Дата документу 23.06.2014
Справа № 334/3067/14-ц
Провадження № 2/334/1604/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

23 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у
складі:

головуючого судді -
Турбіної Т.Ф.

при секретарі
Нестеренко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: міське комунальне
підприємство «Основаніє», про усунення
перешкод у користуванні квартирою,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з даним позовом, в обґрунтування
якого зазначила, що їй на підставі
свідоцтва №1643 від 22 липня 1998 року,
виданого Ленінською районною
адміністрацією Запорізької міської
ради, та договору дарування від 05.10.1998
року, посвідченого державним
нотаріусом другої Запорізької
державної нотаріальної контори
належить квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_2, є її
сином та зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1. ОСОБА_2 ніколи не вселявся до
вказаної квартири та не мешкає в ній. У
вказаній квартирі не має особистих
речей чи меблів відповідача, витрат по
сплаті житлово-комунальних послуг він
не несе. На протязі останніх трьох
років відповідач про себе не
повідомляв та його місце мешкання
позивачці взагалі не відоме.

Позивачка просить усунути перешкоди у
користуванні власністю шляхом
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, та зняття його з
реєстрації у зв'язку з тим, що вона
змушена сплачувати комунальні послуги
за відповідача, що є для неї складним,
оскільки вона є пенсіонеркою, вона не
має можливості оформити субсидію на
сплату комунальних послуг у зв'язку з
реєстрацією відповідача, крім того
відповідач отримав велику кількість
кредитів та не розраховується за них,
через що банки погрожують описом майна
за місцем реєстрації відповідача.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свій позов у повному обсязі
з підстав, викладених у позовній заяві,
проти заочного розгляду справи не
заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився повторно, про час та місце
розгляду справи повідомлялася у
встановленому законом порядку.

Суд, за згодою позивача, вважає
можливим провести заочний розгляд
справи на підставі матеріалів справи у
відповідності зі ст. 224 ЦПК України за
відсутністю відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, свідка
ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи,
оцінивши надані докази у їх сукупності,
суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом №1643 від 22
липня 1998 року, виданим Ленінською
районною адміністрацією Запорізької
міської ради, та договором дарування
від 05.10.1998 року, посвідченим державним
нотаріусом другої Запорізької
державної нотаріальної контори.

ОСОБА_1 проживає та зареєстрована у
вказаному житловому приміщенні, що
підтверджується довідкою МКП
«Основаніє» №2289 від 17.12.2013р. З цієї
довідки також вбачається, що
відповідач ОСОБА_2, 1966 року народження,
також зареєстрований за вказаною
адресою. Згідно акту № 79 від 24.12.2013 року
комісією МКП «Основаніє» встановлено,
що відповідач не проживає у спірній
квартирі з моменту реєстрації. Цей факт
підтвердили сусіди ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6

Не проживання відповідача у квартирі
АДРЕСА_1 понад один рік підтвердив у
судовому засіданні свідок ОСОБА_3

Реєстрація відповідача у квартирі
АДРЕСА_1 чинить перешкоди власнику
майна у здійсненні права власності.

Права власника житлового будинку
(квартири) визначені в ст. 383 ЦК України
та ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_2 не проживає у
квартирі АДРЕСА_1 понад один рік без
поважних причин, а тому наявні
підстави для визнання його таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1. ст. 3 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», реєстрація - це внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

Викладене свідчить про відсутність
правових підстав для перебування
відповідача на реєстраційному обліку
за адресою: квартира АДРЕСА_1.

Суд вважає доведеним порушення права
позивача у здійсненні права
користування та розпорядження
належною їй на праві власності
квартирою. Порушене право позивача
підлягає захисту шляхом визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1, і
зняття його з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214, 224-226 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні квартирою АДРЕСА_1, що
належить їй на праві власності.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування АДРЕСА_1, зняти його з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії. Заочне рішення
може бути оскаржено позивачем в
загальному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.