Номер провадження 2/228/317/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
місто ДОКУЧАЄВСЬК

ДОКУЧАЄВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді СЄЛІНА Є.В.,

при секретарі - КОВАЛЬ Т.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Докучаєвську Донецької області
цивільну справу № 2/228/317/2014 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2014р. до суду звернувся ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, де просить визнати за ним в
порядку спадкування право власності на
житловий будинок № 37, загальною площею
46,2кв.м., з прибудинковими спорудами,
який розташований по вулиці Шевченко у
місті Докучаєвську Донецької області.
В обґрунтування цієї вимоги зазначив,
що є сином ОСОБА_3, якому за життя
належав житловий будинок, розташований
за адресою: АДРЕСА_3. Після смерті
батька, його сестра ОСОБА_2 звернулась
до державної нотаріальної контори з
приводу оформлення прав на спадщину,
зокрема на житловий будинок, на що
отримала відмову з посиланням на
відсутність правовстановлюючого
документа на нього. Оскільки на момент
смерті він постійно проживав з батьком,
то і прийняв спадщину та фактично
вступив в управління та володіння
спадковим майном, а тому вимушений
звернутись до суду із вказаним позовом
для захисту своїх прав та інтересів
/а.с. 2/.

Предмет та підстава позову, а також
розмір позовних вимог не змінювались.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надавши письмову заяву, де просить
справу розглянути за його відсутності,
на позовних вимогах наполягає.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, надавши письмову заяву, де
просить справу розглянути за її
відсутності, позов визнає у повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступних підстав:

Судом установлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Стаття 5 ЦК України визначає, що до
правовідносин застосовується те
законодавство, яке діяло на час їх
виникнення.

За змістом норм розділу УП спадкового
права ЦК України у редакції 1963р.,
спадковим майном є майно, яке на праві
приватної власності належало
спадкодавцю на час його смерті.

Відповідно до частини 1 статті 524 ЦК
України, спадкоємство здійснюється за
законом і за заповітом.

Згідно статті 527 ЦК України,
спадкоємцями можуть бути особи, що були
живими на момент смерті спадкодавця, а
також діти померлого, зачаті при його
житті і народженні після його смерті.

Частиною 1 статті 529 ЦК України
визначено, що при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого.

Відповідно до статті 548 ЦК України, для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Згідно статті 549 ЦК України, визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини. Особи, для яких право
спадкоємства виникає лише у випадку
неприйняття спадщини іншими
спадкоємцями, можуть заявити про свою
згоду прийняти спадщину протягом
строку, що залишився для прийняття
спадщини. Якщо строк, що залишився,
менше трьох місяців, він продовжується
до трьох місяців.

Судом встановлено, що відповідно до
виписки з рішення виконкому
Докучаєвської міської Ради депутатів
трудящихся Ольгінського району
Сталінської області від 26.01.1957р., ОСОБА_3
відведено земельну ділянку розміром
1200кв.м. /а.с. 6/.

Згідно Договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право особистої власності з числом
кімнат від однієї до п'яти включно від
15.08.1957р., посвідченого 27.06.1958р.
нотаріусом Ольгінської нотаріальної
контори Сталінської області
Зелінською А.Г. та зареєстрованого в
реєстрі за № 2452, ОСОБА_3 надано в
безстрокове користування земельну
ділянку по АДРЕСА_2 в м. Докучаєвську,
загальною площею 1200кв.м. згідно плану
земельної ділянки /а.с. 7/.

Дана земельна ділянка виділялась для
будівництва на ній жилого будинку, який
фактично був збудований у 1946 році, про
що свідчить зазначене рішення та
договір.

Нумерацію жилого будинку по вул.
Шевченко АДРЕСА_1 змінено на № 37, що
підтверджується листом за вих. № 118 від
27.03.2014р. за підписом начальника
Комунального підприємства
«Волноваське бюро технічної
інвентаризації» ОСОБА_5 /а.с. 5/.

14.11.1960р. домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_3, було проінвентаризовано на
ім'я ОСОБА_3, про що свідчить Технічний
паспорт на жилий будинок
індивідуального житлового фонду від
24.07.2013р. /а.с. 12-18/.

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 помер, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
за НОМЕР_1, виданим 20.01.2001р. Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Докучаєвського міського управління
юстиції Донецької області /а.с. 8/.
Правовстановлюючі документи на
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3
оформлені не були.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, що
підтверджується Свідоцтвом про
народження за НОМЕР_2, виданим повторно
06.01.2005р. Відділом реєстрації актів
цивільного стану Докучаєвського
міського управління юстиції Донецької
області /а.с. 19/.

Він же з 06.09.1996р. у передбаченому
законом порядку зареєстрований та
фактично проживає за адресою: Донецька
обл., АДРЕСА_3, про що свідчить копія
паспорту громадянина України за серією
ВА 102585, виданого 05.09.1996р. Докучаєвським
МВ УМВС України у Донецькій області
/а.с. 4/, копія Домової книги для прописки
громадян від 12.06.2007р. /а.с. 10-11/, та Картка
прописки за формою А.

Отже вказане свідчить, що на час смерті
ОСОБА_3 - належне йому домоволодіння
було побудоване, але за життя
правовстановлюючі документи їм не були
отримані. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем
за законом після смерті ОСОБА_3 і
фактично прийняв спадщину, оскільки
постійно проживав в належному батьку
домоволодінні та фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном.

А тому позовні вимоги є обґрунтованими
а такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 524, 527, 529, 548-549
ЦК України в ред. 1963р., суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на житловий будинок -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
жилий будинок АДРЕСА_3

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Докучаєвський міський суд шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя