АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/3438/13-ц
Провадження 22ц/774/1578/К/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є.,
Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідача:
Криворізької Північної об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міністерства доходів у
Дніпропетровської області - ОСОБА_4;

прокурора прокуратури
Дніпропетровської області - Орлової
Тетяни Миколаївни;

представника третьої особи Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області -
Корсака Олександра Юрійовича

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 14
травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Криворізької Північної
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міністерства доходів у
Дніпропетровської області, ОСОБА_7,
Прокурора Дніпропетровської області
про визнання права власності на майно
та виключення його з-під арешту, третя
особа Жовтневий відділ державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції
Дніпропетровської області,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
Криворізької Північної об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міністерства доходів у
Дніпропетровської області, ОСОБА_7,
Прокурора Дніпропетровської області
про визнання права власності на майно
та виключення його з-під арешту.

В обґрунтування позову ОСОБА_2
зазначила, що вироком Казанківського
районного суду Миколаївської області
від 15.10.2012 року її чоловіка ОСОБА_7
засуджено за скоєння злочинів,
передбачених ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 368,
ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч.4.ст. 27, ч.4 ст.
369, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 190, 70 ч.1 КК України, до
покарання у виді 5 років 6 місяців
позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посаду судді та посади
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій в
державних установах строком на 3 роки з
конфіскацією 1/2 частини майна та зі
сплатою штрафу у розмірі 250
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що складає суму 4250 гривень.
Ухвалою Апеляційного суду
Миколаївської області від 25.01.2013 року
вищевказаний вирок був залишений без
змін та набрав законної сили.

Під час досудового слідства в процесі
обшуку в домоволодінні АДРЕСА_1, нею
добровільно були видані
співробітникам СБУ належні позивачу та
відповідачу ОСОБА_7 золоті вироби та
ваучери поповнення рахунків
мобільного зв'язку та талони на
отримання палива, під час проведення
обшуку у службовому кабінеті
відповідача ОСОБА_7 були вилучені
грошові кошти. Постановою слідчого
прокуратури Дніпропетровської області
26.08.2011 року накладений арешт на майно
обвинуваченого ОСОБА_7

Позивач наполягає на тому, що вказаною
постановою накладений арешт, в тому
числі, і на належні їй на праві
особистої приватної власності золоті
вироби, загальна вартість яких згідно
висновку суб'єкта оціночної діяльності
ОСОБА_8 від 09.11.2011 року складає 23 999, 90
грн., є її особистою приватною
власністю.

На підставі наведеного позивач просила
визнати за нею право власності на майно
та виключити його з-під арешту, а саме:
золоті вироби, які є її особистою
приватною власністю, і які були видані
добровільно співробітникам СБУ під час
досудового слідства в процесі обшуку в
домоволодінні АДРЕСА_1, а саме: ланцюг з
металу жовтого кольору зі знімним
підвісом з металу жовтого кольору у
вигляді хреста, оздобленого камінням
білого кольору, загальною вагою 22, 98
грам і вартістю згідно висновку
суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_8
від 9.11.2011 року 5 170, 50 гривень; ланцюг з
металу жовтого кольору зі знімним
підвісом з металу жовтого кольору у
вигляді хреста з накладкою з
зображенням Ісуса загальною вагою 21,52
грама і вартістю згідно висновку
суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_8
від 9.11.2011 року 4 842, 00 гривень; браслет з
металу жовтого кольору зі зйомним
підвісом з металу жовтого кольору
загальною вагою 2, 93 грама і вартістю
згідно висновку суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_8 від 9.11.2011 року 659, 25
гривень; кольє з металу жовтого
кольору, в центрі вставка у вигляді
пелюстків загальною вагою 10,25 грам і
вартістю згідно висновку суб'єкта
оціночної діяльності ОСОБА_8 від 9.11.2011
року 2 502, 74 гривень; браслет з металу
жовтого кольору вагою 6, 60 грама і
вартістю згідно висновку суб'єкта
оціночної діяльності ОСОБА_8 від 9.11.2011
року 1485, 00 гривень; -ланцюг з металу
жовтого кольору зі знімним підвісом з
металу жовтого кольору у вигляді
хреста загальною вагою 2, 48 грам і
вартістю згідно висновку суб'єкта
оціночної діяльності ОСОБА_8 від 9.11.2011
року 558,00 гривень; - браслет з металу
жовтого кольору зі вставками з металу
білого кольору вагою 14, 83 грама і
вартістю згідно висновку суб'єкта
оціночної діяльності ОСОБА_8 від 9.11.2011
року 4 658, 25 гривень; -підвіс з металу
жовтого кольору з зображенням ікони
Божої Матері вагою 0, 59 грам вартістю
згідно висновку суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_8 від 9.11.2011 року 132
гривні 75 коп.; -сережки з металу жовтого
кольору вагою 1, 20 грама і вартістю
згідно висновку суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_8 від 9.11.2011 року 270,00
гривень; -сережки з металу жовтого
кольору зі вставками білого кольору
вагою 2,26 грам і вартістю згідно
висновку суб'єкта оціночної діяльності
ОСОБА_8 від 9.11.2011 року 508 гривень 50 коп.;
-перстень з металу жовтого кольору
вагою 1,62 грама і вартістю згідно
висновку суб'єкта оціночної діяльності
ОСОБА_8 від 9.11.2011 року 364, 50 гривень; -
перстень з металу жовтого кольору,
оздоблений камінням білого кольору,
розміщеним в рядок вагою 2,76 грама і
вартістю згідно висновку суб'єкта
оціночної діяльності ОСОБА_8 від 9.11.2011
року 621, 00 гривень; - перстень з металу
жовтого кольору , каст у вигляді овалу,
інкрустованого камінням білого
кольору вагою 4,06 грама і вартістю
згідно висновку суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_8 від 9.11.2011 року 913, 50
гривень; - перстень з металу жовтого
кольору, з накладкою з металу білого
кольору у вигляді трьох листків, по
центру оздоблених каменями білого
кольору вагою 2,21 грама і вартістю
згідно висновку суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_8 від 9.11.2011 року 497, 25
гривень; - перстень з металу жовтого
кольору, каст оздоблений камінням
білого кольору великого розміру вагою
3,63 грама і вартістю згідно висновку
суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_8
від 9.11.2011 року 816, 75 гривень. Загальна
вартість вищевказаних золотих виробів
згідно висновку суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_8 від 9.11.2011 складає 23
999, 99 гривень, які зберігаються у
філіалі «Укрексімбанк» у м.
Дніпропетровську.

Визнати за ОСОБА_2, право спільної
часткової власності на ? золотих
виробів, які були особистою приватною
власністю відповідача ОСОБА_7, а саме
на: перстень з металу жовтого кольору ,
каст, оздоблений камінням зеленого та
білого кольору вагою 7,96 грами і
вартістю 1 791, 00 гривень; перстень з
металу жовтого кольору у вигляді
печатки, каст, оздоблений камінням
білого кольору вагою 7,28 грами і
вартістю 1 638,00 гривень. Стягнути з
ОСОБА_2 в доход держави грошову
компенсацію в розмірі 1/2 частки
вартості вказаних вище перснів які є
особистою приватною власністю її
чоловіка відповідача ОСОБА_9, а всього
на загальну суму 1714, 50 гривень.

Зняти арешт із золотих виробів,
вилучених під час досудового слідства
в процесі обшуку в домоволодінні
АДРЕСА_1, арешт був накладений
постановою слідчого прокуратури
Дніпропетровської області Макогона
Є.О. 26.08.2011 року .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частки: -талонів на отримання палива -
автомобільного бензину А-95 в кількості
330 літрів на суму 3 300,00 гривень; - карток
операторів мобільного зв'язку для
поповнення рахунків - ПАО «Київстар» 8
шт. по 100 грн. - на суму 800 грн., ПАО «МТС» 2
шт. по 35 грн. кожна - на суму 70 грн., які
згодом були передані слідчим для
реалізації. Виручені від реалізації
грошові кошти перераховані на рахунок
прокуратури Дніпропетровської
області.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/2
частки грошових коштів в сумі 1000 грн.
заробітної платні, які її чоловік
ОСОБА_7 отримав перед відпусткою,
знявши їх з банківської картки, і які
слідчим передані в касу відділу
фінансування для зарахування на
депозитний рахунок прокуратури
Дніпропетровської області.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 14 травня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
її позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що
судом першої інстанції не дано
належної правової оцінки її доводам. Не
взято до уваги, що майно, на яке вона
просила визнати право власності, було
придбано нею у шлюбі з ОСОБА_11, тому,
відповідно до вимог ст.ст. 60,61,63,69 СК
України, воно належить їй та ОСОБА_7 на
праві спільної сумісної власності,
тому половина цього майна належить їй
особисто.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з
07.08.2004 року перебуває у шлюбі з
відповідачем ОСОБА_11 та проживала з ним
однією сім'єю. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вироком Казанківського районного суду
Миколаївської області від 15.10.2012 року
ОСОБА_7 засуджено за скоєння злочинів,
передбачених ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 368,
ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч.4.ст. 27, ч.4 ст.
369, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 190, 70 ч.1 КК України, до
покарання у виді 5 років 6 місяців
позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посаду судді та посади
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій в
державних установах строком на 3 роки з
конфіскацією 1/2 частини майна та зі
сплатою штрафу у розмірі 250
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що складає суму 4250 гривень.
Ухвалою Апеляційного суду
Миколаївської області від 25.01.2013 року
вищевказаний вирок був залишений без
змін та набрав законної сили.

Під час досудового слідства в процесі
обшуку в домоволодінні АДРЕСА_1,
позивачем добровільно були видані
співробітникам СБУ належні позивачу
золоті вироби, що перелічені в
постанові слідчого від 24.11.2011 року.
Вказані в постанові предмети (золоті
вироби) передані на зберігання в
індивідуальний сейф сховища цінностей
філіалу ПАТ «Укрексімбанк».

Крім того, в процесі обшуку в
домоволодінні АДРЕСА_1, згідно
постанови слідчого від 22.11.2011 року, було
вилучено ваучери поповнення рахунків
мобільного зв'язку разом на суму 870 грн.
та талони на отримання палива разом на
суму 3300 грн.

Відповідно до постанови слідчого з
особливо важливих справ відділу з
розслідування злочинів, що відносяться
до корупційних діянь прокуратури
Дніпропетровської області в процесі
обшуку службового приміщення № 201 в
приміщенні Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу, що займав ОСОБА_7, були
вилучені грошові кошти в сумі 1000 грн.

Ухвалюючи рішення по відмову у
задоволенні позовних вимог позивача
про визнання права власності на майно
та виключення його з-під арешту суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено обставин позову,
а саме належності позичу на праві
особистої власності золотих виробів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтею 60 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права на майно і
про звільнення майна з-під арешту.

Як вбачається із матеріалів справи
позивач не довела належним чином, та не
надала суду належних та допустимих
доказів того, що вилучені 24.11.2011 року
золоті вироби належать їй на праві
особистої власності, та які саме
ювелірні вироби є її особистою
власністю, оскільки відповідно до
вимог ст. 57 СК України особистою
приватною власністю дружини та
чоловіка є речі індивідуального
користування, в тому числі коштовності,
навіть тоді, коли вони були придбані за
рахунок спільних коштів подружжя.

Вилучені 03.10.2011 року з приміщення № 201 в
приміщенні Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу, що займав ОСОБА_7,
грошові кошти в сумі 1000 грн. не можуть
бути визнані об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, оскільки
походження вказаних коштів не
встановлено, та позивачкою належним
чином не доведено, що вони були
отримані відповідачем ОСОБА_7 з його
банківської картки та є його
заробітною платнею.

Також суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що картки
операторів мобільного зв'язку для
поповнення рахунків та талони на
отримання палива не є спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
походження вказаних карток та талонів
невідоме.

Доводи апеляційної скарги про те, що
майно, на яке позивач просила визнати
право власності, було придбано нею у
шлюбі з ОСОБА_11, тому, відповідно до
вимог ст.ст. 60,61,63,69 СК України, воно
належить їй та ОСОБА_7 на праві спільної
сумісної власності, тому половина
цього майна належить їй особисто
колегія не може взяти до уваги,
оскільки вони не підтверджені
належними та допустимими доказами.

Так, в постанові Пленуму Верховного
Суду України N 6 від 27 серпня 1976 року (з
наступними змінами та доповненнями),
зазначено, що при вирішенні питання про
належність описаного майна слід
керуватися нормами цивільного та
сімейного законодавства, що регулюють
право власності і його захист. При
цьому суд, з урахуванням конкретних
обставин, може виключити річ з акта
опису і стягнути з позивача в доход
держави грошову компенсацію за частку,
що припадає боржнику, або залишити річ
в опису, зобов'язавши відповідну
державну податкову інспекцію
виплатити позивачу відповідну частину
її вартості.

Відповідно до п.10 вказаної вище
Постанови суд повинен встановити
джерело коштів на придбання описаного
майна, документів про право власності
на майно.

Позивачем належним чином не доведено,
що ювелірні прикраси були придбані нею
та її чоловіком, відповідачем ОСОБА_7
під час шлюбу в період із 07.08.2004 року, не
доведено, що кошти, які були вилучені із
робочого кабінету відповідача є його
заробітною платою, та не доведено
походження карток операторів
мобільного зв'язку для поповнення
рахунків та талонів на отримання
палива, а саме не доведено того, що саме
вона, чи її чоловік купували вказані
картки та талони на кошти сім'ї.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
дослідивши усі докази, наявні у
матеріалах справи, дав їм належну
правову оцінку та дійшов правильного
висновку, що позивачем не доведено, що
майно, вилучене під час проведення
досудового слідства, є особистою
приватною власністю подружжя належить
їй та відповідачу ОСОБА_7 на праві
спільної сумісної власності, тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін на
підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст.308, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 14 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: