвердження своїх розрахунків про
стягнення збитків та моральної шкоди з
відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем в судовому засіданні не
доведено, а судом за результатами
розгляду справи не встановлено,
підстав, передбачених законодавством,
для задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Вирішуючи питання щодо судових витрат,
суд бере до уваги, що позивачеві в
задоволенні позовних вимог відмовлено,
та приходить до висновку, що судові
витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Кредитної спілки
"Альянс Україна" про захист цивільного
права - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

CУДДЯ