Справа № 214/7501/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 червня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Ан О.В.

при секретареві - Соколовській Т.О.

за участю:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
при заочному розгляді справу за
позовом ОСОБА_1, яка також діє і в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з
зазначеним позовом, який в подальшому
позивач ОСОБА_1, яка також діє і в
інтересах ОСОБА_2, уточнила та в якому
вказала, що 08 березня 2013 року приблизно
о 16 год. на провулку Бульварний в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Хюндай Туксон,
державний номер НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3 та пішохода малолітнього
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок ДТП
ОСОБА_2 були причинені тілесні
ушкодження у виді: забійної рани
голови, численних садна голови,
обличчя, долоней, обох колінних
суглобів, які по ступеню тілесних
ушкоджень відносяться до легких, що
викликали короткочасний розлад
здоров'я. Постановою слідчого СВ
Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 21 травня
2013 року кримінальне провадження
закрито у зв'язку з відсутністю в діях
ОСОБА_3 складу кримінального
правопорушення. Постановою
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 12 червня 2013 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП при вказаних обставинах та
накладено адміністративне стягнення.
Після отримання тілесних ушкоджень
ОСОБА_2, був одразу госпіталізований у
ДОРТ №8 міської лікарні м. Кривого Рогу
де проходив лікування на протязі 10 діб,
після якого був виписаний під нагляд
невролога та травматолога. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є сином ОСОБА_1, яка
представляє його інтереси. На час ДТП
ОСОБА_2 не досяг повнолітнього віку, не
працює, навчається в ОКЗ «Криворізький
медичний коледж» на денній формі
навчання, на контрактній основі, не має
самостійного доходу. Після
стаціонарного лікування ОСОБА_2
почував себе погано, його переслідував
головний біль, став втрачати зір, почав
недочувати на одне вухо. Після
проведення ряду медичних обстежень
20.03.2013 року, 13.04.2013 року, 16.04.20134 року,
18.04.2013 року, 23.07.2013 року, 25.09.2013 року
ОСОБА_2 був призначений курс лікування,
яке триває по теперішній час. На
проведення обстежень та лікування
свого сина ОСОБА_1 було витрачено 2650
грн. 36 коп., що підтверджується
відповідними квитанціями та чеками,
які позивач ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
просить стягнути з відповідача. Крім
того, діями відповідача, що призвели до
ДТП, та лікуванням ОСОБА_2, яке змінило
життя як самої дитини так і її матері,
був порушений звичайний порядок життя
позивачів, життєві зв'язки, розпорядок
навчання та роботи у зв'язку з цим
позивач ОСОБА_1 неодноразово
зверталась до відповідача про
добровільне відшкодування як
матеріальної так і моральної шкоди,
однак відповідач відмовився.
Враховуючи данні обставини, позивачі
також просять стягнути з відповідача
по 15 000 грн. моральної шкоди кожному, а
також стягнути на користь ОСОБА_1
судові витрати у вигляді оплати
юридичної допомоги в розмірі 320 грн.

Позивач ОСОБА_1, який на момент розгляду
справи набув повної дієздатності, а
також як представник позивача ОСОБА_2, в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просив
їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час, місце слухання
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки відповідача суд не
має відомостей.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, однак надав до
суду письмові пояснення в яких
зазначив, що у зв'язку з
неповідомленням письмово ПАТ
«Страхова компанія «Провідна»
відповідачем про настання ДТП за його
участі на завдання з його вини збитків
ОСОБА_5, відповідач повинен самостійно
відшкодовувати завдану ним шкоду.
Також позивачами не надано медичного
висновку про наявність зв'язку між
дорожньо-транспортною пригодою та як
наслідком погіршенням здоров'я,
посилаючись, що відповідно до медичної
довідки від 167.06.2013 року про скарги
ОСОБА_5 на болі в очах зазначено, що
крововилив під слизисту відбулося
після боротьби, а не ДТП. У зв'язку з
зазначеним вважає, що підстави для
задоволення позову відсутні і просить
суд розглядати справи без його участі.

Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України,
суд вважає, що дану справу можливо
вирішити на підставі наявних в ній
даних та доказів за відсутності
відповідача.

Дослідивши надані докази суд
вважає доведеним спричинення
позивачу ОСОБА_1 матеріальної шкоди, а
також спричинення ОСОБА_2 і ОСОБА_1
моральної шкоди, провину відповідача
в їх спричиненні та причинено -
наслідковий зв'язок між його винними
діями та наслідками спричинення
позивачам шкоди відповідно, на
підставі чого приходить до висновку
про часткове задоволення позовних
вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно змісту ч. 4 ст. 61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до змісту постанови
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 12.06.2013 року, 08 березня
2013 року приблизно о 16-00 год. на провулку
Бульварний в районі електричної опори
№17 рухався автомобіль Хюндай Туксон,
державний номер НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3, який не прийняв заходів
негайного гальмування або зупинки
транспортного засобу скоїв наїзд на
пішохода ОСОБА_2 у зв'язку з чим ОСОБА_3
було визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення (а.с. 37).

Встановлено, що відповідно до змісту
епікризу, в результаті ДТП 08 березня 2013
року приблизно о 16-00 год. на провулку
Бульварний біля Саксаганського
райвиконкому автомобілем Хюндай
Туксон, державний номер НОМЕР_1, на
пішохідному переході був збитий
ОСОБА_2, який короткочасно втратив
свідомість та в результаті отримав
струс мозку, садини на обличчі,
волосяній частині голови, на тілі обох
кистах рук, обох колінних суглобах.

Відповідно до змісту постанови
слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області від 21 травня 2013 року про
закриття кримінального провадження,
згідно висновку судової-медичної
експертизи №1002 від 08.05.2013 року
потерпілому ОСОБА_2 біли спричинені
тілесні ушкодження у вигляді: забійної
рани голови, численні садна голови,
обличчя, кистей, колінних суглобів, які
за своїм характером відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що
викликали короткочасний розлад
здоров'я. (а.с. 10).

Вказана постанова слідчого ніким не
скасована і є остаточною.

Також судом встановлено, що після ДТП
ОСОБА_2 неодноразово звертався до
лікаря з скаргами: 13.04.2013 до окуліста на
погіршення зору, 18.04.2013, 29.04.2013, 29.05.2013,
23.07.2013 року до невролога з скаргами на
незадовільний стан свого здоров'я
внаслідок травми голови в результаті
ДТП у зв'язку з чим було проведені
відповідні обстеження та призначено
лікування. (а.с. 12-20)

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на час лікування був учнем 2-го курсу
Криворізького медичного коледжу, в
якому навчався на денній формі
навчання, контрактне фінансування (а.с.
33) і знаходиться на утриманні у своєї
матері ОСОБА_1, яка працює бухгалтером в
ПАТ «Кривбасзалізрудком», остання
оплачувала всі витрати на лікування
свого сина, що в загальній сумі складає
2 650 грн., яке підтверджується
дослідженими в судовому засіданні
чеками квитанціями про отримання
медичних послуг та купівлю ліків (а.с.
31).

Згідно положень ст.ст. 1187, 1188 Цивільного
кодексу України шкода спричинена
джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. При цьому, особа,
яка здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого. Шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, що викладені в п.4 постанови «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, спричиненої
джерелом підвищеної небезпеки» від
01.03.2013 року розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, суди повинні
мати на увазі, що відповідно до статей
1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну
фізичної або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

На підставі викладеного, суд вважає, що
дорожньо-транспортна пригода в
результаті якої завдана шкода позивачу
ОСОБА_2 відбулась з вини відповідача
ОСОБА_3, у зв'язку з чим з його на користь
позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню
матеріальна шкода у розмірі 2 650 грн.,
втрати які були понесені ОСОБА_1 на
лікування свого сина ОСОБА_2, який
отримав ушкодження здоров'я внаслідок
зазначеної ДТП.

Стосовно позовних вимог про стягнення
з відповідача на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 15000 грн. кожному у рахунок
відшкодування моральної шкоди суд
зазначає наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров»я, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
особи, яка її завдала, зокрема, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Оцінивши обставини справи та надані
докази в їх сукупності, суд вважає, що в
результаті дії джерела підвищеної
небезпеки під керуванням відповідача,
ОСОБА_2, який на час ДТП був
неповнолітнім, спричинена моральна
шкода, яка полягає у фізичному болю та
душевних стражданнях, які він зазнав у
зв'язку з ушкодженням свого здоров'я,
оскільки він отримав травму, відчув
фізичний біль, переніс душевний стрес
та психічне навантаження, стала
неспокійною, втратив нормальний сон,
був позбавлений можливості вести
звичний для нього спосіб життя. Сам по
собі вже факт ушкодження здоров'я є
свідченням спричинення моральної
шкоди.

Також суд вважає, що в результаті дії
джерела підвищеної небезпеки під
керуванням відповідача, позивачу
ОСОБА_1 спричинена моральна шкода, яка
полягає у душевних стражданнях, які
вона зазнав у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо його сина ОСОБА_2, який
на час ДТП був неповнолітнім та в
результаті якого отримав фізичні та
душевні страждання. Вона, як мати на час
ДТП була законним представником
дитини, яка до цього часу знаходиться
на її утриманні виховує, забезпечує,
створює для життя дитини необхідні
умови. Тому, враховуючи тісні родинні
взаємовідносини між дитиною та матір'ю,
суд вважає, що відповідач, завдавши
шкоди здоров'ю її дитині, завдав
моральної шкоди і її матері, оскільки
остання перенсла душевні страждання,
хвилювалась за життя та здоров'я сина,
за його душевний спокій та рівновагу,
прикладала зусилля для нормалізації її
душевного стану, звертався до
лікарняних установ по причині
погіршення стану здоров'я сина, що
спричинило порушення звичного способу
її життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що
підлягає стягненню на користь позивача
ОСОБА_1 , суд відповідно до ст. 23 ЦК
України враховує характер
правопорушення протиправна поведінка
відносно неповнолітньої дитини
позивача ОСОБА_2, яка є наймеш захищеною
по зрівнянню повнолітніми особами,
піддане небезпеки життя та здоров'я
дитини, які є найголовнішими людськими
цінностями, глибину та тривалість
душевних страждань ОСОБА_1, яка, як мати,
відчувала сильні душевні страждання з
приводу пошкодження здоров'я своєї
неповнолітньої дитини, вимушена була
забезпечувати лікування дитини,
приймати заходи для відновлення її
психічного стану та здоров'я, у зв'язку
з чим була позбавлена можливості вести
звичний спосіб життя і докладати
додаткові зусилля для її організації.

Тому, виходячи з цих обставин та
принципу розумності і справедливості,
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача
ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача в дохід держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп., а на
користь позивача ОСОБА_1 понесені нею
судові витрати у вигляду витрат на
правову допомогу. (а.с. 30)

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 16, 23, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст.
10, 11, 61, 84, 88, 208, 209, 212, 213-216 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа: Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2650
(дві тисячі шістсот п'ятдесят) грн. в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, а 5000 (п'ять тисяч) грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового
збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку в
апеляційному суді
Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м.
Кривого Рогу протягом 10 днів
позивачем з моменту винесення,
відповідачем після процедури
перегляд заочного рішення.

Суддя
О.В. Ан