Справа № 489/192/14-ц
Номер провадження 2/489/630/14
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,

встановив

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Речица, Жуковського
району, Брянської області, Російської
Федерації помер його батько ОСОБА_6 і
після його смерті відкрилась спадщина
у вигляді 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, що
належала померлому на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 27.09.1993.

Зазначає, що він є спадкоємцем першої
черги після смерті батька. В
нотаріальну контору у встановлений
законом строк за отриманням свідоцтва
про право на спадщину не звертався,
оскільки зареєстрований за вказаною
адресою і фактично прийняв спадщину,
більш того, його мати ОСОБА_3 та сестра
ОСОБА_4 Відмовились від прийняття
спадщини на його користь.

При зверненні до Другої Миколаївської
державної нотаріальної контори 24.12.2013,
він отримав постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку із
пропуском встановленого законом
строку для прийняття спадщини.

Посилається на те, що пропустив строк
встановлений законом для прийняття
спадщини з поважних причин, оскільки
він є військовослужбовцем та
знаходився у від'їзді проходячи
перепідготовку в США та Німеччині, а
також приймав участь в миротворчих
операціях як в Європі так і на Ближнім
Сході, позивач просив суд визначити
йому додатковий строк для подання
заяви про прийняття спадщини, яка
відкрилась після смерті батька -
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позов в повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві, наполягав
на задоволенні позову.

Відповідно до підтвердження про
вручення документів, відповідачі були
належним чином повідомлені про час і
місце розгляду справи, пояснень та
клопотань не мали. Згідно з їх заявами,
що посвідчені нотаріально, відповідачі
позовні вимоги визнають в повному
обсязі та просять розглядати справу за
їх відсутності.

Вислухавши пояснення позивача та
представника, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено такі
обставини та відповідні
правовідносини.

На підставі свідоцтва про право
власності на житло від 27.09.1993, виданого
Миколахвською міською службою
приватизації державного житлового
фонду, квартира АДРЕСА_1 на праві
спільної сумісної власності належить:
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 (а. с. 7).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_6 помер в с. Речица,
Жуковського району Брянської обасті,
Росія ІНФОРМАЦІЯ_1, а/з № 281 (а. с. 6).

Позивач зазначає, що він є спадкоємцем
першої черги після смерті батька. В
нотаріальну контору у встановлений
законом строк за отриманням свідоцтва
про право на спадщину не звертався,
оскільки зареєстрований за вказаною
адресою і фактично прийняв спадщину,
більш того, його мати ОСОБА_3 та сестра
ОСОБА_4 відмовились від прийняття
спадщини на його користь.

Відповідно до постанови державного
нотаріуса Другої Миколаївської
державної нотаріальної контори
Рибачук О. В. від 24.12.2013 про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті батька ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки ним пропущено
шестимісячний строк з дня відкриття
спадщини (а. с. 20).

Статтею 45 Конвенції про правову
допомогу і правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах встановлено, право спадкування
майна, крім випадку, передбаченого
пунктом 2 цієї статті, визначається за
законодавством Договірної Сторони, на
території якої спадкоємець мав останнє
постійне місце проживання. Право
спадкування нерухомого майна
визначається за законодавством
Договірної Сторони, на території якої
знаходиться це майно.

Таким чином, враховуючи, що спадщина
складається з нерухомого майна, що
знаходиться на території України в м.
Миколаєві, правовідносини мають
регулюватися законодавством України.

Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу
України, якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За письмовою згодою
спадкоємців, які прийняли спадщину,
спадкоємець, який пропустив строк для
прийняття спадщини, може подати заяву
про прийняття спадщини нотаріусу за
місцем відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Позивач просить суд визнати причину
пропуску його звернення із заявою про
прийняття спадщини поважною тому, що
він є військовослужбовцем та
знаходився у від'їзді проходячи
перепідготовку в США та Німеччині, а
також приймав участь в миротворчих
операціях як в Європі так і на Ближнім
Сході.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 ( а. с. 5) і
відповідно до положень ст. 1262 ЦК
України є спадкоємцем першої черги за
законом.

Відповідно до приписів Цивільного
кодексу України (статті 1268, 1269)
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати у строк шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК
України), до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Інші спадкоємці першої черги за
законом: мати позивача - ОСОБА_3 та
сестра ОСОБА_4 визнали позовні вимоги,
що підтверджується із заявами, що
посвідчені нотаріально.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України
передбачено, що за позовом спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може
визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

Враховуючи, що батько проживав та помер
на території Російської Федерації,
матеріали справи містять довідки про
проходження навчальних зборів, мовних
курсів та перебування позивача на
військовій службі за межами України, а
тому суд вважає, що позивач з
об"єктивних та поважних причин
пропустив строк для прийняття
спадщини.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає за можливе задовольнити позов
ОСОБА_1 та визначити позивачу
додатковий строк для прийняття
спадщини тривалістю два місяці з дня
набрання рішенням законної сили, який
вважає достатнім для подання позивачем
заяви для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк - два
місяці з дня набрання рішенням
законної сили для прийняття спадщини,
яка відкрилася після смерті батька
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв