У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої -
Боднар О.В.

суддів - Кеміня
М.П., Куштана Б.П.

при секретарі -
Гаврилко В.С.

з участю - представника ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_3, що діє від імені Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк», на заочне рішення
Іршавського районного суду від 13
лютого 2013 року, справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
нерухоме майно та виселення, -

у с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2,
в якому на підставі ст.1050 ЦК України,
посилаючись на неналежне виконання
останнім зобов'язань за кредитним
договором договором № MKIWGK00000002 від
18.01.2006 року, внаслідок чого станом на
07.11.2013 року утворилась заборгованість в
розмірі 519 042,86 грн., в т.ч.: 107 792,51 грн. -
заборгованість за кредитом; 160 783,47 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 30 375,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 220 081,88 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, просило:

- в рахунок погашення заборгованості
звернути стягнення на предмет іпотеки -
житловий будинок з надвірними
спорудами АДРЕСА_1, шляхом продажу (на
підставі договору іпотеки) ПАТ КБ
«ПриватБанк», з укладанням від імені
ОСОБА_2 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки за ціною не нижчою за ринкові
ціни на цей вид майна на підставі
оцінки проведеної суб'єктом оціночної
діяльності, незалежним експертом на
стадії продажу такого майна;

- виселити відповідача та інших осіб,
які зареєстровані та/або проживають у
житловому будинку (предмет іпотеки),
розташованому за адресою: АДРЕСА_2, без
надання іншого житлового приміщення;

- стягнути з відповідача судові
витрати.

Заочним рішенням Іршавського
районного суду від 13 лютого 2014 року
позов задоволено частково. В рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_2 за
кредитним договором № MKIWGK00000002 від 18
січня 2006 року, що складається з:

- 107 792,51 грн. - заборгованості за
кредитом;

- 160 783,47 грн. - заборгованості по
процентах за користування кредитом;

- 30 375,00 грн. - заборгованості по комісії
за користування кредитом;

- 84 034,99 грн. - пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,

звернуто стягнення по іпотечному
договору б/н від 18 січня 2006 року, на
предмет іпотеки, а саме: житловий
будинок з надвірними спорудами
АДРЕСА_1.

Визначено спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом застосування
процедури продажу іпотекодержателем -
ПАТ КБ «ПриватБанк» від свого імені
предмета іпотеки будь-якій іншій особі,
визначивши початкову ціну продажу
предмета іпотеки у розмірі не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності (незалежним
експертом) на стадії оцінки майна під
час його реалізації, без необхідності
отримання для цього будь-якого
окремого уповноваження іпотекодавця.

Вирішено виселити ОСОБА_2 без надання
іншого житла з будинку АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» судові витрати.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
з посиланням на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального
права, просить змінити заочне рішення
суду в частині відмови в задоволенні
позовних вимог, щодо отримання витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, реєстрації
купівлі-продажу предмета іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, отримання дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій; одночасно просить
витребувати від сільської ради довідки
про склад сім`ї та реєстрацію осіб у
житловому будинку АДРЕСА_1 та
задовольнити позовні вимоги в частині
їх виселення. В іншій частині рішення
залишити без змін.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 18 січня 2006 року між ЗАТ
КБ «ПриватБанк» (правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2
був укладений кредитний договір №
MKIWGK00000002, за умовами п.1.1 якого банк
надав останньому кредитні кошти у
вигляді непоновлюваної кредитної
лінії у розмірі 125 000,00 грн. для купівлі
житла та 12 650,01 грн. - на сплату страхових
платежів, зі сплатою за користування
кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом і комісією за
розрахунково-касове обслуговування у
розмірі 0,45 % від суми виданого кредиту
щомісячно в період сплати на строк до 15
січня 2016 року (а.с. 22 - 25). Договором
встановлений період сплати платежів: з
13 по 18 число кожного місяця.

Крім того, п. 4.1 Договору
передбачено відповідальність
позичальника за порушення зобов'язань
передбачених договором у вигляді
сплати Кредитору пені в розмірі 0,15 % від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочки.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором 18 січня 2006 року
між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був
укладений іпотечний договір б/н, за
умовами п.1.2 якого предметом іпотеки є:
житловий будинок з надвірними
спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який
належить іпотекодавцю на підставі
договору купівлі-продажу (а.с. 29-36).

Пунктом 5.2 іпотечного договору
передбачені способи звернення
стягнення на предмет іпотеки, за
вибором іпотекодержателя.

ОСОБА_2 своїх зобов'язань за
договором не виконав, що
підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с. 9-15), у зв'язку з чим
виникла заборгованість. Вимогу банку
про дострокове виконання грошових
зобов'язань не виконав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи позивачу в частині
задоволення його вимоги щодо отримання
банком витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно та
отримання дублікатів
правовстановлюючих документів, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що надання банку таких
повноважень не передбачено Законом
України «Про іпотеку».

Крім того, з іпотечного договору
вбачається, що житловий будинок з
надвірними спорудами належав
відповідачу на підставі нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу,
зареєстрованого Іршавським бюро
технічної інвентаризації. Відповідно
до глави 22 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р.
нотаріусом видається дублікат
утраченого або зіпсованого документа у
разі втрати або зіпсування документа,
посвідченого або виданого нотаріусом,
за письмовою заявою осіб, за дорученням
яких або щодо яких учинялася
нотаріальна дія. Позивач, звертаючись з
вимогою про видачу йому дублікатів
правовстановлюючих документів не
довів, що такі втрачені або зіпсовані.

Порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень та
суб'єкти, які мають право отримувати
витяг з Державного реєстру прав на
підставі заяви визначені в ст.ст.15, 28
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень». Зокрема, витяг
має право отримувати власник
нерухомого майна або уповноважена ним
особа; особа, яка має речове право на
чуже нерухоме майно, або уповноважена
нею особа; спадкоємець (правонаступник
- для юридичної особи) або уповноважена
ним особа; власник (співвласник)
квартири, житлового чи нежитлового
приміщення у багатоквартирному
будинку. Отже, отримання витягу
іпотекодержателем, як особою, яка має
речове право на чуже нерухоме майно -
предмет іпотеки передбачено законом, а
тому підчвердження цього права судовим
рішенням не ґрунтується на
вищезазначених нормах.

Відповідно до ст.9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
нотаріус як спеціальний суб'єкт
здійснює функції державного
реєстратора, зокрема, встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями; приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав;
відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи; присвоює
реєстраційний номер об'єкту нерухомого
майна під час проведення державної
реєстрації; надає інформацію з
Державного реєстру прав або відмовляє
у її наданні у випадках, передбачених
цим Законом; у разі потреби вимагає
подання передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень; під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки; здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами України.

Відповідно до п.2.7. Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, якщо рішенням суду або
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя передбачено право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві,
посвідчення таких договорів
здійснюється за загальними правилами
посвідчення договорів відчуження.
Пунктом 2.15. Порядку передбачено, що
договір купівлі-продажу предмета
іпотеки є правовою підставою для
реєстрації права власності покупця на
нерухоме майно, що було предметом
іпотеки.

За таких обставин, в задоволенні
вимоги позивача про надання йому права
здійснити реєстрацію договору
купівлі-продажу предмета іпотеки
обгрунтовано було відмовлено, оскільки
така є безпідставною. Відповідно до ч.1
ст.15 ЦК України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорення.

Посилання апеллянта на положення
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України є
помилковим, оскільки така втратила
чинність 07.03.2012 р. у зв'язку з набранням
чинності Порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Помилковим є й посилання апелянта на
Тимчасовове положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, оскільки таке втратило чинність
01.01.2013 р., з набранням чинності Порядком
використання даних Реєстру прав
власності на нерухоме майно, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, Державного реєстру
іпотек та Державного реєстру обтяжень
рухомого майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 14.12.2012
р. № 1844/5.

В задоволенні вимоги апелянта про
витребування із сільської ради довідки
про склад сім`ї та реєстрацію осіб у
будинку, який є предметом іпотеки, слід
відмовити, оскільки, відповідно до ч.1
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Отже,
заявляючи вимогу про виселення позивач
повинен був надати суду відомості про
склад осіб, які проживають у житловому
будинку, що є предметом іпотеки, а суд
апеляційної інстанції перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

За таких обставин, ухвалене судом
рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215
ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310
цього Кодексу підстав для його
скасування немає.

Апеляційна скарга доводів, які можуть
бути підставою для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції, не
містить.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, ст.ст. 9, 15, 28
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», п.п. 2.7., 2.15.
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Іршавського районного
суду від 13 лютого 2014 року в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

С у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В.
Куштан Б.П.