Єдиний унікальний номер 254/446/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/5886/2014
Головуючий в 1 інстанції Грачов Р.Р.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді
Пономарьової О.М.,

суддів
Папоян В.В., Биліни Т.І.,

при секретарі
Чекіній А.А.,

за участю

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Комунальної
лікувально-профілактичної установи
«Міський психоневрологічний диспансер
м. Донецька» про припинення втручання в
приватне життя, незаконного поширення
персональних даних та використання
архівного документа, відшкодування
шкоди з апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_1 на рішення Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 13 травня
2014 року,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 13 травня 2014 року
відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до Комунальної
лікувально-профілактичної установи
«Міський психоневрологічний диспансер
м. Донецька» про припинення втручання в
приватне життя, незаконного поширення
персональних даних та використання
архівного документа, відшкодування
шкоди.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального закону, просила
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення на підставі повного,
всебічного та об'єктивного з'ясування
обставин справи. Апелянт посилається
на те, що суд не витребував докази та не
допитав свідків, а тому неповно
з'ясував обставини справи та ухвалив
неправильне та незаконне рішення.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач ОСОБА_1 підтримала
доводи апеляційної скарги та просила
її задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явився, про час та місце судового
розгляду повідомлений належним чином,
просив перенести розгляд справи у
зв'язку з відпусткою юрисконсульта,
проте апеляційний суд вважає, що
підстави для задоволення такого
клопотання відсутні, оскільки не
визнає поважною зазначену причину
неявки представника відповідача в
судове засідання.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення позивача
ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Перевіряючи справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
апеляційний суд виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що заявлені ОСОБА_1
вимоги не грунтуються на закону, є
безпідставними та недоведеними.

Такий висновок суду апеляційний суд
визнає правильним, таким, що відповідає
встановленим у справі обставинам та
вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка в обгрунтування своїх вимог
посилається на те, що працівниками
відповідача постійно поширюється
інформація стосовно неї серед сусідів,
працівників органів внутрішніх справ,
використовуючи архівний документ -
довідку про наявність на неї медичної
документації, зокрема працівниками
Ленінського РВ ДМУ, без відповідних на
те запитів та її згоди, розповсюдження
копій вказаної довідки третім особам.

Перевіряючи вказані доводи
позивачки, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що відповідно
до ст. 6 Закону України «Про
психіатричну допомогу» допускається
передача відомостей про стан
психічного здоров'я особи та надання їй
психіатричної допомоги без згоди особи
або без згоди її законного
представника для провадження
досудового розслідування або судового
розгляду за письмовим запитом
слідчого, прокурора та суду.

Судом першої інстанції
встановлено, що довідки про наявність
відносно ОСОБА_1 медичної документації
із зазначенням діагнозу
«параноїдальна шизофренія,
параноїдальний синдром» видавались
відповідачем на письмові запити
працівників Ленінського РВ ДМУ УМВС
України в Донецькій області,
необхідність яких була обумовлена
розслідуванням кримінальної справи,
проведенням дослідчої перевірки.

За таких обставин суд дійшов
правильного висновку, що відповіді на
запити у вигляді довідки про наявність
у диспансері відносно ОСОБА_1 медичної
документації із зазначенням діагнозу
«параноїдальна шизофренія,
параноїдальний синдром», надані
відповідачем у відповідності до вимог
ст. 6 Закону України «Про психіатричну
допомогу» та не потребують згоди
позивачки, а тому посилання позивачки,
що відносно неї поширена конфіденційна
інформація працівникам Ленінського РВ
ДМУ з використанням довідки про
наявність на неї медичної документації
без відповідних на те запитів та її
згоди, суд першої інстанції
обґрунтовано визнав безпідставними та
недоведеними, і правильно зробив
висновок, що наведена інформація про
наявність у позивачки психіатричної
хвороби та медичної документації у
диспансері, не оприлюднювалася у
непередбачений законом спосіб, та не
може вважатися поширенням відомостей і
вказана інформація не вплинула
негативно на особисті немайнові права
позивачки, за захистом яких вона
звернулася.

З урахуванням встановлених у
справі обставин та досліджених
доказів, суд першої інстанції
обґрунтовано зробив висновок, що
позивачкою не надано доказів на
підтвердження неправомірності дій
відповідача.

Суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку про безпідставність
вимог позивачки в частині відкликання
акту відвідування на дому від 11 жовтня
2007 року через зобов'язання відповідача
внести до архівного документу, який
вміщує цей акт, запис про його
недійсність, вирішення питання про
знищення нових первинних облікових
форм № 030-1/о та № 025/0, виписаних на особу
позивачки відповідачем, про видачу
позивачці у розпорядження первинної
медичної карти від 21 травня 1985 року по
1997 рік, оскільки вони не грунтуються на
законі.

Суд дійшов правильного висновку, що
позивачкою не надано належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували неправомірність дій
відповідача, які начебто виразилися в
розповсюдженні відносно ОСОБА_1
інформації, стосовно наявності
медичної документації в диспансері на
її ім'я, у зв'язку з чим відмовив в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі .

Оскільки судом не було встановлено
неправомірних дій відносно позивачки з
боку відповідача, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволенні
вимог позивачки про відшкодування
моральної шкоди.

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
правовідносини, що склалися між
сторонами і їм надана належна правова
оцінка, в судовому рішенні повно
відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Апеляційний суд визнає, що наведені в
апеляційній скарзі позивача доводи є
необґрунтованими і не належать до тих
підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді справи вимог
матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 13 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
О.М. Пономарьова

Судді:
В.В. Папоян

Т.І. Биліна