АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 2-2732/11
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1325/К/14
суддя Ткаченко С.В.
Категорія - 27 (І )
Суддя-доповідач - Грищенко
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.

при секретарі: Булах К.А.

за участю: представника позивача
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» -
Подолінного Романа Гергійовича,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2012
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про
звернення стягнення на майно та
виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (надалі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_5 про звернення
стягнення на майно та виселення,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за укладеним
кредитним договором від 04.04.2007 року в
частині повернення боргу та сплати
процентів за користування кредитом,
внаслідок чого утворилася
заборгованість станом на 07.09.2011 року в
сумі 14480,68 дол. США.

Позивач просив суд в рахунок погашення
виниклої заборгованості звернути
стягнення на предмет договору,
укладеного між ним та відповідачем
04.04.2007 року в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором -
житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом
продажу вказаного предмета іпотеки
банком з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням банку всіх повноважень
іпотеки, необхідних для здійснення
продажу вказаного нерухомого майна;
виселити відповідача, а також усіх
осіб, які зареєстровані і проживають в
будинку із зняттям їх з реєстраційного
обліку; стягнути з відповідача на його
користь судові витрати.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2012
року позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № KRТ0GК00150710 від
04.04.2007 року в розмірі 14480,68 дол. США
звернуто стягнення на нерухоме майно -
будинок, а саме : А1-житловий будинок,
житловою площею 24,0 кв.м., загальною
площею 44,3 кв.м., Б - літня кухня , В- гараж,
Г - вбиральня, Д - сарай, І - водоколонка,
ІІ - замощення , 1-2 - огорожа, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки (на підставі договору іпотеки
від 04.04.2007 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладенням від імені ОСОБА_5 договору
купівлі продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу
вищевказаного нерухомого майна.

Виселено ОСОБА_5 з будинку за адресою:
АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного
обліку у відділі еміграції,
громадянства та реєстрації фізичних
осіб Довгинцівського РВ КМУ УМВС
України в Дніпропетровській області.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» витрати по оплаті
державного мита в розмірі 1163 грн. та
витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільних справ
у розмірі 120 грн., а всього 1283 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позову. Вважає, що рішення ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, оскільки ним
вирішено питання про її права на
нерухоме майно, що є предметом іпотеки
та спільною сумісною власністю її та
позивача як подружжя, без залучення її
до участі у розгляді справи як
співвласника майна, на яке звернуто
стягнення. Крім того, задовольняючи
позов про звернення стягнення на
предмет іпотеки, у порушення вимог
статей 213-215 ЦПК України, суд не вирішив
питання щодо ціни продажу предмету
іпотеки та не зазначив у резолютивній
частині рішення загальний розмір вимог
і всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки, та початкову ціну
предмету іпотеки для його подальшої
реалізації.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог, доводів
апеляційної скарги і заперечень на неї,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального законодавства.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд
першої інстанції виходив з
передбаченого договором та законом
права банку у випадку неналежного
виконання зобов'язання за укладеним
кредитним договором боржником в
частині повернення кредиту та сплати
відсотків за його користування,
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки, а також
права на визначення способу його
реалізації.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом установлено, що 04 квітня 2007 року
між сторонами укладено кредитний
договір № КRТ0GК00150710, згідно якого
ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 16455 дол.
США зі сплатою 12% річних за
користування кредитом та з кінцевим
терміном повернення боргу 03 квітня 2022
року.

У забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором 04 квітня 2007 року
сторони уклали договір іпотеки,
предметом якого є житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, який відповідач
ОСОБА_5 придбав 04 квітня 2004 року на своє
ім'я, що підтверджується Договором
купівлі - продажу від 04.04.2007 р.( а.с.26).

Згідно заяви, наданої суду апеляційної
інстанції представником ПАТ КБ
«ПриватБанк», апелянт ОСОБА_4 дала
згоду на укладання її чоловіком
ОСОБА_5, договору іпотеки та
додаткових угод до нього, житлового
будинку з господарськими спорудами,
розташованого за адресою АДРЕСА_1.

При цьому погоджується на те, щоб усі
без винятку умови договору ( в тому
числі і сума договору іпотеки та строк
його виконання ) визначалися її
чоловіком самостійно.

З матеріалів справи убачається, що при
розгляді справи у суді першої
інстанції відповідач ОСОБА_5, не був
присутній, визнав позовні вимоги.

Апелянт ОСОБА_4, також не була присутня
й питання про залучення до розгляду
справи її, як третьої особи, не
вирішувалось.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позовних вимог
позивача.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 взятих
на себе зобов'язань щодо погашення
кредиту, сплати відсотків за його
користування станом на 07.09.2011 року
виникла заборгованість в загальному
розмірі 14480,68 доларів США, яка
складається з наступного:
заборгованість за кредитом 12568,96
доларів США; заборгованість по
процентам 944,62 доларів США ;
заборгованість по комісії за
користування кредитом 138,55 доларів США ;
пеня 109,13 доларів США; штраф (фіксована
частина) 31,36 доларів США, штраф
(процентна складова) 688,06 доларів
США.(а.с.11-12).

Доводи апелянта про те, що не вирішено
судом питання щодо ціни продажу
предмету іпотеки , та не зазначено в
рішенні загального розміру вимог, є
безпідставними , оскільки у п.35.5
Договору іпотеки від 04 квітня 2007 року
сторони визначили, що вартість
предмета іпотеки складає 87501,80 грн., а
ринкова вартість предмета іпотеки
складає , згідно експертного висновку,
17327 доларів 06 центів.

Не зазначення в рішенні вартості
предмету іпотеки , на думку колегії
суддів, не може бути підставою для
скасування правильного рішення.

З матеріалів справи убачається, що
відповідач зі своєю сімєю проживає в
АДРЕСА_2.

В спірному іпотечному домоволодінні
бев зареєстрований лише відповідач,
який, як вже було сказано визнав позов
повністю.

Вищезазначене вказує на те, що
відповідач і апелянт мають в
м.Світловодськ друге житло де і
мешкають постійно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
права ОСОБА_4 у звязку із незалученням
її в якості третьої особи по справі не
порушені.

Порушення судом першої інстанції норм
процесуального права при розгляді
справи, на які посилається відповідач в
апеляційній скарзі, не можуть бути
підставою для скасування законного
рішення, оскільки вони не призвели до
неправильного вирішення справи.

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні
обставини справи, суд першої інстанції
дав належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального права, не допустив
порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення спору, та дійшов
обґрунтованого висновку, що позовні
вимоги Банку доведені, обґрунтовані, а
тому підлягають задоволенню, в той час
як позовні вимоги ОСОБА_8 задоволенню
не підлягають.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає рішення суду ухваленим з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, яке зміні чи
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: