РІШЕННЯ

іменем
України

09 липня 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Зміївської міської ради
Харківської області про визнання права
власності на частину квартири в
порядку спадкуванням за законом,

в с т а н о в и в:

14.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою, а 27.05.2014 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулися до суду з уточненою
позовною заявою, в якій просили визнати
за ними право власності по 1/4 частини
квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1,
ОСОБА_2 зазначили, що ОСОБА_1 є дружиною,
а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - дітьми ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спадкоємцями ОСОБА_4, що прийняли
спадщину, є в рівних частках дружина
ОСОБА_1 та син ОСОБА_2, які отримали
свідоцтво про право на спадщину на те
майно, на яке були наявні
правовстановлюючі документи.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був сином ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

На момент смерті ОСОБА_5 була власницею
1/2 частини квартири, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Інша частина цієї квартири належить
ОСОБА_3

Квартира була приватизована 10 серпня
1994 року в рівних частинах ОСОБА_5 та
ОСОБА_3

Останні роки свого життя ОСОБА_5
хворіла та потребувала сторонньої
допомоги. ОСОБА_3 на той час не мала
можливості доглядати за бабусею,
оскільки народила дочку і весь час
витрачала на догляд за дитиною.

У вересні 1997 року ОСОБА_4, який проживав
разом з нею в житловому будинку по
АДРЕСА_2, переїхав мешкати до своєї
матері, доглядав та опікувався нею до
її смерті. Після смерті матері ОСОБА_4
залишився проживати в квартирі, де
розпочав ремонт та майже рік приводив
помешкання до ладу.

В кінці грудня 1998 року ОСОБА_4 забрав із
вказаної квартири усі документи своєї
матері, коштовності та інше незначне
майно, що належало матері та повернувся
проживати до свого будинку, але
постійно опікувався квартирою, дбав
про справність комунікацій та
конструкцій, приймав участь в
утриманні квартири, тобто вступив у
володіння спадковим майном.

Окрім сина, інших спадкоємців за
законом першої черги у ОСОБА_5 не було.

ОСОБА_4 прийняв спадщину на належну
його матері 1/2 частину зазначеної вище
квартири шляхом фактичного вступу в
управління та володіння спадковим
майном, але не отримав свідоцтво про
право на спадщину, що перешкоджає їм в
оформленні спадщини на вказану частку
квартири в нотаріальній конторі.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, представник
позивачки адвокат ОСОБА_7 в судове
засідання не з'явилися, від позову не
відмовилися, подали заяву про
проведення судового засідання за їх
відсутністю, наполягали на задоволенні
позову.

Належним чином повідомлена
відповідачка ОСОБА_3 повторно в судове
засідання не з'явилася, про причини
неявки не повідомила, заяв про
відкладення розгляду справи та
заперечень проти позовної заяви не
подавала.

Представник належним чином
повідомленого відповідача - Зміївської
міської ради повторно в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив, заяв про
відкладення розгляду справи та
заперечень проти позовної заяви не
подавав.

Суд не має відомостей про причину
повторної неявки відповідачів,
повідомлених належним чином, що дало
підстави вирішити справу на підставі
наявних у ній даних (постановити заочне
рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч.
ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України.

Зважаючи на те, що всі особи, які
беруть участь у справі в судове
засідання не з'явилися, відповідно до ч.
2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:

Спірною є 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1, яка за даними довідки
КП "Зміївське бюро технічної
інвентаризації", свідоцтва про право
власності на житло, технічного
паспорту на квартиру, згідно архівних
матеріалів БТІ, належить в рівних
частинах ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
виданого Зміївським виробничим
управлінням житлово-комунального
господарства 10.08.1994 року р-р б/н, згідно
розпорядження від 08.08.1994 року №23 і
зареєстрованого в КП "Зміївське БТІ"
10.08.1994 року за р-р 4-333. Дійсна
інвентаризаційна вартість нерухомого
майна становить 33074 грн. (а. с. 8-10).

Згідно свідоцтву про
смерть, виданому 24.02.1998 року Зміївським
відділом реєстрації актів
громадянського стану Харківської
області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у
віці 80 років в м. Зміїв Харківської
області. (а. с. 7).

За інформацією, наданою
Зміївською державною нотаріальною
конторою Харківської області №687101-16
від 28.04.2014 року, вбачається, що після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, з заявою
про прийняття або відмову від спадщини,
у встановлений законом шестимісячний
строк, до нотаріальної контори ніхто із
спадкоємців не звертався. Заповітів
від імені померлої у Зміївській
державній нотаріальній конторі не
посвідчувалось (а. с. 45).

Згідно свідоцтву про народження, копія
якого наявна в матеріалах справи,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був сином ОСОБА_5
(а. с. 5).

З акту обстеження квартири від
25.07.2013 року, складеного депутатом
Зміївської міської ради Харківської
області Голосняком В.І., з участю
свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, вбачається,
що в квартирі АДРЕСА_1, яка належить в
рівних частинах ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 10.08.1994 року, з 1959 року була
зареєстрована та проживала до своєї
смерті в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5; з 1998 року
по теперішній час зареєстрована та
проживає ОСОБА_3; з вересня 1997 року
разом з ОСОБА_5 оселився її син ОСОБА_4,
який доглядав за нею, та проживав у
вказаній квартирі до грудня 1998 року,
після чого, до 2009 року доглядав за
квартирою (а. с. 11).

У відповідністю з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963
року, при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені)
дружина і батьки (усиновителі)
померлого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Позивачами надано докази, проти
яких не подали заперечень відповідачі,
якими підтверджується, що ОСОБА_4 був
єдиним спадкоємцем за законом першої
черги після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
матері ОСОБА_5, та прийняв спадщину
шляхом вступу управління та володіння
спадковим майном.

Згідно свідоцтву про смерть, виданому
23.09.2009 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Зміївського
районного управління юстиції
Харківської області, ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 65 років у м. Зміїв
Харківської області. (а. с. 6).

Даними листа Зміївської державної
нотаріальної контори Харківської
області №687101-16 від 28.04.2014 року, копій
свідоцтв про право на спадщину за
законом підтверджується, що після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 - 20.07.2010
року за рр.№№2-952, 2-955, 2-958, 2-960 були
видані свідоцтва про право на спадщину
за законом на 1/2 частку житлового
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2, та
грошові вклади на ім'я дружини та сина
померлого - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
проживають в АДРЕСА_2 по 1/2 частці
кожному. На 1/2 частку житлового будинку,
видано свідоцтво про право власності
пережившій дружині згідно ст. 60
Сімейного кодексу України. Заповітів
від імені померлого у Зміївській
державній нотаріальній конторі не
посвідчувалось. (а. с. 45, 60, 61).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надані
докази, якими підтверджується, що вони
є спадкоємцями за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, які
прийняли спадщину та отримали
свідоцтва про право на спадщину на
майно померлого, право власності
спадкодавця на яке підтверджене
правовстановлюючими документами.

Водночас, до складу спадщини після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 входить
1/2 частка квартири АДРЕСА_1, яку ОСОБА_4
успадкував після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
матері ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу
в управління та володіння спадковим
майном, але не отримав свідоцтво про
право на спадщину.

Оскільки позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
мають змоги надати правовстановлюючий
документ про належність ОСОБА_4
вказаної частки квартири та отримати
свідоцтво про право на спадщину на
вказане нерухоме майно.

За таких обставин, позовна заява
про визнання за позивачами права
власності за кожним по 1/4 частини
вказаної квартири є обґрунтованою і
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, ч. 4 ст. 169, ч. 2
ст. 197, 209, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частину квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом, після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4
частину квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом, після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте
Зміївським районним судом Харківської
області за письмовою заявою
відповідачів.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачі мають право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку до
апеляційного суду Харківської області
через Зміївський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: