Справа № 555/408/14-ц
Номер провадження 2/555/223/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р.

Березнівський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючого судді - Таргонія М. В.

при секретарі Григорієвій В. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Березне цивільну справу
за позовом Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1 про стягнення фактичних витрат,
пов'язаних з навчанням, -

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет
внутрішніх справ (далі - ХНУВС)
звернувся до суду із вказаним позовом,
покликаючись на те, що наказом від 05
серпня 2009 року № 323 о/с ОСОБА_1
зараховано до складу курсантів
університету. 31 серпня 2007 року із
відповідачем був укладений договір про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України.
Наказом від 15 червня 2013 року № 134 о/с
лейтенанта міліції ОСОБА_1 відраховано
зі складу курсантів університету та
відряджено для подальшого проходження
служби до УМВС України у Рівненській
області. Наказом УМВС України у
Рівненській області від 13 листопада 2013
року № 350 о/c лейтенанта міліції ОСОБА_1
звільнено з органів внутрішніх справ
за порушення дисципліни згідно з п. 64 "Є"
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ. Відповідно
до п. 2.3.6. договору про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС України від 31 серпня 2009 року,
укладеного з відповідачем, останній
зобов'язувався у разі відрахування з
навчального закладу чи звільнення з
органів внутрішніх справ по закінченню
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з його утриманням під час
навчання в університеті. Згідно з
розрахунком витрати, пов'язані з
навчанням, складають 46 тис. 591 грн. 54 коп.
У добровільному порядку відшкодувати
витрати, пов'язані з навчанням у ХНУВС,
відповідач відмовляється, тому позивач
просив суд стягнути із останнього
зазначену суму.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Подано до суду заяву про розгляд
справи у відсутності представника
університету, пред'явлені вимоги
підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Подано до суду письмові заперечення
проти позову зокрема, тих підстав, що
він не відмовлявся від подальшого
проходження служби в органах
внутрішніх справ, а був звільнений за
порушення дисципліни. Згідно п. 3
вказаного договору від 31 серпня 2007 року
не передбачено такої підстави для
відшкодування фактичних витрат на
підготовку. Представник відповідача
адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із
заявою про розгляд справи у їх
відсутності, в позові просив відмовити.

Дослідивши надані сторонами письмові
докази, суд вважає, що в позові слід
відмовити, виходячи із наступного.

Матеріалами справи встановлено, що
наказом від 05 серпня 2009 року № 323 о/с
ОСОБА_1 зараховано до складу курсантів
Харківського національного
університету внутрішніх справ. 31
серпня 2007 року між університетом та
ОСОБА_1 був укладений договір про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України (далі -
Договір). Наказом від 15 червня 2013 року №
134 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_1
відраховано зі складу курсантів
університету та відряджено для
подальшого проходження служби до УМВС
України у Рівненській області. Наказом
УМВС України у Рівненській області від
13 листопада 2013 року № 350 о/c лейтенанта
міліції ОСОБА_1 звільнено з органів
внутрішніх справ за порушення
дисципліни згідно з п. 64 "Є" Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Позивач посилається на п. 2.3.6 Договору,
відповідно до якого відповідач
зобов'язаний у разі відрахування з
навчального закладу чи звільнення з
органів внутрішніх справ по закінченні
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з його утриманням у
навчальному закладі згідно із
затвердженим розрахунком та на ч. 7 ст. 18
Закону України «Про міліцію», згідно з
якою особи начальницького складу
органів внутрішніх справ, які
звільняються із служби протягом трьох
років після закінчення вищого
навчального закладу Міністерства
внутрішніх справ України за власним
бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. Оскільки у даному випадку між
сторонами склались договірні
зобов'язання, суд вважає помилковим
посилання позивача при обґрунтуванні
позовних вимог на ч. 7 ст. 18 Закону
України «Про міліцію».

Згідно вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно умов
договору та вимог Закону.
Вищезазначений Договір визначає, як
обов'язки сторін так і підстави та
порядок відшкодування фактичних
витрат на підготовку. Зокрема, пунктом 3
Договору визначено підстави для
відшкодування фактичних витрат на
підготовку: дострокове розірвання
Договору про підготовку фахівця у
зв'язку з небажанням особи
продовжувати навчання або порушення
нею дисципліни; відмова від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання. Інші
підстави для відшкодування фактичних
витрат на підготовку Договором, в т.ч й
звільнення з органів внутрішніх справ
за порушення трудової дисципліни - не
передбачено.

Тому, суд дійшов до висновку, що
позивачем не доведено наявність
підстав для відшкодування
відповідачем фактичних витрат на його
підготовку, так як звільнення
відповідача з органів внутрішніх справ
України за порушення дисципліни не
може розцінюватись ні як дострокове
розірвання Договору у зв'язку з
небажанням відповідача продовжувати
навчання або порушення ним дисципліни,
оскільки, як зазначено у п. 7.2. Договору,
його дострокове розірвання з боку
будь-якої із сторін оформлюється
окремим договором, який між сторонами
не оформлювався, ні як відмова
відповідача від подальшого
проходження служби, так як під відмовою
від подальшого проходження служби було
б вірним розуміти звільнення за
власним бажанням.

Також суд враховує, й те, що позивачем
при зверненні з позовом, не взято до
уваги вимоги п.4.3 Договору про те, що
сума відшкодованих витрат
зараховується до державного бюджету,
тоді як позивачем предявлено вимогу
про стягнення з ОСОБА_1 фактичних
витрат пов'язаних з його навчанням,
саме на користь Харківського
національного університету внутрішніх
справ.

З урахуванням наведених обставин у їх
сукупності, суд вважає, що в позові слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 526 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1 про стягнення фактичних витрат,
пов'язаних з навчанням.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Березнівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в десяти
денний строк з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Таргоній М. В.