Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2014 Справа №607/10085/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря
Мандзія В.П.,

представника позивача
Махової О.Й.,

представника
відповідача ОСОБА_2,

представника третьої
особи Піхіровського Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за позовом Комунального закладу
«Дитячо-юнацька спортивна школа з
греко-римської боротьби» до ОСОБА_4,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, - Тернопільська
об'єднана державна фінансова інспекція
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області, про стягнення
зайво нарахованих коштів, -

в с т
а н о в и в:

Комунальний заклад «Дитячо-юнацька
спортивна школа з греко-римської
боротьби» звернулася в суд із позовом
до ОСОБА_4 про стягнення зайво
нарахованих коштів в сумі 59978,62 грн. В
обґрунтування заявленого позову
зазначено про те, що Тернопільською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01 листопада 2006
року по 31 березня 2012 року, за
результатами якої був складений акт
ревізії від 16 травня 2012 року №17-22/124.
Згідно з вказаним актом, ревізією було
встановлено, що всупереч Законів
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», «Про
відпустки», наказу Міністерства
України у справах молоді та спорту № 2097
від 23 вересня 2005 року «Про
впорядкування умов оплати праці
працівників бюджетних установ,
закладів та організацій галузі
фізичної культури і спорту» з вини
відповідача зайво нараховано кошти
ОСОБА_5 в сумі 18710,56 грн., ОСОБА_6 в сумі
7707,00 грн., ОСОБА_4 в сумі 7633,73 грн. та
ОСОБА_7 в сумі 25927,33 грн., що завдало
збитків на загальну суму 59978,62 грн. 14
січня 2014 року за № 05 а, № 05 б, № 05 в, № 05 г
на адресу відповідача та осіб, яким
зайво нараховані кошти були надіслані
претензії про відшкодування коштів,
які ними не виконано. У зв'язку з цим
Комунальний заклад «Дитячо-юнацька
спортивна школа з греко-римської
боротьби» просить заявлені позовні
вимоги задовольнити, стягнути з
відповідача кошти в сумі 59978,62 грн., які
перерахувати до місцевого бюджету.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві, просила задовольнити в
повному обсязі. При цьому додатково
пояснила, що ревізія
фінансово-господарської діяльності
позивача проводилася у 2012 році, було
встановлено, що без рішення Управління
науки і освіти Тернопільської міської
ради, керуючись колективним договором,
школою проведено виплати на суму 64651,67
грн. Вказані кошти за рішеннями
адміністративних судів підлягають
стягненню з позивача. Оскільки
порушення допущено з вини колишніх
директорів ОСОБА_8 і ОСОБА_9, останній
повернув ту частину коштів, які були
зайво виплачені працівникам за час
його перебування на посаді директора.
Решта коштів в сумі 59978,62 грн.
підлягають до стягнення з ОСОБА_4, однак
він їх добровільно не повертає.

Представник відповідача вважає
безпідставними заявлені позовні
вимоги про стягнення зайво нарахованих
коштів з ОСОБА_4, просить суд у їх
задоволенні відмовити. Вважає, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду, який встановлено в один рік, що
передбачено ст.233 КЗпП країни, а також
не дотримано процедури стягнення
коштів, передбаченої цим же кодексом.
Статтею 134 КЗпП України встановлено
матеріальну відповідальність за шкоду,
якщо в діях особи є ознаки діянь
переслідуваних у кримінальному
провадженні.

Представник третьої особи підтримав
заявлені позовні вимоги та просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, заслухавши пояснення
представників сторін, представника
третьої особи, суд встановив наступні
обставин справи.

Згідно акту ревізії
фінансово-господарської діяльності
Комунального закладу «Дитячо-юнацька
спортивна школа з греко-римської
боротьби» за період з 01.11.2006 року по
31.03.2012 року № 17-22/124 від 16.05.2012 року, яка
проведена Тернопільською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією,
суцільною ревізією дотримання
законодавства при нарахуванні премій,
надбавок та доплат до посадових
окладів директору та заступникам
директора встановлено, що в порушення
п.3 наказу Міністерства України у
справах молоді та спорту №2097 від 23.09.2005
року «Про впорядкування умов оплати
праці працівників бюджетних установ,
закладів та організацій галузі
фізичної культури і спорту» без рішень
органів вищого рівня проводилось
нарахування та виплата доплат, премій,
що призвело до незаконних видатків на
загальну суму 64651,67 грн. (у тому числі: за
2006 рік - 2032 грн., за 2007 рік - 15208,64 грн., за
2008 рік - 16121,92 грн., за 2009 рік - 14125,6 грн., за
2010 рік - 15328,51 грн., за 2011 рік - 1837 грн.), та,
як наслідок, зайво проведено
нарахування на зарплату та
перераховано до державних цільових
фондів 23464,64 грн. (в тому числі: за 2006 рік
- 735,58 грн., за 2007 рік - 5504,80 грн., за 2008 рік -
5836,14 грн., за 2009 рік - 5141,72 грн., за 2010 рік -
5579,57 грн., за 2011 рік - 666,83 грн.)

Як зазначено в акті, дані
порушення допущено з вини колишнього
директора ОСОБА_8 і теперішнього
директора ОСОБА_9, який, як встановлено
в судовому засіданні, повернув частину
коштів, виплата яких була здійснена за
час його перебування на посаді
директора Комунального закладу
«Дитячо-юнацька спортивна школа з
греко-римської боротьби».

14 січня 2014 року за № 05 а, № 05 б, № 05 в, № 05
г на адресу ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 позивач надіслав претензії про
повернення переплачених їм коштів, які
залишилися без виконання.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається із основної
заробітної плати, додаткової
заробітної плати, а також інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат. До них належать виплати у формі
винагород за підсумками роботи за рік,
премії за спеціальними системами і
положеннями, компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

За змістом ст.15 Закону України «Про
оплату праці» і ст.97 КЗпП України форми
і системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною,
галузевими (міжгалузевими) і
територіальними угодами. У разі, коли
колективний договір на підприємстві не
укладено, роботодавець зобов'язаний
погодити ці питання з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво органом. Конкретні
розміри тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок робітникам,
посадових окладів службовцям, а також
надбавок, доплат, премій і винагород
встановлюються з урахуванням вимог,
передбачених частиною першою цієї
статті.

Пунктом 3 наказу Міністерства України у
справах молоді та спорту № 2097 від 23
вересня 2005 року «Про впорядкування
умов оплати праці працівників
бюджетних установ, закладів та
організацій галузі фізичної культури і
спорту» визначено, що преміювання
керівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери, їх заступників, встановлення їм
надбавок та доплат до посадових
окладів, надання матеріальної допомоги
здійснюється за рішенням органу вищого
рівня у межах наявних коштів на оплату
праці.

По справі встановлено, що виплата
премій, надбавок та доплат до посадових
окладів на загальну суму 64651,67 грн.
колишньому директору Комунального
закладу «Дитячо-юнацька спортивна
школа з греко-римської боротьби»
ОСОБА_8, його заступникам та найманим
працівникам проводилася без
відповідного рішення органу вищого
рівня, а лише на підставі колективного
договору. Безпосередньо відповідачу по
справі із вищевказаної суми виплачено
18710,56 грн., що вбачається із адресованої
йому претензії. Ці нараховані і
виплачені відповідачу кошти є
складовою частиною заробітної плати.

ОСОБА_4, перебуваючи у трудових
відносинах з позивачем, внаслідок
порушення покладених на нього трудових
обов'язків, згідно вимог ст.130 КЗпП
України, може нести матеріальну
відповідальність за заподіяну
установі пряму дійсну шкоду, до
категорії якої належать, зокрема,
витрати, що сталися через надмірні
виплати на користь працівників
(основної заробітної плати, премій, сум
компенсацій, допомоги з державного
соціального страхування, виплат у
порядку покриття шкоди, заподіяної
працівникам під час виконання трудових
обов'язків тощо), за відсутності
можливості стягнення цих сум з
працівників, котрі безпідставно
одержали відповідні суми.

За змістом ст.127 КЗпП України
повернення підприємству зайво
виплачених коштів можливо для
повернення авансу, виданого в рахунок
заробітної плати; для повернення сум,
зайво виплачених внаслідок лічильних
помилок; для погашення витраченого і
своєчасно не повернутого авансу,
виданого на службове відрядження або
переведення до іншої місцевості; на
господарські потреби, якщо працівник
не оспорює підстав і розміру
відрахування; при звільненні
працівника до закінчення того робочого
року, в рахунок якого він вже одержав
відпустку, за невідроблені дні
відпустки; при відшкодуванні шкоди,
завданої з вини працівника
підприємству, установі, організації
(ст.136 КЗпП України).

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

При цьому ст.1215 ЦК України встановлює,
що не підлягає поверненню безпідставно
набуті заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Верховним Судом України висловлена
правова позиція в постанові від 22 січня
2014 року (справа № 6-151цс13) про те, що
відповідно до статті 1215 ЦК України, не
підлягає поверненню безпідставно
набута заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що
належать до виплат, встановлених абз.2
ч.1 ст.1215 ЦК України, за відсутності
рахункової помилки з боку особи, яка
добровільно провела їх виплату, та
факту недобросовісності набувача, не
підлягають поверненню.

Таким чином, нормами закону не
передбачено повернення працівником
установі зайво виплачених коштів, крім
випадків, встановлених ст.127 КЗпП
України, ст.1215 ЦК України.

Зважаючи на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позову Комунального закладу
«Дитячо-юнацька спортивна школа з
греко-римської боротьби» до ОСОБА_4,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, - Тернопільська
об'єднана державна фінансова інспекція
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області, про стягнення
зайво нарахованих коштів слід
відмовити за недоведеністю позовних
вимог, оскільки судом в ході судового
розгляду справи не здобуто доказів, які
б доводили той факт, що при виплаті
премій, надбавок та доплат до посадових
окладів колишньому директору
Комунального закладу «Дитячо-юнацька
спортивна школа з греко-римської
боротьби» ОСОБА_8, його заступникам та
найманим працівникам було допущено
рахункову помилку та факт
недобросовісності набувача цих коштів,
а також не встановлено обставин для їх
відшкодування в порядку ст.127 КЗпП
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.2, 15 Закону України «Про оплату
праці», ст.ст.97, 127, 136 КЗпП України,
ст.ст.15, 16, 1212, 1215 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60,
212, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и
р і ш и в:

У задоволенні позову комунального
закладу «Дитячо-юнацька спортивна
школа з греко-римської боротьби» до
ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
Тернопільська об'єднана державна
фінансова інспекція Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області, про стягнення зайво
нарахованих коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.Герчаківська