Справа № 2-2926/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.
,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяви ОСОБА_1 та
представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
скасування ухвали про арешт нерухомого
майна, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявники звернулися до суду із
вищезазначеними заявами мотивуючи
свої вимоги тим, що в єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна наявний запис про арешт
нерухомого майна № 9815939 від 12.05.2010 року
на квартиру АДРЕСА_1

У зв'язку з чим звертаються з даною
заявою до суду та просять скасувати
ухвалу про арешт нерухомого майна,
справа № 2-2926/10 від 22.04.2010 року
Подільського районного суду м. Києва.

Заявники та інші учасники процесу в
судове засідання не з'явилися, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлені вчасно та належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати заяви
за відсутності зазначених осіб
відповідно до вимог ч. 5 ст. 154 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що заяви не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в
провадженні суду дійсно перебувала
цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна
набутого в шлюбі, приватною особистою
власністю.

22.04.2010 року судом було задоволено заяву
ОСОБА_2 та з метою забезпечення позову
ухвалою накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1 та 20 соток земельної ділянки в
АДРЕСА_2, до вирішення спору по суті (а.с.
21-22).

Зі змісту статті 154 ЦПК України
вбачається, що заходи забезпечення
позову можуть бути скасовані судом,
який розглядає справу.

Якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

З аналізу зазначеної норми
цивільно-процесуального Закону
вбачається, що законодавець наділив
суд правом на скасування заходів
забезпечення позову після того як
відпаде необхідність у їх
застосуванні, або з власної ініціативи
або за заявою осіб, які беруть участь у
справі.

Судом же встановлено, що заявники
звертаючись із заявами до суду просять
скасувати не заходи забезпечення
позову застосовані ухвалою суду, як то
визначено вищезазначеною нормою
Закону, а просять скасувати ухвалу суду
про арешт майна, що є не припустимим та
таким, що невілює всі принципи чинного
цивільно-процесуального
законодавства, оскільки відповідно до
ч. 1 ст. 208 ЦПК України, судові рішення
викладаються у двох формах: ухвали та
рішення, а частина друга статті 218 ЦПК
України визначає, що після
проголошення рішення суд, який його
ухвалив, не може сам скасувати або
змінити це рішення. Виключенням є право
місцевого суду загальної юрисдикції на
скасування свого судового наказу та
заочного рішення в порядку визначеному
ЦПК України. В інших же випадках правом
на скасування рішень місцевих судів
загальної юрисдикції наділені
відповідні апеляційні суди, вищі
спеціалізовані суди та Верховний Суд
України.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінюючи
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що вимоги заявників не знайшли своє
доведення в судовому засіданні, є
такими, що не ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства України, а тому
задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 154, 208, 218 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяв ОСОБА_1 та
представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
скасування ухвали про арешт нерухомого
майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко