Справа № 405/3749/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Ленінський районний суд
м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - Кіровоградська
міська рада про встановлення факту
постійного проживання разом зі
спадкоємцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою, в якій просить встановити факт
його постійного проживання зі
спадкодавцем ОСОБА_2 в 1/2 частині
будинку АДРЕСА_1 в період з липня 2004
року і до часу відкриття спадщини 08
січня 2010 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 84-ох років померла
його мачуха ОСОБА_2, яка постійна
проживала в 1/2 частині будинку АДРЕСА_1,
який вона успадкувала як дружина 28.07.1999
року після смерті його (заявника)
батька ОСОБА_3, при цьому, у зазначеному
будинку, він (заявник ОСОБА_1) проживав
разом із сім`єю з дня народження, а саме
з 23.03.1962 року і до 1987 року, після чого
переїхав на місце проживання у
Львівську область, де проживав разом зі
своєю сім'єю, а з липня, 2004 року, після
виходу на пенсію, він разом із своєю
дружиною та донькою повернулися в м.
Кіровоград та стали проживати однією
сім`єю із мачухою ОСОБА_2 в 1/2 частині
житлового будинку АДРЕСА_1 та був
пов'язаний з нею спільним побутом і
взаємними правами та обов'язками. Після
смерті мачухи ОСОБА_2 в квітні, 2014 року
він звернувся до державного нотаріуса
з заявою про видачу свідоцтва про
право на спадщину, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину йому
було відмовлено та роз`яснено, що для
здійснення спадкування про право на
спадщину в порядку спадкування за
четвертою чергою спадкоємців за
законом, необхідно встановити факт
його проживання однією сім`єю з ОСОБА_2,
у зв'язку з чим виникла необхідність в
судовому порядку в порядку окремого
провадження встановити вищезазначений
юридичний факт.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1
заявлені вимоги підтримав, просив їх
задовольнити, з підстав, зазначених у
заяві, та просив встановити факт його
(ОСОБА_1) постійного проживання з ОСОБА_2
в 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1
в період з липня, 2004 року і до часу
відкриття спадщини, 08 січня 2010 року.

Представник заінтересованої особи
Кіровоградської міської ради в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином про дату, час та місце
судового розгляду справи, причини не
явки суду не відомі, заяви, клопотання
відсутні.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази по справі в їх сукупності, суд
вважає заяву такою, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Судом встановлено та підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, виданого міським РАЦС м.
Кіровограда 23 квітня 1962 року, що ОСОБА_1
народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками в
свідоцтві зазначені «Батько» - ОСОБА_3,
«Мати» - ОСОБА_8.

17 жовтня 1969 року ОСОБА_3 одружився з
ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про
шлюб серії НОМЕР_2, виданого Вершацькою
сільрадою Чигиринського району
Черкаської області 17 жовтня 1969 року,
актовий запис за №13. Після реєстрації
шлюбу присвоєно прізвища дружині та
чоловіку: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 28 липня 1999 року,
виданого державним нотаріусом Першої
Кіровоградської державної
нотаріальної контори ОСОБА_11
реєстр.№2-2259, спадкоємцем майна ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, є його дружина
ОСОБА_2. Спадщина, при цьому, спадкове
майно, на яке видано свідоцтво,
складається з однієї другої частини
жилого будинку з надвірними будівлями,
що знаходиться в місті Кіровограді по
вулиці Ульяновській під номером
чотирнадцять, що належала спадкодавцю
на підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого 18 травня 1956 року Першою
Кіровоградською державною
нотаріальною конторою по реєстру № 2-2398
та зареєстрованого Кіровоградським
бюро техінвентаризації 25.05.1956 року за №
9457/35.

Крім того, відповідно до інформації ОКП
«Кіровоградське ООБТІ» від 16 грудня 2013
року ОСОБА_2 на праві приватної
спільної часткової власності на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 28.07.1999 року №2-2259, належить
1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4
міським відділом по реєстрації смертей
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області, актовий запис
за №51.

Судом також встановлено, що після
смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/2
частину жилого будинку АДРЕСА_1

За даними спадкового реєстру
(Інформаційна довідка зі Спадкового
реєстру за №377808769 від 03.07.2014 року), після
смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4,
Кіровоградською міською державною
нотаріальною конторою №1 заведена
спадкова справа №191/2010 року від 14
травня 2010 року, з копії якої вбачається,
що з заявою про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_2 звернувся 14 травня
2010 року (заява зареєстрована під №145)
ОСОБА_1

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2
заповіт не складала. Інші спадкоємці з
заявами про прийняття спадщини, з
заявами про відмову від спадщини, а так
само з заявами про видачу свідоцтва про
право на спадщину до нотаріальної
контори не зверталися і відповідні
заяви у спадковій справі відсутні.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом як
спадкоємцю І-ої черги після смерті
ОСОБА_2 з тих підстав, що між ним як
спадкоємцем та спадкодавцем ОСОБА_2
відсутні родинні відносини, та
зазначено, що для здійснення
спадкування за четвертою чергою
спадкоємців за Законом, заявнику
необхідно встановити факт проживання
однією сім'єю з ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків, вст.
Оновлених ст.1259 ЦК України.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги
належать не лише жінка (чоловік), які
проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.»

Згідно з роз'ясненнями в постанові
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року №7 «Про судову практику у
справах про спадкування» при вирішенні
спору про право на спадщину осіб, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (четверта черга
спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК України про те, що
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно обчислювати
з урахуванням часу спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю до 01.01.2004 року.

Більш того, відповідно до ст.1220 ЦК
України часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (ч.3 ст.46 ЦК
України).

Як зазначалося вище, 14 травня 2010 року
ОСОБА_1 звернувся до Першої
Кіровоградської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_13, на підставі якої (заяви)
заведена спадкова справа №191/2010.

Згідно з листом державного нотаріуса
Кіровоградської міської державної
нотаріальної контори №1 від 11.04.2014 року
за № 512/02-31, адресованого ОСОБА_1 щодо
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4,
вбачається, що у зв'язку з відсутністю
родинних зв`язків між ОСОБА_1 та
спадкодавцем, йому запропоновано
звернутись до суду за встановленням
факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня
2008 року №7 «Про судову практику у
справах про спадкування» якщо постійне
проживання особи зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини не підтверджено
відповідними документами, у зв'язку із
чим нотаріус відмовив особі в
оформленні спадщини, спадкоємець має
право звернутися в суд із заявою про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, а не про
встановлення факту прийняття спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Крім того, відповідно до листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» у випадках, коли
спадкоємці постійно проживали разом зі
спадкодавцем, проте зареєстровані за
іншою адресою, судам слід враховувати,
що місцем проживання фізичної особи
згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово. Місце
проживання необхідно відрізняти від
місця перебування фізичної особи,
тобто того місця, де вона не проживає, а
тимчасово знаходиться.

Крім того, згідно вказаного
інформаційного листа, заяви про
встановлення факту постійного
проживання разом зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини в порядку
окремого провадження підлягають
задоволенню судом, якщо у паспорті
спадкоємця відсутня відмітка про місце
реєстрації особи.

Також, п.3.22 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 року №296/5
передбачено, що у разі відсутності у
паспорті такого спадкоємця відмітки
про реєстрацію його місця проживання,
доказом постійного проживання із
спадкодавцем можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, відповідного органу
місцевого самоврядування про те, що
спадкоємець на день смерті спадкодавця
проживав разом із цим спадкодавцем.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України, яка
визначає місце проживання у приватно-
правовому розумінні, місцем проживання
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель,
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.
Фізична особа може мати кілька місць
проживання.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 з 06 листопада 1987 року був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_2,
18.06.2013 року знятий з реєстрації за
вказаною вище адресою, про що свідчать
дані паспорту ОСОБА_1, при цьому, в
період з 2004 року і до моменту смерті
ОСОБА_2, ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1, вів спільне
господарство з ОСОБА_2, про що свідчить
довідка за №173, видана 23 квітня 2014 року
головою квартального комітету №16
Ленінського району м.Кіровограда
ОСОБА_14 та підтверджується показаннями
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
ОСОБА_7, наданими в судовому засіданні.

Зокрема, свідок ОСОБА_6 пояснила, що
вона є власником 1/2 частини будинку
АДРЕСА_1, проживає у зазначеному
будинку з березня, 1982 року, в іншій
частині будинку проживали та були
власниками ОСОБА_3, який помер у 1998 році,
та ОСОБА_2, яка померла у 2010 році, при
цьому в період з 2004 року разом з ОСОБА_2
проживав син ОСОБА_3 - ОСОБА_1 зі своєю
сім'єю: дружиною та донькою, проживали з
ОСОБА_2 як одна сім'я, вели спільне
господарство.

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_1 є
його рідним братом, після смерті їх
біологічної матері їх батько ОСОБА_3 17
жовтня 1969 року уклав шлюб з ОСОБА_2, яку
вони вважали своєю матір'ю, яка їх
виховала та доглядала, після чого всі
разом проживали однією сім'єю за
адресою АДРЕСА_1. У 1983 році брат ОСОБА_1
уклав шлюб та виїхав у Львівську
область, після смерті батька ОСОБА_3,
який помер у 1998 році, спадщину оформила
ОСОБА_2 як його дружина, при цьому, у 2004
році його брат разом зі своєю сім'єю:
дружиною ОСОБА_7 та донькою Катериною
повернулися на постійне місце
проживання до м.Кіровограда і стали
проживати однією сім'єю з ОСОБА_2 в 1/2
частині будинку АДРЕСА_1, при цьому
ОСОБА_1 був пов'язаний спільним побутом
з ОСОБА_2, він доглядав за нею,
здійснював поточний ремонт в будинку,
підключив будинок до газопостачання,
встановив в будинку опалення, у 2010 році
ОСОБА_2 померла, а брат прийняв на себе
всі витрати, пов'язані з її похованням.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зазначили, що вони є
донькою та дружиною ОСОБА_1 відповідно,
у 2004 році переїхали разом з ОСОБА_1 на
постійне місце проживання з Львівської
області м.Червоноград в м.Кіровоград,
оселившись в 1/2 частині будинку
АДРЕСА_1, де проживали разом однією
сім'єю з ОСОБА_2, яка померла у 2010 році,
та проживають в будинку і по теперішній
час.

Крім того, відповідно до записів у
трудовій книжці ОСОБА_1, останній з
01.01.2008 року перебуває у трудових
відносинах з ВАТ «Кіровоградський
завод дозуючих автоматів».

Встановлення даного юридичного факту
для ОСОБА_1 має юридичне значення,
оскільки надає заявнику можливість
реалізувати своє право на оформлення
спадщини.

Таким чином, аналізуючи докази по
справі в їх сукупності, враховуючи, що
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем має для
заявника юридичне значення, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість і доведеність заяви
про встановлення юридичного факту, а
саме факту постійного проживання зі
спадкодавцем, на підставі чого заява
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 234, 235, 256, 257,
259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа -
Кіровоградська міська рада про
встановлення факту постійного
проживання разом зі спадкоємцем на час
відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі спадкодавцем
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, в 1/2 частині будинку
АДРЕСА_1 з липня, 2004 року і до часу
відкриття спадщини 03 січня 2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
протягом десяти днів з дня його
оголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда
Л.А. Іванова