У Х В А Л А

Іменем України

06 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої -
Боднар О.В.

суддів - Кеміня
М.П., Куштана Б.П.

при секретарі -
Марчишак Ю.М.

з участю - представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 23 травня 2014
року справу за позовом ОСОБА_1, що діє
від імені ОСОБА_3, до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за договором позики у
сумі 12 000,00 грн. та судовий збір.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 23 травня 2014
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 12 000,00 грн. та
243,00 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 23 травня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення, яким у позові
відмовити, а також викликати в судове
засідання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для
підтвердження обставин, наведених в
апеляційній скарзі.

Зазначає, що дійсно отримав від
позивача 12 000,00 грн., які зобов'язався
повернути 22.12.2013 р., що підтверджується
його розпискою. Стверджує, що гроші
були повернуті позивачу 14.12.2013 р. в
присутності двох свідків, проте
позивач на його вимогу не повернув
йому оригінал розписки.

Вказує на те, що оскаржуване рішення
було ухвалено у його відсутності, тому
він був позбавлений можливості заявити
клопотання про виклик у судове
засідання свідків.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 22.11.2013 р. між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір
позики, про що відповідач написав
розписку, в якій зобов'язався 22.12.2013 р.
повернути ОСОБА_3 гроші в сумі 12 000, 00
грн.

07.12.2013 р. позивач надіслав відповідачу
вимогу про повернення грошових коштів
не пізніше 13.12.2013 р. (а.с. 4).

На підтвердження невиконання
відповідачем взятого на себе
зобов'язання по поверненню суми позики
позивач надав суду оригінал розписки
(а.с. 37).

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника,
яка посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми
(ч.2 ст. 1047 ЦК України).

Виконання боржником свого обов'язку
підтверджує наявність у нього
боргового документа (ч.3 ст.545 ЦК
України).

У разі відмови кредитора повернути
борговий документ боржник має право
затримати виконання зобов'язання. У
цьому разі настає прострочення
кредитора (ч. 4 ст.545 ЦК України).

Відповідно до правової позиції ВСУ,
висловленої в постанові від 25 квітня
2012 р. у справі № 6-24ц12, наявність
оригіналу розписки в кредитора
свідчить про існування невиконаного
зобов'язання.

За таких обставин, враховуючи факт
визнання відповідачем отримання від
позивача 12 000,00 грн., та наявності у
позивача оригіналу розписки, суд
першої інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивача 12 000,00 грн.
заборгованості за договором позики.

Доводи відповідача, про те, що він був
позбавлений можливості заявити
клопотання про допит свідків
спростовуються матеріалами справи. Як
вбачається з журналів судових засідань
від 05.03.2014 р. (попередне судове
засідання) та 26.03.2014 р., відповідач був
присутнім при розгляді справи,
клопотань про виклик свідків не
заявляв (а.с. 25, 28). Про судове засідання
призначене на 28.04.2014 р., на якому було
ухвалено оскаржуване рішення,
відповідач був повідомлений, що
підтверджується його підписом на
розписці про отримання повістки про
виклик до суду (а.с. 29).

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України особи,
які беруть участь у справі позовного
провадження, для підтвердження своїх
вимог або заперечень зобов'язані
подати усі наявні у них докази до або
під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться - до
початку розгляду справи по суті.

Відповідач не подавав заперечень на
позовну заяву, не заявляв клопотань про
виклик свідків під час розгляду справи
судом першої інстанції, не скористався
своїм правом на затримання виконання
зобов'язання відповідно до ч. 4 ст.545 ЦК
України.

За таких обставин, ухвалене судом
рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215
ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310
цього Кодексу підстав для його
скасування немає.

Апеляційна скарга доводів, які можуть
бути підставою для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції, не
містить.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, ст.ст. 545, 1046, 1047
ЦК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 23 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

С у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В.
Куштан Б.П.