У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Фермерського господарства «Бурка В.В.»
на ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 18 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 15 травня 2014 року у справі за позовом
Фермерського господарства «Бурка В.В.»
(далі - ФГ «Бурка В.В.») до Львівського
апеляційного адміністративного суду
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок неправомірних дій органу
владних повноважень,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 18 березня 2014 року відмовлено
ФГ «Бурка В.В.» у відкритті провадження
у справі з підстав, встановлених п. 1 ч. 2
ст. 122 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 15 травня 2014 року апеляційну
скаргу ФГ «Бурка В.В.» відхилено, ухвалу
Галицького районного суду м. Львова від
18 березня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Фермерське
господарство «Бурка В.В.», посилаючись
на неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати ухвали судів попередніх
інстанцій і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій,
постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження у справі,
керувалися положеннями п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України та врахувавши роз'яснення,
викладені у п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13 червня 2007
року № 8 «Про незалежність судової
влади» та у постанові Пленуму
Верховного Суду України від
12 червня 2009 року № 6 «Про деякі питання,
що виникають у судовій практиці при
прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів», дійшли правильного висновку,
що предметом заявленого позову є по
суті оскарження процесуальних дій
судді (суду), пов'язаних із розглядом
справи, а тому розгляд та вирішення
такої справи поза передбаченим
процесуальним законом порядком не
допускається.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до незгоди заявника
з висновками судів попередніх
інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних ухвал не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
ухвал.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Фермерського
господарства «Бурка В.В.» на ухвалу
Галицького районного суду м. Львова від
18 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 15 травня 2014 року у справі за позовом
Фермерського господарства «Бурка В.В.»
до Львівського апеляційного
адміністративного суду про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок неправомірних дій органу
владних повноважень, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур