АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №679/84/14-ц
Провадження №22-ц/792/1316/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючого - судді Карпусь
С.А.,

суддів: Матковської Л.О., Федорової
Н.О.,

при секретарі Дорощук О.М.

з участю : ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1, поданою
в його інтересах представником ОСОБА_2,
та ОСОБА_3 на рішення Нетішинського
міського суду від 23 квітня 2014 року за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа,
яка заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору ОСОБА_3, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, за
позовом третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - Нетішинська міська
рада Хмельницької області, комунальне
підприємство Нетішинської міської
ради „Житлово-комунальне об'єднання",
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Нетішинської міської ради,
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, визнання права
користування жилим приміщенням.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши доводи
апеляційних скарг, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням. В
обґрунтування своїх вимог зазначав, що
07.08.1999 року вони з відповідачкою уклали
шлюб, під час перебування в якому на
підставі ордеру №280 від 23.11.2001 року
вселилися в квартиру АДРЕСА_1, в якій є
зареєстрованими разом з їхнім
неповнолітнім сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і на даний час. 27 квітня 2010
року шлюб між ними розірвано, позивачка
створила іншу сім'ю та проживає з сином
окремо, не користується спірною
квартирою без поважних причин. В цій
квартирі проживає він разом з дружиною
ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Посилаючись на те, що реєстрація ОСОБА_4
створює труднощі у

________________________________________________________________________
_______

Головуючий у першій інстанції -
Фурсевич О.В. Провадження
НОМЕР_1-ц/792/1316/14

Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія № 41,44

користуванні квартирою, пов'язані із
зайвими витратами на її утримання, в
яких остання участі не приймає, на
підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України просив
визнати її такою, що втратила право на
користування цією квартирою.

В березні 2014 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, визнання права
користування жилим приміщенням, в
якому зазначала, що є дружиною ОСОБА_1
та з травня 2010 року проживає з ним у
вищевказаній квартирі як член сім'ї
наймача. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_6,
яка проживає разом з ними, мають
спільні права та обов'язки, пов'язані
спільним побутом та ведуть спільне
господарство. Посилаючись на те, що
наймачем квартири є ОСОБА_1, ОСОБА_4 не є
членом сім'ї наймача, оскільки шлюб між
ними розірвано, з 2008 року вона в спірній
квартирі не проживає, її речі у
квартирі відсутні, тому просила
визнати відповідачку такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та
визнати за нею, ОСОБА_3 право
користування даною квартирою.

Ухвалою Нетішинського міського
суду від 17 березня 2014 року до участі у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, в
якості третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору,
залучено ОСОБА_3.

Ухвалою цього ж суду від 09 квітня 2014
року до участі у справі в частині
позову третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору,
залучено в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - Нетішинську міську
раду, комунальне підприємство
Нетішинської міської ради
«Житлово-комунальне об'єднання» та
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Нетішинської міської ради.

Рішенням Нетішинського міського суду
від 23 квітня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 та позову ОСОБА_3
відмовлено. Вирішено питання про
судові витрати.

В апеляційній скарзі, поданій
представником ОСОБА_2, ОСОБА_1 вважає
рішення суду незаконним, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задоволити його позовні вимоги в
повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для вирішення спору. Вважає
висновок суду про те, що він не є
належним позивачем у даній справі
незаконним та необґрунтованим,
оскільки він вселився в цю кімнату
гуртожитку на підставі ордеру виданого
23.11.2001 року. В 2008 році, забравши свої
речі, відповідачка разом з сином
переїхала в суміжну кімнату НОМЕР_2, і з
того часу без поважних причин не
користується спірною кімнатою. Після
розірвання шлюбу відповідачка
втратила статус члена сім'ї наймача,
вона створила іншу сім'ю, у 2010 року
намагалась вселитися в кімнату, він був
змушений змінити зламаний нею замок,
проте відповідачка не зверталась до
нього за отриманням ключа.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
вважає рішення суду незаконним,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення її позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для вирішення спору.
Відповідачка не користується
квартирою з 2008 року, в 2010 року вона
намагалась вселитись в квартиру, проте
зламала замок. Після заміни замка
відповідачка до неї та позивача за
ключем не зверталась. Відповідачка
розлучилась з позивачем і тому не є
членом сім'ї наймача.

В запереченнях на апеляційні
скарги ОСОБА_4, посилаючись на
законність та обґрунтованість
судового рішення, просила їх відхилити.

Представник третьої особи органу
опіки та піклування Нетішинської
міської ради в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
оповіщеним про розгляд справи. Від
нього надійшло клопотання про розгляд
справи у відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_4, її представник
ОСОБА_8, представники КП Нетішинської
міської ради „Житлово-комунальне
об'єднання", Нетішинської міської ради
в судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи були
оповіщені належним чином. Представник
Нетішинської ради просив розглянути
справу у його відсутності.

Колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Встановлено, що
гуртожиток АДРЕСА_1 є типовим
малосімейним гуртожитком, перебуває у
комунальній власності територіальної
громади м. Нетішина на балансі
комунального підприємства
Нетішинської міської ради „ЖЕО" з 2001
року. 23 жовтня 2001 року ОСОБА_1 разом з
членом сім'ї дружиною ОСОБА_9 було
надано в користування кімнату НОМЕР_1
цього гуртожитку житловою площею 12
кв.м.. Тут у них народився син ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 27 квітня 2010 року шлюб між
ними припинено. В кімнаті
зареєстрованими значаться ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Ці обставини
підтверджуються матеріалами справи і
сторонами не спорюються.

Заперечуючи позов, ОСОБА_4
посилалась на те, що вона разом з сином
орендує сусідню кімнату НОМЕР_2 у цьому
гуртожитку, іншого житла немає, в
спірній кімнаті не проживає з поважних
причин, оскільки колишній чоловік
змінив замки в дверях кімнати, ключі їй
не надав і перешкоджає вселенню.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 ці обставини визнав і вказав, що
неможливо проживати у одній кімнаті
двом сім'ям. 24 вересня 2013 року він уклав
шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них
народилась спільна дитина.

Давши належну оцінку дослідженим
доказам в їх сукупності, суд прийшов до
правильного висновку про
недоведеність заявлених позивачем
вимог. ОСОБА_4 відсутня у спірному
житловому приміщенні більше шести
місяців з поважних причин, а тому
відсутні підстави для визнання її
такою, що втратила право користування
кімнатою НОМЕР_1 у цьому гуртожитку.
Висновки суду про те, що ОСОБА_1 не
вправі ставити витання про визнання
особи, яка користується разом з ним
одним жилим приміщенням гуртожитку, є
помилковими. Ордер на зайняття кімнати
НОМЕР_1 у гуртожитку був наданий ОСОБА_1
та члену його сім'ї дружині ОСОБА_9, що
підтверджується копією ордеру № 280 від
23.10.2001 року. Тобто сторонам було надано
не ліжко-місце, а відособлене жиле
приміщення, що надає право особі на
визнання іншої особи, яка користується
цим же приміщенням, такою, що втратила
право на користування кімнатою
гуртожитку.

Разом з тим колегія суддів вважає, що ця
помилка не вплинула на законність
ухваленого рішення, оскільки
матеріалами справи доведено, що
відповідачка не втратила право
користування жилим приміщенням і суд
підставно відмовив у позові, а тому не
може бути підставою для його
скасування.

Правильними є також висновки суду про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_3.

Відповідно до статті 127 Житлового
кодексу Української РСР (далі - ЖК
Української РСР) і пункту 2 Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР від 3 червня
1986 року N 208, гуртожитки призначаються
лише для проживання робітників,
службовців, студентів, учнів, а також
інших громадян у період їх роботи або
навчання.

Згідно із частиною другою статті 128,
статті 129 ЖК Української РСР, частини
першої пункту 10 Примірного положення
про гуртожитки єдиною підставою для
вселення на надану жилу площу в
гуртожитку є спеціальний ордер, який
видає адміністрація підприємства,
установи, організації на підставі
спільного із профспілковим комітетом
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку.

Пунктом 17 Примірного положення про
гуртожитки передбачено, що вселення
громадянами, які проживають у
приміщеннях, що перебувають у їх
відособленому користуванні, інших
членів сім'ї, крім своїх неповнолітніх
дітей, в указані приміщення
допускається лише з дозволу
адміністрації, профспілкового
комітету, установи, організації та
письмової згоди членів сім'ї
громадянина, які проживають разом із
ним.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 не набула
права на користування спірною кімнатою
гуртожитку в установленому законом
порядку. Так, у 2010 році вона без згоди
балансоутримувача та повнолітніх
членів сім'ї ОСОБА_1 самовільно
вселилася в кімнату НОМЕР_1 гуртожитку
по АДРЕСА_1 24 вересня 2013 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_1. За таких
обставин суд дійшов вірного висновку,
що ОСОБА_3 сама не набула права на
користування цією кімнатою гуртожитку
і не наділена самостійним правом на
звернення до суду з вимогами про
визнання відповідачки такою, що
втратила право користування цією
кімнатою. З цих підстав суд
обґрунтовано відмовив у позові.

Доводи апеляційних скарг не містять
посилань на докази, які б спростовували
висновки суду першої інстанції.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі
на те, що її вимоги про визнання ОСОБА_4
такою, що втратила право на
користування кімнатою НОМЕР_1
гуртожитку підлягають задоволенню, не
заслуговують уваги.

Згідно вимог чинного законодавства на
стороні позивача можуть виступати
наймач, члени його сім'ї, в тому числі
ті, за якими зберігається право на
користування житлом як за тимчасово
відсутніми, або ті, що отримали броню
(ст. 73 - 75 ЖК УРСР). Позивачем може бути
також наймодавець
(житлово-експлуатаційна організація
тощо). Особи, які не мають самостійного
права на нього, не мають права на
пред'явлення такого позову.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції і інші доводи апеляційних
скарг.

Рішення суду ґрунтується на
повно, всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційних скарг не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, подану в його
інтересах представником ОСОБА_2, та
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Нетішинського районного суду
від 23 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя
апеляційного суду
С.А. Карпусь