АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1957/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу Мельник
І.О. Доповідач в апеляційній інстанції
Вініченко Б. Б. УХВАЛА
28 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВініченка Б. Б.суддівХрапка
В. Д. , Новікова О. М. при
секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
ухвалу Соснівського районного суду м.
Черкаси від 30 вересня 2011 року у
цивільній справі за поданням старшого
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Расторгуєва С.С. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
в с т а н о в и л а :
Старший державний виконавець
Центрального відділу ДВС Черкаського
МУЮ звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_6, посилаючись на те,
що 07 лютого 2011 року старшим державним
виконавцем Расторгуєвим С.С. відносно
ОСОБА_6 було відкрито виконавче
провадження № 24318547 на виконання
виконавчого листа Соснівського
районного суду м. Черкаси від 02 квітня
2010 року № 2-4125.
Станом на квітень 2011 року боржником не
вчинено дій, спрямованих на виконання
своїх зобов'язань перед ПАТ КБ
«ПриватБанк» в сумі 124 962 грн. 71 коп., в
зв'язку з чим державний виконавець у
силу ст. 377-1 ЦПК України звернувся до
суду із вказаним поданням.
Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 30 вересня 2011 року подання
старшого державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського МУЮ
Расторгуєва С.С. задоволено та
тимчасово обмежено виїзд за межі
України громадянина України - ОСОБА_6 до
виконання ним своїх зобов'язань перед
ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 124 962 грн.
Заборонено відділу у справах
громадянства, міграції та реєстрації
фізичних осіб УМВС України в
Черкаській області видачу громадянину
України ОСОБА_6 паспорта/проїзного
Зобов'язано Адміністрацію Державної
прикордонної служби України вжити
заходів щодо тимчасового затримання та
вилучення наявних у громадянина
України ОСОБА_6 паспортів/проїзних
документів до виконання ним своїх
зобов'язань перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у
розмірі 124 962 грн. 71 коп.
Зобов'язано відділ у справах
громадянства, міграції та реєстрації
фізичних осіб УМВС України в
Черкаській області у разі наявності у
громадянина ОСОБА_6 іншого
паспорту/проїзного документа внести
відмітку про вилучення першого
паспорту до того документа, що
залишився в його користуванні.
Копію ухвали направлено для виконання
до МВС України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Відділу у справах громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб
УМВС України в Черкаській області.
В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить скасувати
ухвалу Соснівського районного суду м.
Черкаси від 30 вересня 2011 року та
постановити нову, якою відмовити у
задоволенні подання у повному обсязі,
вказуючи на неповне з'ясування та
недоведеність всіх обставин, що мають
істотне значення для справи.
Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення виходячи з наступного.
Згідно з п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.
Суд першої інстанції, постановляючи 30
вересня 2011 року ухвалу про задоволення
подання державного виконавця та
тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві
виїзду за межі України, виходив з того,
що боржником не вчинено дій,
спрямованих на виконання рішення суду.
Боржника попереджено про необхідність
сплати заборгованості та виконання
рішення суду, проте останній ігнорує
вимоги державного виконавця, не вживає
ніяких заходів щодо повного або
часткового погашення заборгованості.

Однак з такими висновками суду
погодитись не можна із наступних
підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
забезпечення заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а при ухиленні боржника
від їх виконання. Право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Під ухиленням боржника від виконання
зобов'язань, покладених рішенням суду,
слід розуміти будь-які свідомі діяння
(дії або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; не надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Пленум Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 7 постанови від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства про вирішення спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснив, що питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених зокрема за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст. 377' ЦПК
України, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Слід зауважити, що законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у Листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Колегія суддів також звертає увагу, що
подання про тимчасове обмеження права
особі на виїзд за межі України має
містити, крім іншого, обґрунтування
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань, що в поданні відсутнє, як
відсутнє таке обґрунтування в ухвалі
суду від 30 січня 2013 року.

Подання представника органу ДВС не
містить доказів ухилення боржника від
виконання покладених на нього
зобов'язань, я лише вказує на наявну
заборгованість.

Сама лише констатація факту наявності
у ОСОБА_6 заборгованості не може
слугувати достатньою правовою
підставою для обмеження даної особи у
праві виїзду за межі України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
об'єктивних та переконливих доказів
ухилення ОСОБА_6 від виконання
покладених на нього судовим рішенням
зобов'язань, тому суд першої інстанції
передчасно прийшов до висновку про
необхідність задоволення подання
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Расторгуєва С.С. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м.
Черкаси від 30 вересня 2011 року -
скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні подання державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Расторгуєва С.С. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :