Справа №
Провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області
у складі:

головуючого - судді Волчек О.О.

при секретарі - Разєнковій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Куп'янську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
права власності по 1/4 частини
житлового будинку,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 звернулись з вищезазначеною
позовною заявою, в якій просять визнати
за ними право власності по 1/4 частини
житлового будинку, залишивши 1/4 частину
будинку за відповідачем, посилаючись
на наступне.

Як вказують позивачі в
заяві, вони є всі членами колгоспному
двору, який розташований за адресою: в
АДРЕСА_1, право власності на цей будинок
оформлено на ім'я відповідача ОСОБА_4,
за свідоцтвом про право власності на
житловий будинок від 18.11.1991 року,
зареєстрований на нього, як на голову
колгоспного двору. Позивачі завжди
були зареєстровані та мешкали в цьому
житловому будинку. Ця обставина, як
зазначають позивачі, має значення для
визначення правового статусу будинку,
тому що спірний будинок належить їм на
праві спільної сумісної власності, як
майно колгоспного двору. За діючим на
той час законодавством згідно до ст.112
ЦК України, майно може належати на
праві спільної сумісної власності двом
або кільком громадянам. За весь період ,
починаючи з 18.11.1991р., ніхто з позивачів
не виходив з членів колгоспного двору
та не виписувався. Всі вони продовжують
мешкати в одному будинку, тобто не
втрачено право на частку в майні
колгоспного двору, частки кожного з
них, як учасника спільної власності, є
рівними. Тобто позивачам та
відповідачу належить по ? частини
житлового будинку. При цьому з часу
видачі свідоцтва про право власності
на будинок, склад мешканців в будинку
не змінився. Вказані правовідносини
існували до 01 січня 2014 року, до
прийняття Цивільного Кодексу 2004 року,
після вказаного правовідносини
продовжували існувати.

11.07.2014 року сторони надали до суду заяву
про укладення мирової угоди із текстом
самої мирової угоди, якою за
попередньою домовленістю були
вирішені спірні питання сторін по суті.

Позивачка ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явились, надали до суду
заяву про розгляд справи без їх участі,
справу просить закрити і затвердити
мирову угоду, укладену між сторонами.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3
також у судове засідання не з'явились,
відомостей про отримання ними судових
повісток немає.

Відповідач у судове
засідання не з'явився, але з умовами
мирової угоди, укладеної між ними,
згоден, про що свідчить його підпис у
мировій угоді.

У судовому засіданні, суд розглянув
заяву про укладення мирової угоди,
відповідно до умов якої : ОСОБА_4
відмовляється від свого права
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 з тим,
щоб за позивачкою ОСОБА_2 було визнано
право власності на весь житловий
будинок з надвірними будівлями за
вищезазначеною адресою; визнати за
ОСОБА_2 право власності на житловий
будинок з надвірними будівлями, який
складається з будинку літера «А»;
надвірних будівель - погребу літера
«Б»; гаражу літера «В»; убиральні
літера «Д»; сараю літера «Г»; навісу
літера «К»; сараю літера «З»; душу
літера «Ж»; огорожі № 2; ворота № 1,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а
також закрити провадження у справі, у
зв'язку з укладенням мирової угоди.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що мирова угода
укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і стосується лише прав та
обов'язків сторін та предмету позову ;
умови мирової угоди не суперечать
закону та не порушують права, свободи
та інтереси інших осіб, у зв'язку з чим
суд приходить до висновку , що заява
підлягає задоволенню, мирова угода -
затвердженню, а провадження у справі -
закриттю.

Таким чином, суд вважає, що мирову
угоду слід затвердити, так як це не
суперечить інтересам сторін і
відповідає вимогам закону.

Наслідки затвердження мирової угоди і
закриття провадження по справі,
передбачені ст.206 ЦПК України,
роз'яснені.

Відповідно п.4 ч.1 ст.205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо сторони уклали мирову
угоду та вона визнана судом.

Керуючись ст.ст. 11, 210, п.4 ч.1
ст. 205, 206, 175 ЦПК України, ст.328 ЦК України
суд -

У Х В А Л И В :

Визнати мирову угоду,
укладену між ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, за якою:

- ОСОБА_4 відмовляється від свого
права власності на житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 з тим,
щоб за позивачкою ОСОБА_2 було визнано
право власності на весь житловий
будинок з надвірними будівлями за
вищезазначеною адресою;

- Визнати за ОСОБА_2 право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, який складається
з будинку літера «А»; надвірних
будівель - погребу літера «Б»; гаражу
літера «В»; убиральні літера «Д»; сараю
літера «Г»; навісу літера «К»; сараю
літера «З»; душу літера «Ж»; огорожі № 2;
ворота № 1, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права власності по
1/4 частини житлового будинку в
спільному сумісному майні - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської обл.
через Куп'янський міськрайонний суд
шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня
її оголошення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього
протягом 10-ти днів апеляційної скарги,
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий :
О.О.Волчек