АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

23 липня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_2 на рішення, дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції в м.Києві Романенко  Ю.С., за
участю стягувача ОСОБА_4, за
апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2
на ухвалу Подільського районного
суду м. Києва від 01 квітня 2014 року,-

встановила:

14.02.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з
вказаною скаргою, в якій просив
визнати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції в
м.Києві Романенко  Ю.С. про відкриття
виконавчого провадження
неправомірною.

Посилався на те, що відкриття 22.01.2014 р.
виконавчого провадження за
виконавчим листом №2/5162/11, виданим на
виконання рішення Подільського
районного суду м. Києва, яке набуло
законної сили 10.04.2012 р., після пропуску
встановленого законом строку
пред'явлення виконавчого документу до
виконання, є неправомірним.

Ухвалою Подільського районного суду
м. Києва від 01 квітня 2014 року у
задоволенні скарги ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, з
посиланням на неповне з'ясування
судом обставин справи, просить
скасувати ухвалу Подільського
районного суду м. Києва від 01 квітня
2014 року та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що стягувачем
було пропущено строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання. За
заявою представника стягувача від
21.01.2014 р. та доданої до неї невідомої
розписки, державним виконавцем
Романенко Ю.С. 22.01.2014 р. було відкрито
виконавче провадження. Разом з тим,
законом не передбачено виконання
рішення суду без поновлення строку
для його виконання.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити.

Інші особи, що беруть участь в справі,
в судове засідання не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлялись судом належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали в цій частині,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив з того, що з
постанови про відкриття виконавчого
провадження вбачається, що виконавчий
лист було видано Подільським районним
судом м. Києва 6 вересня 2013 року,
доказів того, що державний виконавець
прийняв до виконання виконавчий
документ, строк пред'явлення якого до
виконання закінчився, суду не надано.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду, оскільки
останній ґрунтується на неповно
з'ясованих обставинах справи.

Так, п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання в такі строки:
інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.
Строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для: виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення ( п.1 ч.2 ст.22 Закону
України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України
встановлено, що суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.01.2014 р. державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції в м.Києві Романенко  Ю.С. виніс
постанову про відкриття виконавчого
провадження №41613859, про примусове
виконання виконавчого листа №2/5162/11,
виданого 06.09.2013 р. Подільським
районним судом м. Києва.

З постанови вбачається, що судове
рішення набуло чинності 10.04.2012 р.
Заява про примусове виконання подана
22.01.2014 р., тобто поза межами строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання (а.с. 2).

Враховуючи, що строк пред'явлення
виконавчого листа на виконання
судового рішення встановлено
протягом року з наступного дня після
набрання рішення законної сили, а не з
часу видачі виконавчого листа судом,
висновок суду про те, що державний
виконавець, відкриваючи виконавче
провадження, діяв відповідно до вимог
закону та в межах наданих йому
повноважень є необґрунтованим.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 23 цього
Закону, строки пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перериваються: пред'явленням
виконавчого документа до виконання;
частковим виконанням рішення
боржником; надання судом, який видав
виконавчий документ, відстрочки або
розстрочки виконання рішення. Після
переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України
скарга розглядається у десятиденний
строк у судовому засіданні за участю
заявника і державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, рішення, дія чи
бездіяльність якої оскаржується. Якщо
заявник, державний виконавець або інша
посадова особа державної виконавчої
служби не можуть з'явитися до суду з
поважних причин, справу може бути
розглянуто за участю їх представників.

Розглянувши справу у відсутність
державного виконавця, рішення якого
оскаржується, не витребувавши
матеріали виконавчого провадження, не
з'ясувавши питання чи не відбулось
переривання строку давності
пред'явлення виконавчого документа до
виконання внаслідок його часткового
виконання боржником, суд першої
інстанції порушив порядок,
встановлений для вирішення вказаного
питання.

Відповідно до ч 3.ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої
інстанції, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду
м. Києва від 01 квітня 2014 року
скасувати.

Передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/9926/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Захарчук С.С.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.