Сахновщинський районний суд
Справа № 634/226/14-ц
Провадження № 2/634/91/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014 Сахновщинський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого(ої)-судді:
Єрьоміна О. В.

при секретарі:Лісняк С.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Сахновщина
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про захист честі та
гідності, а також відшкодування
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
вищевказаним позовом, в обґрунтування
якого зазначила, що її брат ОСОБА_3 та
невістка- ОСОБА_4 розповсюджують
відносно неї недостовірну інформацію,
а саме розповіли ОСОБА_5 та ОСОБА_6
ніби-то вона зі своїм батьком влітку 2013
року викрала скутер, який належав
ОСОБА_6, вказана інформація не
відповідає дійсності і принижує її
честь та гідність, у зв"язку чим їй
заподіяна моральна шкода, яка полягає у
душевних стражданнях, тому просить :
визнати недостовірною інформацію,
розповсюджену ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо
викрадення нею та її батьком скутера,
зобов"язати відповідачів публічно у
присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6
вибачитись перед нею, заборонити
відповідачам вчиняти дії, які
принижують її честь та гідність, що
виражаються в грубому спілкуванні з
нею та розповсюдженні відносно неї
недостовірної інформації та стягнути з
відповідачів на її користь моральну
шкоду в розмірі 10 000 грн. та витрати
понесені на сплату судового збору.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі з мотивів викладених в
позовній заяві.

Відповідачі та їх представник проти
позову заперечували в повному обсязі,
ОСОБА_3 пояснив, що в січні 2014 року його
викликали до Сахновщинського
районного відділення міліції для
допиту з підстав викрадення влітку 2013
року його сестрою ОСОБА_2 та їх батьком
скутера, який належав ОСОБА_6, на що він
в силу ст..63 Конституції України
відмовився давати свідчення. Після
допиту він зі своєю дружиною ОСОБА_4
завітали до їх знайомої ОСОБА_5 та
розповів, що його викликали для допиту
в міліцію з викладених вище підстав,
адже раніше по факту крадіжки скутера
підозрювали сина ОСОБА_5 Що стосується
ОСОБА_6, то коли вона приїхала до них
додому, щоб виміряти тискйого матері, і
в ході бесіди, він лише сказав, що його
викликали до міліції з приводу
крадіжки скутера. При цьому зазначив, у
міліції його запитували, чи відомо йому
щось з приводу викрадення скутера
сааме його батьком та позивачем.
Відповідач ОСОБА_4 дала аналогічні
пояснення.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює в одній
лікарні з позивачем, про крадіжку
скутера їй відомо, адже раніше в 2013
році по даному факту підозрювали та
допитували її сина. В січні 2014 року до
неї додому завітали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і
розповіли, що скутер викрав не її син, а
батько ОСОБА_2 за її наводкою. Після
чого вона зателефонувала ОСОБА_2 та
повідомила про цю розмову. На даний час
власниця викрадено скутера ОСОБА_6
припинила спілкуватися з ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
повідомила, що вона працює на одній
зміні в лікарні з позивачем, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 На роботі ОСОБА_2 розповіла їй,
що зі слів ОСОБА_5 її стало відомо, що її
рідний брат ОСОБА_3 та його дружина
ОСОБА_4 зводять на неї наклеп, а саме
розповіли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ніби-то вона
зі своїм батьком влітку 2013 року
викрала скутер, який належав ОСОБА_6.
ОСОБА_6 на роботі також розповіла їй, що
ОСОБА_3 повідомив їй, що скутер викрала
ОСОБА_2 зі своїм батьком. Після цього
інциденту ОСОБА_6 припинила
спілкуватися з ОСОБА_2, а у ОСОБА_2
погіршився стан здоров"я.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
повідомив, що його донька ОСОБА_2
розповіла йому, що ОСОБА_3 та його
дружина ОСОБА_4 зводять на неї наклеп, а
саме розповіли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ніби-то
вона з ним викрала скутер, який належав
ОСОБА_6. Після цього інциденту у ОСОБА_2
погіршився стан здоров"я.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні
пояснила, що скутер ОСОБА_6 викрав її
чоловік ОСОБА_3 та розібрав його на
частини, про що вона і розповіла ОСОБА_6,
коли остання приїхала до неї додому,
щоб виміряти їй тиск. Її дочці ОСОБА_2
було відомо, що скутер викрав батько.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_3, його мати ОСОБА_4 та
дружина ОСОБА_4 розповіли їй, що батько
ОСОБА_2 викрав її скутер, а потім
розібрав його на частини. Про цю
розмову вона на роботі нікому не
повідомляла до того часу поки її не
покликали ОСОБА_7 та ОСОБА_2 та не
почали розповідати, що ОСОБА_2 в
крадіжки скутера не винна.

Суд, заслухавши учасників процесу,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на даний час у
провадженні Сахновщинського РВ ( з
обслуговування Сахновщинського та
Кегичівського районів) перебувають
матеріали кримінального провадження №
00000628 за фактом крадіжки
особистого майна ( скутера) у гр. ОСОБА_9.
По даному провадженні здійснюється
досудове розслідування.

З данного матеріалу кримінального
провадження вбачається, що в якості
свідків за фактом крадіжки особистого
майна ( скутера) у гр. ОСОБА_9 31 січня 2014
року ОСОБА_3 було допитано, але він в
силу ст.63 Конституції України
відмовився давати свідчення, а18 квітня
2014 року ОСОБА_4, яка пояснила, що їй
відомо, що її чоловік викрав скутер у
ОСОБА_6

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому Цивільним процесуальним
кодексом України, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

У відповідності до вимог ст.15,16 ЦК
України кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

У данному випадку, коли за фактом
крадіжки скутера у гр. ОСОБА_9 проходить
досудове розслідування, в якості
свідків на стадії досудового
розслідування допитано відповідача
ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4, то нормами
процесуальних кодексів встановлено
спеціальний порядок дослідження та
оцінки таких доказів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає справу в межах заявлених
вимог, а тому вимога позивача щодо
встановлення, що інформація
розповсюджена ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
приводу крадіжки влітку 2013 року
скутера, який належав ОСОБА_6, позивачем
та її батьком є недостовірною без
зазначення конкретної дати є
необгрунтованими й помилковими,
оскільки вимоги щодо визнання
інформації недостовірної відносно
лише позивача не заявлено.

Крім того, свідок ОСОБА_6 у судовому
засіданні зазначила, що ніяких
претензій або обвинувачень до ОСОБА_2
не заявляла, а свідок ОСОБА_7 у судовому
засіданні не підтвердила факту
виникнення на роботі серед коллег у
ОСОБА_2 неприязнених стосунків, жлдного
доказу не надано і на підтвердження, що
друзі відвернулися від позивача, до неї
з підозрою ставляться сусіди.

Таким чином, в судовому засіданні
відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
позивач не надав жодних доказів того,
що внаслідок розповсюдження, як на її
думку, недостовірної інформації, ця
інформація порушує його особисті
немайнові права, завдають шкоди
відповідним особистим немайновим
благам останньої, або перешкоджають
позивачу повно і своєчасно здійснювати
своє особисте немайнове право, а відтак
юридичний склад правопорушення, який
би давав підстави для задоволення
позову в частині захисту честі
гідності та ділової репутації
відсутній. У зв'язку з цим, підстави для
задоволення позову в частині
відшкодування моральної шкоди також
відсутні.

Крім того, суд не вправі зобов'язати
відповідачів вибачитися перед
позивачем у тій чи іншій формі,
заборонити відповідачам вчиняти дії,
які принижують честь та гідність
позивача, що виражаються в грубому
спілкуванні з нею та розповсюдженні
відносно неї недостовірної інформації,
оскільки такий спосіб судового захисту
гідності, честі чи ділової репутації за
поширення недостовірної інформації не
передбачено чиним законодавстом
України.

На підставі вище наведеного, суд дійшов
висновку про те, що вимоги позивача не
знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні, а тому відмовляє у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, вимога
позивача, щодо відшкодування судових
витрат задоволенню не підлягає,
оскільки їй в позові відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3,10, 11, 15,16, 60,209, 212 -215,218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про захист
честі та гідності, а також
відшкодування моральної шкоди
відмовити .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом 10 днів
шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя

Копія вірна