Справа №475/162/14-ц 28.07.2014 28.07.2014 28.07.2014
Провадження №22-ц/784/1602/14
Суддя суду першої інстанції Єгорова
Доповідач апеляційного суду
Ухвала

Іменем України

28 липня 2014 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Серебрякової
Т.В.,

із секретарем судового засідання
Бакутою Т.В.,

за участі представника відповідача
Филиппової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Доманівського районного суду
Миколаївської області від 10 квітня 2014
року, ухваленого за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Надра», третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_5, про визнання
кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»),
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5, про
визнання кредитного договору
недійсним.

Позивач посилався на те, що 06 грудня 2007
року між ним та Відкритим акціонерним
товариством комерційний банк «Надра»
(далі - ВАТ КБ «Надра»),
правонаступником якого є відповідач,
було укладено кредитним договір
№08/12/2007/840-К3521, за умовами якого він
отримав кредит в іноземній валюті в
сумі 60 256 доларів США 35 центів, зі
сплатою 12.29% річних та строком
погашення до 05 грудня 2017 року.

Вказаний кредитний договір від імені
відповідача підписаний начальником
відділення №10 філії ВАТ КБ «Надра»
Миколаївське РУ ОСОБА_9, яка, на думку
позивача, не мала повноважень
здійснювати від імені банку усі
необхідні юридично значимі дії,
спрямовані на укладення кредитного
договору.

Посилаючись на відсутність
довіреності на ім'я представника банку,
позивач вважав, що кредитний договір
підписаний неуповноваженою особою, а
тому просив визнати його недійсним.

Рішенням Доманівського районного суду
Миколаївської області від 10
квітня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
посилаючись на те, що при ухваленні
рішення районний суд не врахував всі
обставини справи та його доводи, а
також неправильно застосував норми
матеріального права, просив скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід
відхилити, оскаржене рішення суду
першої інстанції залишити без змін,
виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що відсутні
правові підстави для визнання
кредитного договору недійсним.

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції погоджується з
огляду на наступне.

Згідно ст.3 ЦК України однією із засад
цивільного законодавства є свобода
договору.

Статтею 14 ЦК України встановлено, що
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Положеннями ст.627 ЦК України визначено,
що відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до положень ст.204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Правочин може бути визнаний недійсним
лише з підстав, визначених законом, та
із застосуванням наслідків
недійсності, передбачених законом
(ст.ст.203, 215-216 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені частинами
першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203
ЦК України, саме на момент вчинення
правочину.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

За правилами ч.2 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

З матеріалів справи вбачається, що 06
грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра», та ОСОБА_4 був укладений у
простій письмовій формі кредитний
договір №08/12/2007/840-К3521,
за яким позивач отримав у тимчасове
користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності кредит
(грошові кошти) в іноземній валюті в
розмірі 60 256 доларів США 35 центів та
зобов'язався за користування вказаними
кредитними коштами у межах
встановленого терміну сплачувати
обумовлені сторонами проценти та
повернути кредит в строк до 05 грудня
2017 року (а.с. 6-8).

Для забезпечення виконання зобов'язань
за цим договором цього ж дня між
відповідачем та ОСОБА_7 укладено
договір поруки, відповідно до якого
поручитель взяв на себе зобов'язання
відповідати перед банком за
невиконання позичальником умов
кредитного договору в повному обсязі,
включаючи сплату основного боргу,
відсотків і неустойки (а.с.9).

При укладенні оскаржуваного
кредитного договору від імені банку
діяв начальник відділення №10 філії
цього банку ОСОБА_9 на підставі
довіреності за №1-11-4000 від 12 квітня 2007
року. Строк дії довіреності
встановлений до 05 квітня 2008 року (а.с.17).

Статтею 246 ЦК України передбачено, що
довіреність від імені юридичної
особи видається її органом або іншою
особою, уповноваженою на це її
установчими документами, та
скріплюється печаткою цієї юридичної
особи.

Так із тексту вищевказаної довіреності
слідує, що довіреність на ім'я ОСОБА_9 за
№1-11-4000 від 12 квітня 2007 року видана
віце - президентом ВАТ КБ
«Надра», який діяв на підставі
довіреності, посвідченої приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 05 квітня
2005 року за р - №2129 (а.с. 17).

Таким чином, вказана довіреність
видана у відповідності до положень
ч.1 ст.240 ЦК України, якими
встановлено, що представник
зобов'язаний вчиняти правочин за
наданими йому повноваженнями особисто,
однак, він може передати своє
повноваження частково або в повному
обсязі іншій особі, якщо це встановлено
договором або законом між особою яку
представляють і представником, або
якщо представник був вимушений до
цього з метою охорони інтересів
особи, яку він представляє.

За такого, відповідно до положень ч.3
ст.240 ЦК України, правочин, вчинений
представником ОСОБА_9 створює, змінює
та припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку вона
представляла, тобто ВАТ КБ «Надра».

Отже, районний суд, дійшов вірного
висновку про те, що спірний договір від
імені юридичної особи підписано особою
уповноваженою на це належно оформленою
довіреністю, в зв'язку з чим договір
відповідає вимогам закону та ст.207 ЦК
України, а тому підстав для визнання
вказаного договору недійсним немає.

До того ж, оспорюваний договір
кредиту було в повній мірі виконано ВАТ
КБ «Надра», тобто кредитні кошти було
передано позивачу, а останній їх
прийняв та користувався ними.

Таким чином спірний договір схвалено
сторонами та прийнято до виконання. В
зв'язку з чим, відповідно до положень
ч.2 ст.241 ЦК України вказаний правочин
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту його
вчинення.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність у представника
ОСОБА_9 повноважень на укладення
договорів від імені банку, не
відповідають змісту наявної в
матеріалах справи довіреності.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують вищенаведені висновки
суду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
рішення Доманівського районного суду
Миколаївської області від
10 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий Судді: