АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/1599/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2168/14
Головуючий у 1-й інстанції Горулько О. М.
Доповідач Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Полтавської
області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Винниченко Ю.М., Карпушина Г.Л.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

На рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 30 травня
2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до відділу
освіти, сім»ї, молоді та спорту
Решетилівської районної державної
адміністрації Полтавської області,
третя особа - Решетилівська районна
рада Полтавської області, про визнання
незаконним та скасування наказу про
звільнення з роботи, поновлення її на
роботі та оплату часу вимушеного
прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом, зазначала, що
з 31.серпня 2004 року вона працювала на
посаді директора Друголиманської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
Решетилівського району Полтавської
області.

Наказом в.о. начальника відділу
освіти , сім»ї, молоді та спорту
Решетилівської районної державної
адміністрації Полтавської області №
165-к від 14.11.2013 року позивачку було
звільнено із займаної посади на
підставі п. 7-1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Вважала звільнення незаконним,
оскільки на її думку, керівник відділу
освіти, сім»ї, молоді та спорту
Решетилівської РДА не мав повноважень
на звільнення її з роботи, а такими
повноваженнями наділена лише
Решетилівська районна рада
Полтавської області.

Прохала поновити її на роботі на посаді
директора Друголиманської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
Решетилівського району Полтавської
області та стягти з відповідача на її
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу у розмірі 29645,03 грн.

Рішенням Решетилівського районного
суду Полтавської області від 30 травня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохала
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення про задоволення її
позовних вимог, вказувала на
порушення місцевим судом норм
матеріального та процесуального
права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги ,
колегія суддів приходить до висновку
про її відхилення.

Згідно з п. 7-1 ч. 1, ст. 36 КЗпП України
підставами припинення трудового
договору є набрання законної сили
судовим рішенням, відповідно до якого
працівника притягнуто до
відповідальності за корупційне
правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КЗпП України у
випадках, передбачених пунктами 7, 7-1
частини першої цієї статті, особа
підлягає звільненню з посади у
триденний строк з дня отримання
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування,
підприємством, установою, організацією
копії відповідного судового рішення,
яке набрало законної сили.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 місцевим судом вірно
встановлено фактичні обставини
справи, що у відповідності з наказом
по відділу освіти Решетилівської
райдержадміністрації № 90 від 31.08.2004
року ОСОБА_1 працювала на посаді
директора Друголиманської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
Решетилівського району Полтавської
області з 31.08.2004 року (а. с. 7).

Згідно копії постанови судді
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 31 жовтня 2013
року позивачку ОСОБА_1 було визнано
винною у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-4 КУпАП, та на неї було накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 850 грн. Постанова
набрала чинності (а.с. 29).

Наказом в.о. начальника відділу освіти,
сім»ї, молоді та спорту Решетилівської
РДА Рак В.І. № 165-к від 14.11.2014 року
позивачку ОСОБА_1 було звільнено з
роботи з 14 листопада 2013 року на
підставі п. 7-1 ст. 36 КЗпП України у
зв»зку з набранням законної сили
судового рішення, відповідно до якого
працівника притягнуто до
відповідальності за корупційне
правопорушення, пов»язане з порушенням
обмежень, передбачених Законом України
«Про засади запобігання протидії
корупції (а.с.5).

Дослідивши матеріали справи та
враховуючи вищезазначені норми КЗпП
України, колегія суддів вважає, що
підстави для звільнення ОСОБА_1
існували, вона підлягала звільненню за
п. 7-1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в
частині неповноважності в.о.
начальника відділу освіти, сім»ї,
молоді та спорту Решетилівської
районної державної адміністрації
видавати наказ про звільнення,
колегія суддів звертає увагу на ту
обставину, що Друголиманська ЗОШ І-ІІІ
ст. є загальноосвітнім навчальним
закладом, що належить до спільної
власності селища і сіл Решетилівського
району.

Засновником школи є Решетилівська
районна рада.

Відповідно до п. 4.1. Статуту
Друголиманської загальноосвітньої
школи І-ІІІ ступенів Решетилівської
районної ради Полтавської області,
затвердженого відділом освіти
Решетилівської районної державної
адміністрації наказом № 254 від 17.12.2004
року, директор школи призначається та
звільняється з посади Решетилівською
районною радою за поданням відділу
освіти Решетилівської районної
державної адміністрації.

Згідно з пунктом 20 ст. 43 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
до виключної компетенції районної ради
належить призначення і звільнення
керівників об'єктів спільної власності
територіальних громад селища і сіл
району.

Згідно з пунктом 4 статті 20 Закону
України «Про освіту» керівники
навчальних закладів, що є комунальною
власністю, призначаються районними
органами управління освітою за
попереднім погодженням з місцевими
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування.

До врегулювання розбіжностей у
законодавстві щодо
призначення-звільнення керівників
навчальних закладів спільної
власності територіальних громад
району та враховуючи те, що
райдержадміністрації делеговані
повноваження щодо забезпечення
відповідно до законодавства розвитку
усіх видів освіти , цю процедуру
здійснює відділ освіти, сім»ї, молоді
та спорту райдержадміністрації.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що в даному
випадку пріоритет мають вимоги
спеціального закону України «Про
освіту» , а не статуту школи. Крім
того ОСОБА_1 на роботу приймав саме
відділ освіти , та саме з відділом
освіти вона перебувала у трудових
відносинах.( Як з'ясовано в ході
судового розгляду справи на
контрактну форму роботи вона
переведена не була.)

Тому висновки місцевого суду
відповідають вимогам матеріального
та процесуального права , а доводи
апеляційної скарги їх не спростували.

Керуючись ст.. 303, п.1 ч.1ст.307, 308,315, 317, 319
ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 30 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
двадцяти діб до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно: