АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22-ц/796/9899/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Борденюк
Доповідач - Ратнікова
І М Е Н Е М У К Р А Ї
23 липня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду
місті Києва в складі:
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової
при секретарі - Пилипчук В.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на рішення Святошинського
районного суду міста Києва від 17 червня
2014 року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру
в с т а н о в и л а:
Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 17 червня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів
задоволено частково.

Зменшено встановлений рішенням
Святошинського районного суду міста
Києва від 07 лютого 2013 року розмір
аліментів, що підлягають стягненню з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі з 1000 грн. до 600 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
відповідач ОСОБА_3 звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення Святошинського районного суду
міста Києва від 17 червня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, на основі неповного з'ясування
всіх обставин, що мають значення для
розгляду справи. Зазначає, що зменшуючи
розмір аліментів на утримання
неповнолітньої доньки до 600,00 гривень,
суд 1-ї інстанції виходив з того, що на
даний час у позивача на утриманні також
перебуває малолітня донька від другого
шлюбу та дружина. Проте, судом залишено
поза увагою той факт, що вона на даний
час також перебуває у декретній
відпустці по догляду за сином ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 від другого шлюбу, але
вказана обставина жодним чином не
впливає на матеріальне утримання
спільної доньки сторін ОСОБА_5,
Перебуваючи у декретній відпустці вона
змушена шукати всілякий підробіток
аби її діти утримувалися на належному
рівні. Вважає, що зменшення розміру
аліментів суперечить інтересам дитини,
оскільки витрати на її утримання є
значними і вона виховує та утримує
доньку ОСОБА_5 практично самостійно,
перебуваючи у декретній відпустці по
догляду за іншою дитиною від другого
шлюбу.

В судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не
з'явились, про день та час слухання
справи судом повідомлені у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомили, а тому,
колегія суддів вважає можливим слухати
справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі з
17.12.2005 року. Від шлюбу сторони мають
доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

04.03.2010 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
було розірвано. Донька сторін
залишився проживати з матір'ю та
знаходиться на її утриманні.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 07.02.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
майна подружжя та стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі
1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Судом також встановлено, що 07.09.2012 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 Валерієвою було
зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_4 та ОСОБА_7
народилася донька ОСОБА_9.

У зв'язку з народженням доньки від
другого шлюбу та перебуванням ОСОБА_7 у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, ОСОБА_4
звернувся до Святошинського районного
суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3
про зменшення розміру аліментів з 1000
грн. до 385,80грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_4, зменшуючи встановлений
рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 07 лютого 2013 року
розмір аліментів, що підлягають
стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі з 1000 грн. до 600
грн. щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, суд 1-ї інстанції виходив з
того, що позовні вимоги в даній частині
є обґрунтованими, підтвердженими
належними та допустимими доказами, а
тому підлягають до задоволення.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідає вимогам
закону.

Відповідно до вимог ст.180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі відповідно до ст.184 СК України
визначається в разі коли платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід або частину доходу отримує в
натурі.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Частиною 1 статті 192 СК України
встановлено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що
після ухвалення Святошинським
районним судом міста Києва рішення від
07 лютого 2013 року у ОСОБА_4 від другого
шлюбу народилася донька ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, яку позивач також
зобов'язаний утримувати до досягнення
нею повноліття. Дружина позивача також
не працює так як перебуває у відпустці
по догляду за дитиною до трьох років.

Дані обставини свідчать про певне
погіршення майнового стану позивача,
оскільки утримання позивачем
малолітньої дитини від другого шлюбу
та дружини, яка перебуває в відпустці
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, потребує додаткових
витрат з сімейного бюджету позивача, на
момент ухвалення Святошинським
районним судом міста Києва рішення від
07 лютого 2013 року про стягнення
аліментів на користь відповідача таких
витрат у позивач не було.

За наведених обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду 1-ї
інстанції про часткове задоволення
позовних вимог та зменшення
встановленого рішенням Святошинського
районного суду міста Києва від 07 лютого
2013 року розміру аліментів, що
підлягають стягненню з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі з 1000 грн. до 600 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги про те, що
зменшення розміру аліментів
суперечить інтересам дитини, оскільки
витрати на її утримання є значними і
відповідачка виховує та утримує доньку
ОСОБА_5 практично самостійно,
перебуваючи у декретній відпустці по
догляду за іншою дитиною від другого
шлюбу, правильність висновків суду
першої інстанції не спростовують,
оскільки зменшуючи розмір присуджених
до стягнення аліментів, суд 1-ї
інстанції правильно врахував
матеріальне становище позивача, інші
його зобов'язання щодо утримання
малолітньої дитини та інтереси доньки
ОСОБА_5.

Крім того, відповідно до вимог чинного
законодавства України, у разі
покращення матеріального становища
ОСОБА_4 ОСОБА_3 має право звернутися до
суду з позовом про збільшення розміру
аліментів на утримання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
повноліття.

Доводи апелянта про те, що суд 1-ї
інстанції фактично не вдавався до
оцінки доказів у даній справі та не
здійснював аналізу фактичних обставин
справи, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки суд 1-ї
інстанції дотримався встановленого
ст.212 ЦПК України принципу оцінки
доказів, відповідно до якого суд на
підставі всебічного, повного й
об'єктивного розгляду обставин справи
аналізує і оцінює докази як кожен
окремо, так і в їх сукупності, у
взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і
ця оцінка повинна спрямовуватися на
встановлення достовірності чи
відсутності обставин, які
обґрунтовують доводи і заперечення
сторін, та дав їм належну оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду першої
інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
постановлено з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги представника
відповідача ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Святошинського районного
суду міста Києва від 17 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: