справа № 278/2763/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року
м. Житомир

Житомирський районний суд
Житомирської області в складі
головуючого судді Грубіяна Є.О.,
секретаря Максименко М.С., розглянув
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, заінтересована особа відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану Житомирського районного
управління юстиції, --

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся з вказаною заявою та
просив суд встановити юридичний факт
про те, що він за національністю є
німцем.

В судове засідання з'явились сторони у
справі. Заявник заяву підтримав.
Представник заінтересованої особи
вказав, що відділ РАЦС Житомирського
управління юстиції у даній справі
виступати заінтересованою особою не
може.

Суд проаналізувавши матеріали справи
встановив такі факти і відповідно ним
правовідносини.

18 серпня 1986 року народився заявник,
ОСОБА_1. Відповідно до свідоцтва про
народження заявника, мати останнього
ОСОБА_2 за національністю німка (а.с.8).
Також, німкою за національністю є баба
заявника, ОСОБА_3 (а.с.6). Національність
батька заявника, ОСОБА_4 вказана як
українець. Свідоцтво про народження
ОСОБА_1, видане відділом РАЦС м.
Ноябрськ Російської Федерації 11
вересня 1986 року, не містить в собі
відомостей про національність
останнього. Висновком № 96 від 2 квітня
2014 року заявнику відмовлено у внесенні
змін до актового запису цивільного
стану, а саме доповнення
національності в зв'язку з відсутністю
документів, які підтверджують факт, що
заявник за національністю є німцем (а.с.
9-10).

Держава сприяє консолідації та
розвиткові української нації, її
історичної свідомості, традицій і
культури, а також розвиткові етнічної,
культурної, мовної та релігійної
самобутності всіх корінних народів і
національних меншин України (ст. 11
Конституції України). Фізична особа має
право на індивідуальність. Фізична
особа має право на збереження своєї
національної, культурної, релігійної,
мовної самобутності, а також право на
вільний вибір форм та способів прояву
своєї індивідуальності, якщо вони не
заборонені законом та не суперечать
моральним засадам суспільства (ст. 300 ЦК
України). До національних меншин
належать групи громадян України, які не
є українцями за національністю,
виявляють почуття національного
самоусвідомлення та спільності між
собою. Громадяни України мають право
вільно обирати та відновлювати
національність. Примушення громадян у
будь-якій формі до відмови від своєї
національності не допускається (ст. ст.
3, 11 Закону України "Про національні
меншини").

Змістовний аналіз вищевикладеного дає
суду підстави для повного задоволення
даної заяви з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи
заявник мотивує направлену заяву тим,
що встановлення його національності
необхідно для збереження його роду та
має для останнього велике значення,
дозволить йому відвідувати у
Федеративній Республіці Німеччина
близьких родичів, користуватись
окремими пільгами та гарантіями, а
також надасть можливість легального
працевлаштування. Вказує, що звернення
до суду є єдиним можливим способом
захисту свого не визнаного права,
оскільки в позасудовому порядку
визнати неправильність чи неповноту
запису в акті громадянського стану
неможливо. Судом встановлено і це
підтверджується відповідними
документами, що мати та баба заявника
за національністю є німцями, а тому
зокрема, є всі підстави вважати, що
ОСОБА_1 має належність до німецької
національності. На час народження
заявник мав беззаперечне та
невідчужуване право на вільний вибір
своєї національності між такою у
батька, -"українець" та у матері, -
"німка". Факт не зазначення в свідоцтві
про народження останнього його
національності, а також те, що на даний
час національним законодавством не
передбачено можливості громадянам
змінити свою національність не можуть
бути фундаментальними чинниками для
позбавлення заявника можливості
встановлення своєї національності.
Твердження заінтересованої особи про
те, що рішення про задоволення такої
заяви не тягне за собою зобов'язання
про виконання ними певних дій, також не
може бути перешкодою у задоволені
заявленої заявником вимоги. У зв'язку
зі зникненням інституту органу, яким
було видано свідоцтво про народження
заявника, у останнього є всі достатні
підстави для зазначення в направленій
заяві саме тієї заінтересованої особи,
що фігурує в ній, оскільки остання за
природою здійснюваних функцій є
органом до відома та компетенції якого
належить вирішення таких питань.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 11 Конституції України, ст. 300 ЦК
України, ст. ст. 3, 11 ЗУ "Про національні
меншини", суд, --

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне
значення про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Ноябрськ Тюменської
області РСФСР, свідоцтво про
народження НОМЕР_1 видане відділом РАЦС
м. Ноябрськ, актовий запис № 1232 від 11
вересня 1986 року, батьки ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 - є за національністю німець.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження. Рішення може бути
оскаржено шляхом подання апеляційної
скарги до апеляційного суду
Житомирської області через
Житомирський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Є.О.
Грубіян