У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Яготинського районного суду
Київської області від 12 травня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 25 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової шкоди.

Позовні вимог обґрунтовано тим, що 01
вересня 2006 року приблизно о 23 год. 00 хв.
в м. Яготин ОСОБА_3 штовхнув його руками
в груди, від чого він впав на тротуар
вдарившись головою, отримавши при
цьому тяжкі тілесні ушкодження.
Вироком Яготинського районного суду
Київської області від 14 травня 2009 року
ОСОБА_3 визнано винним за ст. 128 КК
України. Згідно ст. 75 КК України
відповідача звільнено від
призначеного покарання з
випробовуванням з іспитовим строком на
1 рік. Внаслідок заподіяних тілесних
ушкоджень позивач знаходився на
лікуванні в лікарні в зв'язку з чим
вимушений був купувати ліки за власні
кошти, у зв'язку з чим ОСОБА_2 просив суд
ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача на свою користь 2 858 грн 18
коп.

Рішенням Яготинського районного суду
Київської області від 12 травня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 25 червня 2014 року, ОСОБА_2 відмовлено
у задоволенні заявлених позовних
вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку що
позивачем, у відповідності до положень
ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не надано
доказів та не доведено
причино-наслідкового зв'язку з
тілесними ушкодженнями, які він
отримав 2006 року в внаслідок
неправомірних дії відповідача та
заподіяння майнової шкоди, з
урахуванням отриманих позивачем нових
тілесних ушкоджень.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
і доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути, особі яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук