АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової
В.В.,

суддів: Усика, Г.І.,
Невідомої Т.О.,

при секретарі: Меєчко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 23.04.2014 у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», третя особа: Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»,
про визнання кредитного договору
недійним, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Шевченківського районного суду м.
Києва з вказаним позовом , в якому
просила визнати недійсним договір
споживчого кредиту № 0 від
05.05.2006р., укладений між нею та АКІБ
«УкрСиббанк» як такий, що не відповідає
вимогам Закону України «Про захист
прав споживачів» також просила
застосувати заходи недійсності
правочину, зобов'язавши кожну із сторін
повернути все, отримане на виконання
недійсного правочину.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
вказаний кредитний договір в порушення
вимог ст.ст. 4,11 Закону України «Про
захист прав споживачів» не містить
типу відсоткової ставки, сукупну
вартість кредиту та вартість послуги з
оформлення договору про надання
кредиту, строк, на який кредит може бути
одержаний, варіанти повернення
кредиту, включаючи кількість платежів,
їх частоту та обсяги. Також, в порушення
вимог ст. 227 ЦК України, відповідач не
проінформував позивача про наявність у
нього на час укладення договору
ліцензії на укладення договору
споживчого кредиту в іноземній валюті.
Крім того, у договорі вказується, що
кредит надається саме в доларах США,
водночас грошові кошти були надані
позивачу шляхом перерахування суми
кредиту на банківську картку у
національній валюті у гривнях в
розмірі 80603,05 грн. за рахунок яких було
здійснено оплату придбаного
автомобіля.

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 23.04.2014 позов ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», третя особа: Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»,
про визнання кредитного договору
недійним - залишено без задоволення.

Справа № 752/198/14-ц № апеляційного
провадження 22-ц-796/8415/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Маліновська
В.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Не погоджуючись
з рішенням суду, позивачем подано
апеляційну скаргу, так як вважає, що
ухвалене рішення суду суперечить
фактичним обставинам справи, у зв'язку
із їх неповним з'ясуванням, не надано
належної оцінки обставинам на які
посилається позивач, рішення ухвалено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. На підставі
викладеного просить скасувати рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва та ухвалити нове про задоволення
позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач
підтримала апеляційну скаргу з підстав
викладених у ній, просила рішення суду
скасувати та ухвалити нове про
задоволення заявлених позовних вимог.

Представник відповідача заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
вважає рішення суду таким, що ухвалене
з дотриманням вимог матеріального та
процесуального права та просив
залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
уповноважені банки на підставі
банківської ліцензії та письмового
дозволу на здійснення операцій з
валютними цінностями мають право на
здійснювати операції з надання
кредитів в іноземній валюті, а тому,
враховуючи наявність у відповідача
банківської ліцензії та письмового
дозволу, його дії щодо видачі валютного
кредиту є законними. Також суд
зазначив, що уклавши договір, сторонами
були обумовлені всі умови
кредитування, які не суперечили
чинному законодавству на момент його
укладання.

Колегія суддів вважає, що і висновки
суду першої інстанції зроблені на
підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідають вимогам
чинного законодавства.

Судом встановлено, що 05.05. 2006 між
позивачем та Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк») укладений Кредитний
договір № 0 (а.с.5-15), згідно з
умовами якого, Банк зобов'язується
надати позичальнику, а позичальник
зобов'язується прийняти, належним
чином використовувати і повернути
Банку кредит (грошові кошти) в
іноземній валюті в сумі 15961 доларів США,
що в еквіваленті за офіційним курсом
НБУ на день укладення Договору складає
80603,05 грн. в порядку і на умовах,
визначених цим Договором зі сплатою 12,5%
річних строком до 05 травня 2012 року.

Цільове призначення (мета) кредиту:
придбання автомобіля Chevrolet Tacuma, 2005 року
випуску (п.1.3.4. Договору).

Згідно заяви на видачу готівки № 31 від
05.05.2006 відповідач виконав свої
зобов'язання за кредитним договором:
видав позивачу обумовлену суму коштів
(а.с.93). Вказані обставини не
заперечувались сторонами і в ході
розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

В порядку ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений в
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). А відповідно
до ст. 640 ч. 2 ЦК України якщо відповідно
акту цивільного законодавства для
укладення договору необхідні також
передання майна або вчинення іншої дії.
Договір є укладеним з моменту
передання майна або вчинення певної
дії.

Таким чином, з моменту прийняття
позивачем кредитних коштів та
здійснюючи погашення заборгованості
за кредитним договором, вказаний
договір вважається укладеним і ,
відповідно, умови договору
погодженими.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
стосовно визнання Кредитного договору
недійсним позивач посилається на те, що
в порушення ч. 2 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
відповідач у тексті договору не
визначив тип відсоткової ставки,
сукупну вартість кредиту та вартість
послуги з оформлення договору про
надання кредиту, строк на, який кредит
може бути одержаний, варіанти
повернення кредиту, включаючи
кількість платежів, їх частоту та
обсяги, не визначено механізму
повідомлення позивача про величину
відсоткової ставки та порядок
погашення відсотків за користування
кредитом після першого місяця строку
кредитування, у зв'язку з чим порядок
визначення та сплати відсоткової
ставки, визначений Кредитним договором
є дискримінаційним по відношенню до
позивача, як до споживача, а вказана
умова договору - несправедливою.

Разом з тим, п. 1.3. Кредитного договору
встановлено, що за використання
кредитних коштів на перший місяць
встановленого строку кредитування
процентна ставка встановлюється у
розмірі 12,5% річних. По закінченню цього
строку та кожного наступного місяця
кредитування процентна ставка
підлягає перегляду відповідно до умов
п.9.2. даного Договору. У випадку, якщо
Банк не повідомив Позичальника, в
порядку передбаченому п.9.2. даного
Договору, про зміну розміру процентної
ставки на наступний місяць строку
кредитування, застосовується розмір
процентної ставки, встановлений за цим
Договором.

Згідно п.9.2. Кредитного договору,
відповідно до вимог ст. 651 ЦК України
Сторони погодили, що протягом дії цього
Договору Банк відповідно до умов п.1.3.1.
Договору може змінити розмір
процентної ставки в сторону збільшення
у разі настання обставин, визначених
договором. Окрім того, вказаним п.9.2.
Договору встановлено порядок
збільшення процентної ставки Банком та
процедуру обов'язкового повідомлення
Позичальника про таку зміну.

Строк сплати процентів встановлений з
01 по 05 (включно) кожного місяця,
наступного за тим, за яким були
нараховані Банком такі проценти. При
цьому остаточне погашення процентів
повинно бути зроблено не пізніше дати
остаточного повного повернення
кредиту.

З наведеного вбачається, що за
відсутності застосування процедури
зміни відсоткової ставки вона
застосовується на рівні 12,5 % річних. А
отже посилання позивача на відсутність
у договорі визначення типу відсоткової
ставки, механізму повідомлення
позивача про величину відсоткової
ставки та порядок погашення відсотків
за користування кредитом після першого
місяця строку кредитування колегія
суддів вважає безпідставними.

Доводи позивача про невизначеність
умов щодо строку на, який одержаний
кредит, варіантів його повернення,
включаючи кількість платежів, їх
частоту та обсяги також не знайшли
свого підтвердження. В Додатку № 1 до
Кредитного договору встановлено
Графік погашення кредиту, шляхом
визначення максимального залишку
заборгованості за кредитом на 5 число
кожного місяця та року протягом строку
повернення кредиту - до 05.05.2012 включно.

Судом також встановлено, що на час
укладення оспорюваного Кредитного
договору у відповідача була наявна
банківська ліцензія № 75 на право
здійснення банківських операцій,
визначених ч.І та п.п. 5-11 ч.2 ст. 47 Закону
України «Про банки та банківську
діяльність», видана Національним
Банком України 24.12.2001 (а.с.52). Окрім того,
Відповідач отримав в установленому
законодавством порядку Дозвіл
Національного Банку України № 75-2 від
19.11.2002 на право здійснення операцій,
визначених п.104 ч.2 та ч.4 ст. 47 Закону
України «Про банки та банківську
діяльність» (а.с.53) згідно з додатком до
цього дозволу, в якому, зокрема,
зазначено право Відповідача на ведення
рахунків клієнтів (резидентів та
нерезидентів) в іноземній валюті
(а.с.54-55).

Виходячи з вимог ст.ст. 192,533 ЦК України
на момент укладення кредитного
договору Банк мав право здійснювати
операції з іноземною валютою, у тому
числі операції з надання кредитів в
іноземній валюті, а тому доводи
апеляційної скарги щодо застосування
іноземної валюти при укладанні
спірного договору є необґрунтованими.
Посилання позивача на те, що фактично
кредитні кошти були надані в
національній валюті не заслуговують на
увагу, оскільки укладаючи кредитний
договір сторони погодили валюту
кредитування, в залежності від якої
була визначена і відсоткової ставки за
користування кредитом .

В порядку ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Спірний договір був укладений з
урахуванням волевиявлення позивача,
оскільки підпис на договорі є доказом
того, що сторони погодились з його
умовами відповідають вимогам закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою,
шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, законодавством передбачений
вичерпний перелік підстав для визнання
правочину недійсним, виходячи з якого
посилання позивача на надання
відповідачем неповної інформації, як
на підставу визнання договору
недійсним, не може бути прийнято судом
до уваги. Крім того, вказане твердження
спростовується умовами самого
договору, зокрема, у п. 8.2. вказується, що
підписанням даного договору
позичальник підтверджує, що він
володіє всіма необхідними документами,
що необхідні для оформлення даного
договору; що позичальник повністю
розуміє всі умови цього договору, свої
права та обов'язки за цим договором і
погоджується з ними.

Доводи апеляційної скарги щодо
необґрунтованої відмови суду у
задоволенні клопотання про
забезпечення доказів шляхом
витребовування у відповідача:
належним чином завірену копію
банківського документу про
перерахування ОСОБА_2 грошових коштів
за кредитним договором на поточний
рахунок № НОМЕР_1 5 травня 2006 року;
завірену керівником банку роздруківку
про рух коштів, внесених ОСОБА_2 на
рахунок Акціонерного комерційного
інноваційного банку «УкрСиббанк» №
НОМЕР_2 за період з травня 2006 року ;
довідки про розмір нарахованих до
сплати відсотків відповідно до п. 1.3.3
кредитного договору, окремо до кожного
здійсненого платежу; довідки про
розмір коштів, сплачених ОСОБА_2 та
зарахованих на погашення
безпосередньо «тіла» кредиту,
відсотків за кредитом, з зазначенням
дати проведення такої фінансової
операції; докази правомірності
використання іноземної валюти та
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків за
вказаним кредитним договором, чинні на
час підписання кредитного договору не
заслуговують на увагу, оскільки
вказані документи стосуються
виконання договору, тобто стосуються
обставин, що виникли після укладення
договору, а не в момент його укладення,
а тому не є необхідними для вирішення
питання про недійсність договору.

Враховуючи вищевикладене,
колегія судді приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам чинного
законодавства, зібраним доказам,
обставинам справи і підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 291,304,305,307,312 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 23.04.2014 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: