Єдиний унікальний номер: 448/729/14-ц
Провадження № 2/448/234/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29.07.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Борисенко В.В.,

при секретарі -
Мриц Н.І.,

за участю:

прокурора - Білозір О.М.,

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Семесюк Л.В.,

представника відповідача - Кулія М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Мостиська
цивільну справу за позовом прокурора
Мостиського району Львівської області
в інтересах держави до ОСОБА_1,
Мостиської міської ради Львівської
області та Відділу Держземагенства в
Мостиському районі Львівської області,
про визнання недійсним та скасування
державного акта на право власності на
земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

28.05.2014 року прокурор Мостиського району
в інтересах держави звернувся до суду
із зазначеним позовом, покликаючись на
те, що відповідач ОСОБА_1, в порушення
вимог п.4 ст.116 Земельного кодексу
України, двічі безплатно отримав у
власність земельну ділянку для
обслуговування індивідуального
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в АДРЕСА_1 (площею
0,0733 га) та земельну ділянку для
будівництва індивідуального житлового
будинку в АДРЕСА_2 (площею 0,10 га).

Зазначає, що на підставі рішення 4 сесії
4 скликання Мостиської міської ради від
04.02.2003року №16 ОСОБА_1 видано Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЛВ №000058 від 11.04.2003року
площею 0,0733 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1, Львівської області. Всупереч
вищенаведеним положенням земельного
законодавства, на підставі рішення 30
сесії 4 скликання Мостиської міської
ради №10 від 07.10.2005року «Про
затвердження проекту відведення
земельної ділянки під будівництво
індивідуального житлового будинку та
ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_2, ОСОБА_1», ОСОБА_1
видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№867084 від 20.10.2005року площею 0,10 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_2.

Також зазначає, що в подальшому,
рішенням 26 сесії 5 скликання Мостиської
міської ради №76 від 25.02.2009року «Про
затвердження проекту відведення зміни
цільового призначення земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку,
господарських будівель та споруд під
будівництво автосервісу з магазином та
кафе-баром в АДРЕСА_2 приватному
підприємцю ОСОБА_1» змінено цільове
призначення земельної ділянки площею
0,10 га в АДРЕСА_2 під будівництво
автосервісу з магазином та кафе-баром.
На підставі цього рішення видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №583736 від
17.11.2009року.

З огляду на наведене, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просить суд:

1) визнати недійсними та скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 58373620 від
17.11.2009 року на ім'я ОСОБА_1 під
будівництво автосервісу з магазином та
кафе-баром площею 0,10 га (кадастровий №
02:09:454:00012, вартістю 298575 грн. 00 коп.);

2) визнати недійсними та скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 867084 від
20.10.2005 року на ім'я ОСОБА_1 площею 0,10 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_2;

3) визнати незаконним та скасувати
рішення ХХХ сесії IV демократичного
скликання Мостиської міської ради
Мостиського району Львівської області
№10 від 07.10.2005року «Про затвердження
проекту відведення земельної ділянки
під будівництво індивідуального
житлового будинку та ведення
особистого селянського господарства в
АДРЕСА_2, гр.ОСОБА_1», в частині
затвердження ОСОБА_1 проекту
відведення земельної ділянки під
будівництво індивідуального житлового
будинку площею 0,10 га, та передачі йому у
власність земельної ділянки під
будівництво індивідуального житлового
будинку, площею 0,10 га в АДРЕСА_2;

4) визнати незаконним та скасувати
рішення XXVI сесії V демократичного
скликання Мостиської міської ради
Мостиського району Львівської області
№76 від 25.02.2009року «Про затвердження
проекту відведення зміни цільового
призначення земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку, господарських будівель і
споруд під будівництво автосервісу з
магазином та кафе-баром в АДРЕСА_2,
приватному підприємцю ОСОБА_1».

В судовому засіданні прокурор Білозір
О.М. уточнені позовні вимоги підтримала
в повному обсязі з підстав наведених у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов
визнали, так як погодились із тим, що
ОСОБА_1 двічі одержав безоплатно у
власність земельну ділянку одного виду
використання, що є порушенням
земельного законодавства України,
однак пояснили, що це було технічною
помилкою і сталося не з вини ОСОБА_1,
який не знав на той час про такі вимоги
закону.

Представники відповідачів Мостиської
міської ради Львівської області -
Семесюк Л.В. та Відділу Держземагенства
у Мостиському районі - Кулій М.В. в
судовому засіданні позов визнали в
повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши подані сторонами документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

Конституцією України встановлено, що
земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави; об'єктом права
власності Українського народу.

Відповідно до статей 13, 14 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
здійснюють від імені Українського
народу права власника на землю в межах,
визначених Конституцією. Право
власності на землю набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Частинами 1 та 2 ст. 116 Земельного
кодексу України (у редакції, яка була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права власності на
землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Частиною 3 ст.116 ЗК України передбачено,
що безоплатна передача земельних
ділянок у власність громадян
провадиться у разі: а) приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; б) одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.116 ЗК України
передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться
один раз по кожному виду використання.

Відповідно до пункту "г" статті 121
Земельного кодексу України громадяни
України мають право на безоплатну
передачу їм земельних ділянок із
земель державної або комунальної
власності для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна земельна ділянка) у селах -
не більше 0,25 гектара, в селищах - не
більше 0, 15 гектара, в містах не більше 0,
10 гектара.

Відповідно до п. «а» ст.12 Земельного
кодексу України до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад.

Відповідно до ст.125 ЗК України (у
редакції, яка була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин)
право власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 126 ЗК України (у редакції,
яка була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин) право власності
на земельну ділянку посвідчується
державним актом.

За змістом ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Судом встановлено, що рішенням IV сесії
IV демократичного скликання Мостиської
міської ради Мостиського району
Львівської області №16 від 25.12.2002року
(а.с.7) ОСОБА_1 - відповідачу у справі,
безоплатно передано у приватну
власність земельну ділянку для
обслуговування індивідуального
житлового будинку господарських
будівель та споруд площею 0,0733 га в
АДРЕСА_1.

На підставі вищезазначеного рішення
Мостиської міської ради №16 від
25.12.2002року, відповідач ОСОБА_1 отримав
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЛВ №000058 від
11.04.2003року(а.с.10).

Також встановлено, що 07.10.2005року
рішенням ХХХ сесії IV демократичного
скликання Мостиської міської ради
Мостиського району Львівської області
№10 від 07.10.2005року (а.с.8) відповідачу
ОСОБА_1 безоплатно передано у власність
земельну ділянку під будівництво
індивідуального житлового будинку,
площею 0,10 га в АДРЕСА_2.

На підставі вищезазначеного рішення
Мостиської міської ради №10 від
07.10.2005року, відповідач ОСОБА_1 отримав
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯА №867084 від
20.10.2005року(а.с.11).

В подальшому, 25.02.2009року за заявою
ОСОБА_1 як приватного підприємця,
рішенням XXVI сесії V демократичного
скликання Мостиської міської ради
Мостиського району Львівської області
№76 від 25.02.2009року (а.с.9) змінено цільове
призначення земельної ділянки площею
0,10 га в АДРЕСА_2 для будівництва
індивідуального житлового будинку,
господарських будівель і споруд під
будівництво автосервісу з магазином та
кафе-баром.

На підставі зазначеного рішення
Мостиської міської ради №76 від
25.02.2009року, відповідач ОСОБА_1 отримав
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №583736 від
17.11.2009року(а.с.12).

Вищевказані обставини сторонами не
оспорюються, а також підтверджуються
наявними у справі письмовими доказами:
копією рішення Мостиської міської ради
Мостиського району Львівської області
№16 від 25.12.2002року (а.с.7); копією
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЛВ №000058 від
11.04.2003року(а.с.10); копією рішення
Мостиської міської ради Мостиського
району Львівської області №10 від
07.10.2005року (а.с.8); копією Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯА №867084 від 20.10.2005року (а.с.11);
копією рішення Мостиської міської ради
Мостиського району Львівської області
№76 від 25.02.2009року (а.с.9); копією
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №583736 від
17.11.2009року(а.с.12); копією листа Державної
інспекції сільського господарства у
Львівській області №617/3-10-8 від
30.01.2014року (а.с.5); копією довідки
Державної інспекції сільського
господарства у Львівській області від
30.01.2014року (а.с.6).

Із наведеного вбачається, що
відповідач ОСОБА_1 двічі одержав
безоплатно у власність земельну
ділянку одного виду використання, а
саме для будівництва і обслуговування
індивідуального житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що є
порушенням п.4 ст.116 Земельного кодексу
України.

За таких обставин, право власності на
земельну ділянку, яку ОСОБА_1 одержав
безоплатно вдруге, а саме земельну
ділянку для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
площею 0,10 га в АДРЕСА_2, якій в
подальшому було змінено цільове
призначення під будівництво
автосервісу з магазином та кафе-баром,
відповідач ОСОБА_1 набув без визначеної
законом (ст. 116 ЗК України) підстави,
тобто неправомірно.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.1 ст.15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.16 ЦК України визначено
перелік основних способів захисту
цивільних прав і інтересів, серед яких,
зокрема, припинення правовідношення та
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Також передбачено, що
суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Відповідно до вимог ст. 155 ЗК України у
разі видання органом виконавчої влади
або органом місцевого самоврядування
акта, яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в абз. 2 п. 2 постанови від 16
квітня 2004 року N 7 "Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ", виходячи з положень статей 8, 124
Конституції, статей 26, 30, 87 - 90, 97, 100, 102, 118,
123, 128, 143 - 146, 149, 151, 153 - 158, 161, 210, 212 ЗК
України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15
ЦПК України, статті 12 ГПК України судам
підвідомчі (підсудні) справи за
заявами, зокрема, з приводу володіння,
користування, розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян чи юридичних осіб, і
визнання недійсними державних актів
про право власності та право
постійного користування земельними
ділянками.

Отже, державні акти на право власності
на земельні ділянки є документами, що
посвідчують право власності й
видаються на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень. У спорах,
пов'язаних із правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватися як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти на право
власності на земельні ділянки.
Визнання недійсними державних актів на
право власності вважається законним,
належним та окремим способом
поновлення порушених прав у судовому
порядку.

Враховуючи вищенаведене, оскільки в
судовому засіданні безспірно
встановлено, що право власності на
земельну ділянку площею 0,10 га в
АДРЕСА_2, відповідач ОСОБА_1 набув
неправомірно, а тому спірні державні
акти, що підтверджують право власності
цю земельну ділянку, а також
оскаржувані рішення Мостиської
міської ради, на підставі яких видані
дані державні акти, які винесені з
порушенням вимог земельного
законодавства, а саме вимог ч. 4 ст.116 ЗК
України, слід визнати недійсними та
скасувати, а зазначену земельну
ділянку вилучити у відповідача ОСОБА_1
та передати її в розпорядження
Мостиської міської ради Львівської
області.

Таким чином, суд приходить до висновку
про обґрунтованість вимог прокурора та
про задоволення позову в повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_1 підлягають
стягненню судові витрати по сплаті
судового збору.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 57-60, 79, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 583736 від
17.11.2009 року, зареєстрований за
№02:09:454:00012, виданий ОСОБА_1 на земельну
ділянку площею 0,10 га для будівництва
автосервісу з магазином та кафе-баром,
що розташована в АДРЕСА_2 (кадастровий
номер земельної ділянки - НОМЕР_1: 02: 002:
0801).

Визнати недійсним та скасувати
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 867084 від
20.10.2005 року, зареєстрований за
№01:05:454:01361, виданий ОСОБА_1 на земельну
ділянку площею 0,10 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку, що
розташована в АДРЕСА_2 (кадастровий
номер земельної ділянки - НОМЕР_1: 07: 002:
0036).

Визнати недійсним та скасувати рішення
ХХХ сесії IV демократичного скликання
Мостиської міської ради Мостиського
району Львівської області №10 від
07.10.2005року «Про затвердження проекту
відведення земельної ділянки під
будівництво індивідуального житлового
будинку та ведення особистого
селянського господарства в АДРЕСА_2,
гр.ОСОБА_1», в частині, що стосується
затвердження ОСОБА_1 проекту
відведення земельної ділянки під
будівництво індивідуального житлового
будинку площею 0,10 га, що розташована в
АДРЕСА_2, та передачі її ОСОБА_1 у
власність.

Визнати недійсним та скасувати рішення
XXVI сесії V демократичного скликання
Мостиської міської ради Мостиського
району Львівської області №76 від
25.02.2009року «Про затвердження проекту
відведення зміни цільового
призначення земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку, господарських будівель і
споруд під будівництво автосервісу з
магазином та кафе-баром в АДРЕСА_2,
приватному підприємцю ОСОБА_1».

Вилучити у ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_1,
земельну ділянку площею 0,10 га, що
розташована в АДРЕСА_2 та передати її в
розпорядження Мостиської міської ради
Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_1,
судовий збір у дохід держави в сумі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок, які
перерахувати на рахунок №0252, код
отримувача , МФО:825014,
призначення платежу «судовий збір, п.1.2
Закону».

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Мостиський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили
«__»________________20 р.

Суддя
В.В.Борисенко