Справа № 303/4907/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 року
м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області Заболотний
А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус
Мукачівського МРУЮ Овчиннікова Ірина
Василівна про визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири,
відшкодування завданих збитків,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний
нотаріус Мукачівського МРУЮ
Овчиннікова Ірина Василівна про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири,
відшкодування завданих збитків.

Одночасно із поданням позовної заяви
до суду позивач в позовних вимогах
просить вжити заходи забезпечення
позову, а саме накласти арешт на спірну
квартиру за адресою: АДРЕСА_1,
заборонивши ОСОБА_2 продавати,
дарувати, відчужувати у будь-який
спосіб, заставляти, передавати у
володіння, заповідати, здавати оренду
до остаточного вирішення спору по суті.
Вказує на те, що невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

08.08.2008 року ухвалою суду відкрито
провадження в справі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява про
забезпечення позову підлягає
задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» єдиною підставою
для забезпечення позову є відповідне
клопотання у формі мотивованої заяви
будь-кого з осіб, які беруть участь у
справі. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком випадку,
передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Позов забезпечується, згідно з п. 1 ч. 1
ст. 152 ЦПК України, накладенням арешту
на майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи те, що невжиття заходів
забезпечення позову в подальшому може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, суддя вважає
доводи позивача про необхідність і
доцільність забезпечення позову
заслуговують на увагу, а тому заяву про
забезпечення позову слід задовольнити
та накласти арешт на майно, а саме на
спірну квартиру, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України,
суд,-

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову
задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на
квартиру, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Допустити негайне виконання ухвали
суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Суддя
А.М.Заболотний