У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Гулько Б.І., розглянувши
касаційну скаргу представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 26 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Закарпатського обласного центру
зайнятості, третя особа - Головне
управління державної служби України в
Закарпатській області, про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 17 лютого 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Визнано
неправомірною відмову Закарпатського
обласного центру зайнятості щодо
зарахування ОСОБА_2 періоду роботи на
посаді спеціаліста по обліку у
Хустському районному агропромисловому
об'єднанні та Хустському
агропромисловому об'єднанні «Тиса» з 03
вересня 1986 року по 11 квітня 1988 року
до стажу державної служби. Визнано
період роботи ОСОБА_2 на посаді
спеціаліста по обліку у Хустському
районному агропромисловому об'єднанні
та Хустському агропромисловому
об'єднанні «Тиса» з 03 вересня 1986 року по
11 квітня 1988 року таким, що відноситься
до періоду перебування на державній
службі та підлягає зарахуванню до
стажу державної служби. Зобов'язано
Закарпатський обласний центр
зайнятості здійснити перерахунок
заробітної плати ОСОБА_2 з урахуванням
надбавки за вислугу років залежно від
стажу державної служби строком 25
років, починаючи з 10 січня 2013 року.

Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 26 червня
2014 року рішення районного суду
скасовано, провадження у справі
закрито.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі заочне рішення суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового
рішення й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначеного
судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Закарпатського обласного центру
зайнятості, третя особа - Головне
управління державної служби України в
Закарпатській області, про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії за касаційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 26 червня
2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Б.І. Гулько