Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3062/14-ц

номер провадження 2/695/1112/14

04 серпня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого-судді
Таратіна В.О.

при секретарі
Курченко В.М.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Золотоноша цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Кривоносівської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся з позовом до
Кривоносівської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно, а саме право на земельну частку
(пай) у землі, яка перебуває у
колективній власності КСГП ім.
Мічуріна, розміром 2,69 в умовних
кадастрових гектарах.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3, на
підставі рішення Золотоніської
районної державної адміністрації від
15.07.1996р. № 185 належало право на земельну
частку (пай) у землі, що перебуває у
колективній власності КСГП ім.
Мічуріна розміром 2,69 в умовних
кадастрових гектарах, про що до позову
подано копію Сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ЧР № 025390 від
1.08.1996 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим Кривоносівською
сільською радою депутатів
Золотоніського р-ну Черкаської обл.

За свого життя ОСОБА_3 заповіту не
склала і після її смерті відкрилась
спадщина за законом, до складу якої
серед іншого ввійшло право на земельну
частку (пай) у землі, яка перебуває у
колективній власності КСГП ім.
Мічуріна, розміром 2,69 в умовних
кадастрових гектар.

Позивач є син померлої ОСОБА_3, після її
смерті вступив в управління та
володіння всім спадковим майном і
почав відкрито ним користуватись і
володіти належним чином, але через
відсутність потреби оформляти своє
право в нотаріальну контору не
звертався.

Відповідно до Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України від
16.01.03р. цей Кодекс набирає чинності з 1
січня 2004р. Цивільний кодекс України
застосовується до і відносин, що
виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008р. №
7 «Про судову практику у справах про
спадкування» спадкові відносини
регулюються ЦК України, законами
України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ
«Про нотаріат», від 23 червня 2005 року
N2709-IV «Про міжнародне приватне право»,
іншими законами, а також прийнятими до
них підзаконними нормативно-правовими
актами. Спадкування регулюються
правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася
не раніше 1 січня 2004 року.

Позивач вказує, що до смерті ОСОБА_3 він
постійно проживав із нею, доглядав за
нею, піклувався про її здоров'я та
забезпечення, а після її смерті вступив
в управління та володіння належним їй
майном та весь цей час відкрито ним
користувався.

Згідно з нормами ЦК УРСР 1963р.
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном, п.1 ч.І ст.54 9); зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини, ч.2 ст.549.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР спадкоємець
вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо він протягом 6 місяців із дня
відкриття спадщини вчинив одну з дій,
передбачених цією статтею: фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном чи подав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

При цьому відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК
УРСР та п.4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 24.06.83р. №4
«Про практику розгляду судами України
справ про спадкування» фактичне
прийняття протягом зазначеного строку
частини спадкового майна свідчить про
прийняття спадщини в цілому.

Позивач вважає, що оскільки, відразу
після смерті ОСОБА_3 він вступив в
управління та володіння спадковим
майном, то згідно з нормами ЦК УРСР 1963р.,
спадщина, що відкрилась, була прийнята
ним одноособово.

При зверненні до нотаріальної контори
з питанням оформлення спадщини
нотаріус Золотоніської районної
державної нотаріальної контори
відмовив у видачі Свідоцтва про право
на спадщину за законом в зв'язку з
відсутністю оригіналів
правовстановлюючих документів на
вищезазначену земельну частку (пай).

Суд, вислухавши думку представника
відповідача, яка заперечувала проти
задоволення позову, ознайомившись з
матеріалами справи вважає, що позов не
підлягає до задоволення із наступних
підстав:

Відповідно до довідки відділу
реєстрації актів цивільного стану по
Золотоніському району Золотоніського
МРУЮ №113-12/2-03-44 від 19.05.2008 року ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що в
книзі реєстрації актів про смерть у
Кривоносівській сільській раді
Золотоніського району 07.11.1997 року
зроблено відповідний запис за № 15;

Згідно рішення Золотоніської районної
державної адміністрації від 15.07.1996р. №
185 ОСОБА_3 належало право на земельну
частку (пай) у землі, що перебуває у
колективній власності КСГП ім.
Мічуріна розміром 2,69 в умовних
кадастрових гектарах, про визначено
зокрема в сертифікаті на право на
земельну частку (пай) серії ЧР № 025390 від
1.08.1996 року.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю ЧР №5-19
ОСОБА_3 належить земельна ділянка, що
становить 2,5477 гектарів, в перерахунку
2,69 умовних кадастрових гектар.

Згідно довідки виданої Золотоніською
районною державною нотаріальною
конторою від 20.05.2008 р. № 991, що спадкова
справа після смерті ОСОБА_3 по
Золотоніській райдержнотконторі не
відкривалась.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду від 25.06.2008 р. у
справі за заявою Золотоніського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Кривоносівської
сільради визнано спадщину, що
відкрилась після смерті ОСОБА_3, до
складу якої ввійшла земельна ділянка
розміром 2,5477 га. землі, що знаходиться в
межах території Кривоносівської
сільської ради, відумерлою та передано
її у власність територіальної громади
с. Кривоносівка Золотоніського району
Черкаської області.

Отже на час розгляду даного позову
право власності на земельну ділянку що
відкрилась після смерті ОСОБА_3
розміром 2,5477 га. землі, що знаходиться в
межах території Кривоносівської
сільської ради, належить
територіальній громаді с.
Кривоносівка, Золотоніського району,
Черкаської області, що виключає
можливість задоволення даного позову.

Керуючись ст.ст. 212-223 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
В. О. Таратін