Справа № 522/5723/14-ц
Провадження № 2/522/5292/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 липня 2014 року Приморський районний
суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко
Н.А.

при секретарі Довгань
Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 як законного
представника неповнолітнього ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 як законного
представника неповнолітніх ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, про визнання дійсним договору
купівлі-продажу та визнання права
власності ;

ВСТАНОВИВ :

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, яка є законним
представником неповнолітнього ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 як законного
представника неповнолітніх ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, про визнання дійсним договору
купівлі-продажу стояночного місця
АДРЕСА_1 у м.Одесі, укладеного 01.11.2006
року між ним і ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та про визнання права
власності на вказане стояночне місце,
вказуючи, що усі умови вищевказаного
договору купівлі-продажу були ним і
ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
повністю виконані, але цей договір не
був посвідчений нотаріально.

Також позивач зазначає, що
спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_9 є ОСОБА_4 та неповнолітні
ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 просив розглянути
справу без його участі і задовольнити
позов, про що подав адресовану суду
свою письмову заяву, які приєднана
судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_5 веде дану справу в
суді через свого представника ОСОБА_12,
яка визнала позовні вимоги позивача в
повному обсязі і просила розглянути
справу без її участі, про що подала
адресовану суду свою письмову заяву,
яка приєднана судом до матеріалів
справи.

Направлені судом судові повістки
відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4, за
відомими судові адресами їхнього місця
проживання, були повернуті судові з
помітками пошти про те, що вони не
з'являються на пошту для одержання
судових повісток за залишеними для них
повідомленнями пошти.

Судом установлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 статті 328 ЦК України
визначено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Судом установлено, що Комунальним
підприємством „Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості" 09.11.2005
року було зареєстроване право
власності на стояночне місце АДРЕСА_1
за ОСОБА_2 (номер запису : 3250 в книзі
48неж-1) на підставі рішення Київського
районного суду м.Одеси від 29.12.2004 р. по
справі № 2-737/04, що набрало законної сили
10.05.2005 року.

01 листопада 2006 року між ОСОБА_2 та
позивачем ОСОБА_1 було укладено в
простій письмовій формі договір
купівлі-продажу нерухомості, за
умовами якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1
купив стояночне місце АДРЕСА_1.

У відповідності до п.п.3.1., 3.2. цього
договору купівлі-продажу, продаж
згаданого стояночного місця вчинено
сторонами за цим договором за 16300,00
доларів США, які отримані продавцем
від покупця до підписання цього
договору.

02 листопада 2006 року продавець ОСОБА_2 і
покупець ОСОБА_1 підписали акт
прийому-передачі, у якому зазначили, що
у відповідності з п.2.2.2. договору
купівлі-продажу стояночного місця
АДРЕСА_1, продавець ОСОБА_2 передав, а
покупець ОСОБА_1 прийняв у власність
вищезазначене стояночне місце, та що
ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в рахунок
сплати за вищевказане стояночне місце
16300,00 дол.США і матеріальних претензій
до нього не має.

Крім того, своїми листами від 08.11.2006
року та від 16.02.2007 року ОСОБА_2 повідомив
ОСББ „Проспект Шевченка, 29-А", яке є
обслуговуючою організацією будинку, де
розташоване відчужене ним ОСОБА_1
стояночне місце НОМЕР_1, про те, що новим
власником цього стояночного місця є
ОСОБА_1, який буде нести усі
експлуатаційні витрати за це стояночне
місце.

Судом не встановлено факту існування
між сторонами за згаданим договором
купівлі-продажу від 01.11.2006 року
будь-яких спорів щодо цього договору
та/або щодо відчуженого за цим
договором стояночного місця.

Наведені обставини дозволяють суду
зробити висновок про те, що сторони за
цим договором купівлі-продажу досягли
згоди щодо усіх його істотних умов та
повністю його виконали.

Проте сторони за цим договором не
оформили цей договір нотаріально, як
цього вимагає закон.

Водночас суд бере до уваги, що
продавець по вищевказаному договору
купівлі-продажу стояночного місця від
01.11.2006 року ОСОБА_2, 09 лютого 2011 року
змінив ім'я з „ОСОБА_2" на „ОСОБА_2"
(а.с.24), а ІНФОРМАЦІЯ_2 року він помер
(а.с.25), у зв'язку з чим в теперішній час
нотаріальне посвідчення згаданого
договору купівлі-продажу неможливо.

З огляду на наведене, суд доходить
висновку, що порушене право позивача
підлягає судовому захисту шляхом
визнання згаданого біржового договору
купівлі-продажу дійсним.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.10,11,88,209,212,214-215 ЦПК України, ст.328, ч.2
ст.220 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомості від 01
листопада 2006 року, згідно з умовами
якого ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року, продав, а ОСОБА_1 купив стояночне
місце АДРЕСА_1 в м.Одесі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
стояночне місце АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м.Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя

Н.А.Ільченко

14.07.2014