Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/499/14-ц

09 липня 2014 року
Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області

в складі
: головуючого-судді Шишка О.А.

з участю
: секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі
Богородчани справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про поділ майна,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд з позовом до
відповідача про поділ майна, набутого у
шлюбі.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала та пояснила, що з жовтня 2003
року вона з відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі, який розірвали
в листопаді 2009 року. За час перебування
у шлюбі вони побудували житловий
будинок на АДРЕСА_1, який поділили у
судовому порядку. Після розірвання
шлюбу вона перейшла проживати до своїх
батьків у с.Гута Богородчанського
району, однак через деякий час вони
знову зійшлися з відповідачем й
проживали однією сім'єю до початку 2014
року. В період проживання у фактичних
шлюбних відносинах, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився син ОСОБА_3. Під час спільного
проживання вони з відповідачем
придбали речі домашнього вжитку,
зокрема, спальний набір з тумбочкою під
телевізор, холодильник, мікрохвильову
піч, телевізор «Соні», кухонний набір з
м'яким кутком, телевізор «LG», газову
плитку, відеокамеру, якими вона
безперешкодно користувалася. На
початку 2014 року у неї з відповідачем
знову почали виникати різні
непорозуміння та скандали й після
народження дитини вона перейшла
проживати до батьків. З того часу
відповідач не допускає її до їхнього
будинку й не дозволяє користуватися
речами, які вони придбали разом.
Оскільки у добровільному порядку
питання про поділ рухомого майна між
нею та відповідачем не вирішено,
просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся в
установленому законом порядку. Подав
суду заперечення, в якому позов не
визнав та пояснив, що після розірвання
шлюбу ухвалою Богородчанського
районного суду від 05.05.2011 року визнано
мирову угоду між ними про поділ
житлового будинку на АДРЕСА_1. З того
часу жодних питань про поділ іншого
майна позивачка не ставила. Вважає, що
позивачка пропустила строк позовної
давності, а тому у задоволенні позову
просить відмовити.

Вислухавши пояснення позивачки,
показання свідків, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що з жовтня 2003 року
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який розірвали в листопаді 2009
року, про що свідчить свідоцтво про
розірвання шлюбу (а.с.5). За час
перебування у шлюбі вони побудували
житловий будинок на АДРЕСА_1, який
поділили у судовому порядку, що
підтверджується ухвалою суду від 05.05.2011
року (а.с.15-16). Після розірвання шлюбу
позивачка та відповідач знову почали
проживати однією сім'єю й ІНФОРМАЦІЯ_1 у
них народився син ОСОБА_3. У свідоцтві
про народження дитини (а.с.25) батьками
вказано відповідача та позивачку. Ще за
час проживання у зареєстрованому шлюбі
сторони придбали рухоме майно, зокрема,
спальний набір з тумбочкою під
телевізор вартістю 2500 грн., холодильник
вартістю 400 грн., мікрохвильову піч
вартістю 700 грн., телевізор «Соні»
вартістю 1500 грн., кухонний набір з
м'яким кутком вартістю 3500 грн.,
телевізор «LG» вартістю 1000 грн., газову
плитку вартістю 2000 грн., відеокамеру
вартістю 2000 грн., про що свідчать
долучені позивачкою гарантійні талони
на придбання побутової техніки. У
поданому запереченні на позов факт
придбання такого майна відповідач не
заперечує.

Протягом останніх шести місяців у
сторін виникає спір з приводу
користування спільним рухомим майном,
у зв'язку з чим позивачка поставила
питання про його реальний розподіл.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Зважаючи на викладене, враховуючи те,
що з позивачкою проживають двоє дітей,
народжених у шлюбі з відповідачем, суд
вважає обґрунтованою її вимогу про
передачу їй у власність майна на
загальну суму 8700 грн., а відповідачу
майна на суму 8500 грн.

Про наявність спірного майна, що
підлягає поділу, а також факт
проживання сторонами після розірвання
шлюбу однією сім'єю підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Згідно з вимогами ч.2 ст.72 СК України до
вимоги про поділ майна, заявленої після
розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня,
коли один із співвласників дізнався
або міг дізнатися про порушення свого
права власності.

Оскільки з часу розірвання шлюбу
позивачка та відповідач проживали
однією сім'єю до початку 2014 року, спори
з приводу користування домашніми
речами у них не виникали, то суд вважає
необґрунтованим твердження
відповідача про те, що позивачка
пропустила строк позовної давності.

Отже, позов підлягає до задоволення в
повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст.71, 72 СК
України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Здійснити поділ майна, відповідно до
якого :

1) ОСОБА_1 передати у власність
спальний набір з тумбочкою під
телевізор вартістю 2500 грн., холодильник
вартістю 400 грн., мікрохвильову піч
вартістю 700 грн., телевізор «Соні»
вартістю 1500 грн., а всього майна на суму
8700 грн.

2) ОСОБА_2 передати у власність
кухонний набір з м'яким кутком вартістю
3500 грн., телевізор «LG» вартістю 1000 грн.,
газову плитку вартістю 2000 грн.,
відеокамеру вартістю 2000 грн., а всього
майна на суму 8500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60
грн. судового збору та 500 грн. витрат на
правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня проголошення рішення через
суд першої інстанції.

Головуючий
О. А. Шишко