АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/670/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2452/14
Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко
Доповідач Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Карнауха П.М.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Зіньківського
районного суду Полтавської області від
20 травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Зіньківського
районного суду Полтавської області від
20 травня 2014 року шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований відділом реєстрації
актів цивільного стану Зіньківського
районного управління юстиції
Полтавської області 30.01.2001 року,
актовий запис № 05, - розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідачу
ОСОБА_1 залишено прізвище «ОСОБА_1».

Вирішено питання стягнення судового
збору.

Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній
скарзі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить заочне рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Вказує, що суд першої інстанції,
розглянувши справу у її відсутність,
ухвалив рішення, яке ґрунтується на
припущеннях; безпідставно не взяв до
уваги її заяву про відкладення
розгляду справи до вирішення нею, як
громадянкою Російської Федерації,
законності перебування на території
України, тим самим позбавив її права
надавати докази безпідставності вимог
позивача.

Вказує, що дійсною підставою
розірвання шлюбу є невиконання
позивачем зобов'язань по її утриманню,
як дружини, та його ухилення від
виконання рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 26.06.2013
року про реєстрацію права власності на
спільне майно.

Зазначає, що офіційних викликів до суду
на 20.04.2014 р. та 12.05.2014 р. не отримувала.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що скарга до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим судом, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 одружились 30.01.2001 року, про що в
Книзі реєстрації актів про одруження
30.01.2001 року зроблено запис № 05,
відповідно до Свідоцтва про одруження
сер. НОМЕР_1 (а.с. 7).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
із того, що сторони фактично припинили
шлюбні відносини з причин різних
характерів, поглядів на сім»ю та
сімейне життя та не проживають з 2012
року, внаслідок чого їх сім»я розпалася
остаточно, підстави для примирення
відсутні, подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам подружжя.

Такі висновки місцевого суду
відповідають встановленим по справі
обставинам та ґрунтуються на законі,
виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 2 ст. 104 СКУ, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу
(ч. 3 ст. 105 СКУ).

Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст.
110 СКУ).

Суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення (ст. 112
СК України).

У разі розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2
ст. 114 СК України).

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
надсилається судом до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт
розірвання шлюбу судом, є рішення суду
про розірвання шлюбу, яке набрало
законної сили (ст. 115 СК України).

Відповідно до ст.51 Конституції
України, шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки і чоловіка.

Доводи апеляційної скарги, про те, що
дійсними підставами розірвання шлюбу є
невиконання позивачем зобов'язань по
її утриманню як дружини та ухилення
відповідача від виконання рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 26.06.2013 року про реєстрацію права
власності на спільне майно, - не можуть
бути прийняті до уваги колегії,
оскільки не спростовують
обґрунтованих висновків суду першої
інстанції про те, що сім»я сторін
розпалася остаточно, підстави для
примирення відсутні, а подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Суд першої інстанції повно та
об'єктивно встановив фактичні
обставини справи і дав їм належну
правову оцінку та дійшов вірного
висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду
Полтавської області від 20 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Карнаух П.М.

Судді:
Дряниця Ю.В..

Пилипчук Л.І.

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Карнаух П.М.