Єдиний унікальний номер
Номер провадження № 2/340/176/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
селище Верховина

Верховинський районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді
Данилюк М.П.,

з участю: секретаря
Фурманюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі
Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики та стягнення судових
витрат,-

В С
Т А Н О В И В :

Позовні вимоги мотивує тим, що 24
жовтня 2013 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено письмовий договір позики,
відповідно до якого позивачем передано
3 000 (три тисячі) гривень 00 коп. - суму
обумовлено у договорі позики, яку
відповідач зобов"язувався повернути до
1 лютого 2014 року. Проте, в зазначений
термін відповідач борг не повернув, чим
порушив свої договірні зобов'язання.
Відповідач ухиляється від виконання
зобов'язання, згідно договору позики,
мотивуючи це відсутністю у нього
коштів.

Борг відповідача підтверджується
договором позики від 24 жовтня 2013 року в
сумі 3 000 грн., який було укладено між ним
та відповідачем.

Крім цього, внаслідок порушення
відповідачем своїх договірних
зобов'язань позивачу спричинено
моральну шкоду. Ця шкода полягає в тому,
що внаслідок ухилення відповідача від
виконання зобов'язань за договором
позики він переніс
морально-психологічні страждання та
переживання, неповернення боргу
відповідачем, що стало причиною
порушення нормальних взаємовідносин у
сім'ї, а внаслідок перенесеного
нервового стресу, він втратив спокій та
звичайний для нього ритм життя.

У зв'язку з наведеним, моральну шкоду
він визначає в розмірі 250 грн.

З огляду на викладене, він вважає, що
заборгованість за договором позики,
моральна шкода, а також судові витрати
по справі підлягають до стягнення за
рахунок відповідача на його користь.

Оскільки відповідач не має наміру в
добровільному порядку повернути йому
борг, він може приховати чи відчужити
своє майно, яке знаходиться за місцем
його проживання.

У зв'язку з цим є підстави для
накладення арешту на його майно.

Просить стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на його користь суму основного
боргу за договором позики в розмірі 3 000
грн., 250 грн.моральної шкоди та судові
витрати. Для забезпечення позову
просить накласти арешт на майно
відповідача у розмірі суми, що
стягується з нього, яке знаходиться за
місцем його проживання: АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не
з'явився подав до суду заяву в якій
просить справу слухати за його
відсутності. Позовні вимоги підтримує
та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не
з'явився повторно, хоча про час та місце
розгляду справи судом належним чином
був повідомлений про що свідчать
розписки судових повідомлень. Причини
неявки суду не повідомив.

Суд, вившивчи матеріали справи,
прийшов до висновку що позовні вимоги
позивача підлягають до задоволення
частково в частині стягнення боргу за
розпискою та судові витрати, в частині
стягнення моральної шкоди позивачем
позов не підтверджено, а тому не
підлягає і цій частині позов до
задоволення.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.208 ЦК
України у письмовій формі належить
вчиняти: правочини фізичних осіб між
собою на суму, що перевищує у 20 і більше
разів розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2013
року між позивачем та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено письмовий договір
позики, відповідно до якого позивачем
передано 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп. -
суму обумовлено у договорі позики, яку
відповідач зобов"язувався повернути до
01 лютого 2014 року. Грошові кошти у
розмірі 3 000 грн. відповідач отримав у
повному розмірі, що підтверджується
договором позики від 24.10.2013 року. (а.с.5)

Слід вважати, що договір позики
належить до реальних договорів і, отже,
вважається укладеним з моменту
передання грошей або речей, а обов"язки
з договору позики виникають тільки для
однієї сторони - позивальника, бо
отримавши у власність передані йому
позикодавцем гроші або речі,
позичальник стає забов"язаним
повернути позикодавцю таку ж суму
грошей, або рівну кількість грошей
такого ж роду і якості.

Відповідно до ст. ст.525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов"язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Ст.530 ЦК України передбачає, що
якщо у зобов"язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

На підставі ст.ст.525,526,530,546,1046,1047,1049
ЦК України, керуючись ст.ст.
10,15,57,58,60,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_2
заборгованість за договором позики від
24.10.2013 р. в сумі 3 000,00 грн (три тисячі грн.
00 коп.) та судовий збір в розмірі 243,60
грн.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено
сторонами в апеляційному порядку до
апеляційного суду Івано-Франківської
області через Верховинський районнй
суд.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Головуючий Данилюк
М.П.