Справа № 580/2711/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2014 року
м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської
області в складі головуючого Бакланова
Р. В. при секретаріГладкова С. В., за
участю: представника
позивачки-відповідачки - ОСОБА_1,
відповідачки-позивачки - ОСОБА_2,
третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває в
спільній частковій власності та
зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
виділ в натурі 1/2 частини нерухомого
майна із складу спільної часткової
власності;

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом до відповідачки,
мотивуючи свої вимоги тим, що
позивачці, відповідно до договору
купівлі-продажу від 2 лютого 1970 року
належить на праві власності частина
домоволодіння по АДРЕСА_1. Іншою
частиною домоволодіння фактично
користується та володіє ОСОБА_2 Вказане
майно, розташоване на земельній
ділянці, що на підставі державних актів
належить позивачці. У даний час у
позивачки виникла необхідність
щодо реального поділу майна між
співвласниками спірного будинку для
припинення права спільної власності. У
добровільному порядку відповідачка не
бажає вирішити питання розподілу, тому
позивачка просить суд поділити
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 і
виділити у власність ОСОБА_4 у
житловому будинку літ "А-І" житлову
кімнату 1-4 площею 26,1 м2 , кухню 1-5 площею
6,8 м 2 , коридору 1-6 площею 6,9 м 2 , житлову
кімнату 1-7 площею 14,1 м 2 , веранду 1-І
площею 15,0 м 2 , кладову 1-ІІ площею 5,4 м 2 ,
та надвірні господарські будівлі, а
саме: 1/2 частина сараю літ. " Б", сарай
літ. "В", сарай літ. "Г", навіс літера "Д",
погріб під частиною будівлі літ. "пг1", 1/2
частина огорожі під номером "№ 1-2"., та
визнати як самостійний об'єкт при
розподілі.

Відповідачка до суду надала зустрічну
позовну заяву до ОСОБА_4 про виділ в
натурі ? частини нерухомого майна із
складу спільної часткової власності.
Просить виділити в натурі у володіння
та користування ? част. житлового
будинку з надвірними спорудами
АДРЕСА_1, згідно варіанту № 2 висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 193/194 від 28 березня 2014 року.
Та стягнути на її користь з ОСОБА_4
грошову компенсацію в розмірі 531 грн. 53
коп.

У судовому засіданні представник
позивачки - відповідачки позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
проти зустрічного позову заперечив у
повному обсязі.

Відповідачка - позивачка ОСОБА_2 проти
позову заперечила, позовні вимоги
ствердила у повному обсязі попросила
визнати за нею право власності
відповідно до варіанту 2
судово-будівельнотехнічної експертизи
та стягнути з ОСОБА_4 531 грн. 53 коп.

Третя особа - ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_4
підтримав у повному обсязі, проти
зустрічного позову заперечив з тих
підстав, що він з ОСОБА_4 будував
господарські будівлі і вони не є
спільною власністю.

У судовому засіданні були встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини:

ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 31 липня 2001 року
посвідченого державним нотаріусом
Лисенко В.Ф. (а.с.59-60) набула права
власності на ? частину житлового
будинку з надвірними спорудами за
АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром
0,097 га.

31 липня 2001 року ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу посвідченого
державним нотаріусом Лисенко В.Ф. (а.с.59)
набула права власності на ? частину
земельної ділянки розміром 0,097 га що
знаходиться за АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 на підставі договору купівлі
продажу від 2 лютого 1970 року
посвідченого нотаріусом Лебединської
нотаріальної контори (а.с.5-6) набула
права власності на ? частину житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель АДРЕСА_1.

Крім того, право спільної часткової
власності на сараї позначені під літ.
«В» і «Г» та навісу під літ. «Д» на плані
земельної ділянки по ? у ОСОБА_2 та ? у
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також підтверджується
технічними паспортами на житловий
будинок АДРЕСА_1 (а.с. 9-11).

Крім того, право власності ОСОБА_2 на 1/2
част. сараїв позначених під літ. «В» і
«Г» та навісу під літ. «Д» на плані
земельної ділянки стверджене довідкою
об'єкту нерухомості №822 від 26 квітня 2013
року (а.с. 12).

Рішенням колегії суддів судової палати
з цивільних справ апеляційного суду
Сумської області від 7 липня 2009 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про
визнання права власності на самочинно
збудоване майно (сараї позначені на
плані присадибної земельної ділянки
під літ. «В», «Г») відмовлено у зв'язку з
необґрунтованістю.

Рішенням Лебединського районного суду
Сумської області від 25 липня 2013 року
(а.с. 156-158) у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 про визнання права власності на
самочинно побудоване майно (сараї
позначені на плані присадибної
земельної ділянки під літ. «В», «Г»)
відмовлено у зв'язку з
необґрунтованістю.

Крім того, під час судового розгляду
було встановлені наступні факти, які в
порядку ч. 3 ст. 61 ЦПК України не
підлягають доказуванню, а саме те , що в
період часу з 1970 року до 4 серпня 1992
року на земельній ділянці за адресою
АДРЕСА_1 без отримання відповідних
дозволів, самочинно були збудовані
господарські будівлі - сараї «В», «Г» та
навіс «Д».

17.01.2012 року ОСОБА_4 звернулась до
Інспекції ДАБК в Сумській області з
декларацією про готовність до
експлуатації господарських будівель в
її домогосподарстві, а 25.03.2013 року
звернулась до Лебединського БТІ з
заявою про внесення цих сараїв до
технічного паспорту садиби, мотивуючи
це тим, що вказані будівлі зведені до
05.08.1992 року і 30.04.2013 року отримала
технічний паспорт та довідку про об'єкт
нерухомого майна, згідно яких по
АДРЕСА_1 знаходяться житловий будинок,
що значиться під літерою «А», два
погреби під літ. «п/г» і «п/г1», сараї під
літ. «Б», «В», «Г», навіс під літ. «Д» та
огорожа під № 1-2. Право власності на
вказане майно в цих документах
зареєстровано (належить) ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 по ? частині кожній. За
реєстрацією свого права власності до
реєстраційної служби Лебединського
міськрайонного управління юстиції в
Сумській області ОСОБА_4 не зверталася.

Згідно положень ч.1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних та
інших відносин.

Згідно положень ст. 186 ЦК України річ,
призначена для обслуговування іншої
(головної) речі і пов'язана з нею
спільним призначенням, є її
приналежністю.

Згідно положень ст. 381 ЦК України
садибою є земельна ділянка, разом з
розташованими на ній житловим
будинком, господарсько-побутовими
будівлями, наземними і підземними
комунікаціями, багаторічними
насадженнями.

Згідно п.9 розділу V «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та п.п. 3.1 Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства N 91 від 24.06.2011 року
прийняття в експлуатацію об'єктів
здійснюється безоплатно
територіальними органами Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України. Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 5 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Згідно положень ст.ст. 186, 381 ЦК України
розташовані на земельній ділянці поряд
з житловим будинком
господарсько-побутові будівлі й
споруди (сараї, гаражі, літні кухні,
тощо) є приналежністю головної речі
(будинку), тому положення ст. 376 ЦК
України, на які посилається як на
підставу своїх вимог позивачка не є
підставою для визнання за власником
житлового будинку окремого права
власності на самочинно побудовані
господарсько-побутові будівлі і
споруди, що були зведені після набуття
права власності на будинок чи садибу.

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 193/194
(а.с. 70-99) вбачається, що з технічної
точки зору реальний розподіл житлового
будинку та господарських споруд, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1
встановленому між сторонами порядку
користування домоволодінням, можливий
з відступом від ідеальних часток
співвласників. На розгляд суду
пропонується один варіант розподілу
житлового господарських будівель та
споруд, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 відповідно до фактичного
користування домоволодінням позі
відступом від ідеальних часток
співвласників.

Варіант 1 розподілу домоволодіння з
відступом від ідеальних часток
співвласників (графічно наведено в
додатку № 2) (а.с. 85): 1 співвласник
(ОСОБА_4.) - 58/100; 2 співвласник (ОСОБА_2.) -
42/100. Грошова компенсація становить: І
співвласник на користь II співвласника
у 14179,63 грн.

3. З технічної точки зору реально
виділити у власність ОСОБА_4 у
житловому будинку літ. «А-I», житлову
кімнату 1-4 площею 26,1 м2, кухню 1-5 площею
6,8 м2, коридор 1-б площею 6,9 м2, житлову
кімнату 1-7 площею 14,1 м2, веранду 1-І
площею 15,0 м2, кладову 1-ІІ площею 5,4 м2, та
надвірні господарські будівлі саме 1/2
частина сараю літ. «Б», сарай літ. «В»,
сарай під літ. «Г» навіс під літ.
«Д», погріб під частиною будівлі літ.
«п/г1», 1/2 частина огорожі під «1» з
відступом ідеальних часток
співвласників. 1 співвласник (ОСОБА_4.) -
58/100; 2 співвласник (ОСОБА_2.) - 42/100.
Грошова компенсація становить: І
співвласник на користь II співвласника
у розмірі 14179.63 грн. 4. Ринкова
вартість домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, станом на дату складання
висновку становить 171600 (сто сімдесят
одна тисяча шістсот) гривень.

Крім того, відповідно до вказаного
висновку експертизи на розгляд суду
пропонується варіант виділу в натурі ?
частини житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до ідеальних часток
співвласників, відповідно до ідеальних
часток співвласників (графічно
наведено в додатку № 3) (а.с. 86): 1
співвласник (ОСОБА_4.) - 1/2; 2 співвласник
(ОСОБА_2.) - 1/2. Грошова компенсація
становить: І співвласник на користь 2
співвласника, а саме з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 у розмірі 531,63 грн.

Допитаний у судовому засіданні судовий
експерт ОСОБА_6 пояснив, що стан
будівель дозволяє розподіл майна в
натурі, розподіл житлового будинку
відповідає порядку його використання
сторонами, сараї «В» і «Г» не є
самочинними забудовами оскільки
побудовані до 1992 року.

Ч. 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що
кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Ч. 3 ст. 364 ЦК України передбачено, що у
разі виділу співвласником у натурі
частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на
виділене майно, і у випадку,
встановленому законом, таке право
підлягає державній реєстрації.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 частково, а зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 в повному обсязі
та при виділенні майна в натурі
застосувати другий варіант розподілу,
наведений у графічно у додатку до
висновку експертизи №3 так, як він
відповідає ідеальним часткам
співвласників та значно зменшує розмір
компенсації, який потрібно стягнути.

Відповідно до додатку №3 необхідно
виділити в натурі ОСОБА_4 у право
власності із складу садиби, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у
житловому будинку під літ. «А-І»,
житлову кімнату 1-4 площею 26,1 кв.м., кухню
1-5 площею 6,8 кв.м., коридор 1-6 площею 6,9
кв.м., житлову кімнату 1-7 площею 14,1 кв.м.,
веранду 1-І площею 15,0 кв.м., кладову 1-ІІ
площею 5,4 кв.м., та надвірні
господарські будівлі: 1/2 част. сараю під
літ. «Б», сараю під літ. «Г», навісу під
літ. «Д», 1/2 частина огорожі під №1.
ОСОБА_2 виділити в натурі у право
власності із складу садиби, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у
житловому будинку під літ. «А-І»,
кухню 2-1 площею 16,2 кв.м., житлову кімнату
2-2 площею 14,6 кв.м., житлову кімнату 2-3
площею 16,4 кв.м., веранду а2-І площею 5,0
кв.м., веранду а1-ІІ площею 3,4 кв.м.,
кладову а1-ІІІ площею 3,9 кв.м. та
надвірні господарські будівлі: погреб
п/г під частиною будинку, погреб п/г1
під частиною будівлі, 1/ 2 част. сараю під
літ. «Б», сарай під літ. «В», 1/2 частину
огорожі під № 1. Крім того суд вважає за
необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі
531, 63 грн.

Керуючись ст. 10,11,58, 59, 60, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 358, 364, 367, 368, ЦК
України,

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити
частково, позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити в повному обсязі.

Виділити в натурі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
мешканки АДРЕСА_1 у право власності
із складу садиби, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 у житловому будинку
під літ. «А-І», житлову кімнату 1-4 площею
26,1 кв.м., кухню 1-5 площею 6,8 кв.м., коридор
1-6 площею 6,9 кв.м., житлову кімнату 1-7
площею 14,1 кв.м., веранду 1-І площею 15,0
кв.м., кладову 1-ІІ площею 5,4 кв.м., та
надвірні господарські будівлі: 1/2 част.
сараю під літ. «Б», сараю під літ. «Г»,
навісу під літ. «Д», 1/2 частина огорожі
під №1.

Виділити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
мешканкі АДРЕСА_2 у право власності із
складу садиби, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 у житловому будинку
під літ. «А-І», кухню 2-1 площею 16,2 кв.м.,
житлову кімнату 2-2 площею 14,6 кв.м.,
житлову кімнату 2-3 площею 16,4 кв.м.,
веранду а2-І площею 5,0 кв.м., веранду а1-ІІ
площею 3,4 кв.м., кладову а1-ІІІ площею 3,9
кв.м. та надвірні господарські будівлі:
погреб п/г під частиною будинку,
погреб п/г1 під частиною будівлі, 1/ 2
част. сараю під літ. «Б», сарай під літ.
«В», 1/2 частину огорожі під № 1.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2 мешканки АДРЕСА_2 грошову
компенсацію в розмірі 531 грн. 63 коп.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через
Лебединський районний суд шляхом
подачі в 10 -денний строк з дня
проголошення рішення, апеляційної
скарги.

Суддя
Бакланов Р. В.