Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/6886/14-ц

Провадження № 2-о/185/130/14

18 липня 2014 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючий - суддя Бабій С.О., при
секретарі Сліпченко С.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
Павлоградського міськрайонного суду
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ,
заінтересована особа Управління
Пенсійного фонду України в
Павлоградському районі
Дніпропетровської області про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

07.07.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до
суду з заявою про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу, в якій просить суд
встановити факт належності їй диплома
та свідоцтва про укладення шлюбу.

В обґрунтування своєї заяви
заявник посилається на те, що у
свідоцтві про укладення шлюбу ім'я
заявника помилково зазначено як
«ОСОБА_1», а вірним є «ОСОБА_1». У дипломі
НОМЕР_1, виданому заявнику
Дніпропетровським
механіко-металургійним технікумом у 1989
р., прізвище та ім'я заявника помилково
зазначено як «ОСОБА_1», а вірним було
«ОСОБА_1». У зв'язку з зазначеним, він
змушений звернутися до суду.

В судове засідання заявник не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, заяву
підтримує в повному обсязі та просить
суд її задовольнити.

Представник заінтересованої
особи в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи за
його відсутності.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, вважає, що заява підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що згідно копії свідоцтва про
народження заявника, виданого 09.04.1969
року Терновським поселковим відділом
записів актів громадянського стану м.
Павлоград, актовий запис № 77,
вбачається, що прізвище, ім'я та
по-батькові заявника зазначено
російською мовою «ОСОБА_1».

У дипломі НОМЕР_1, виданому заявнику
Дніпропетровським
механіко-металургійним технікумом
27.04.1989 р., прізвище, ім'я та по-батькові
заявника, зазначене російською мовою,
відповідає запису у свідоцтві про
народження заявника - «ОСОБА_1», проте
українською мовою прізвище вказано як
«ОСОБА_1».

У свідоцтві про укладення шлюбу НОМЕР_2,
виданому 27.05.1994 р. відділом реєстрації
актів громадянського стану виконкому
Тернівської міської ради народних
депутатів, за яким між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено
шлюб, ім'я заявника зазначено як
«ОСОБА_1».

Відповідно до паспорту НОМЕР_3,
виданого Тернівським МВ УМВС України в
Дніпропетровській області 14.05.2006 року,
ім'я заявника на українській мові
зазначено як «ОСОБА_1», російською -
«ОСОБА_1».

Із зазначеного вбачається, що особи,
які здійснювали оформлення
вищезазначених правовстановлюючих
документів, невірно зробили переклад
ім'я/прізвища заявника, яке зазначено у
свідоцтві про його народження, на
українську мову.

Так, за правовими позиціями Верховного
Суду України, щодо судової практики
розгляду справ про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
коли громадяни не можуть використати
правовстановлюючі документи, оскільки
зазначені в них прізвище, ім'я, по
батькові, місце чи час народження,
місце проживання не відповідають
записам у паспорті чи свідоцтві про
народження або в інших документах, які
хоч і не посвідчують особу, але є
необхідними для підтвердження певного
права, а установи, які видали ці
документи, не можуть виправити
допущені в них помилки, відповідно до п.
6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають
право звернутися до суду із заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документа.

Проте сам по собі факт належності
документа не породжує для його
власника жодних прав, юридичне
значення має той факт, що
підтверджується документом. Таким
чином, для заявника важливо не так саме
одержання документа, як оформлення
особистих чи майнових прав, що
випливають із цього факту. Це означає,
що в судовому порядку можна встановити
належність громадянину такого
документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК
України суд розглядає справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Враховуючи зазначені вище
обставини та положення закону,
оскільки помилка в написанні
ім'я/прізвища заявника у їй дипломі та
свідоцтві про укладення шлюбу
перешкоджає йому реалізувати своє
право на пенсійне забезпечення, суд
приходить до висновку, що заява про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документа є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного, керуючись
ст. ст. 3, 15, 64, 209, 212, 256 - 258, 259 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
правовстановлюючих документів:

- диплома (НОМЕР_1), виданого
Дніпропетровським
механіко-металургійним технікумом у 1989
році, заповненого на імя ОСОБА_1,

- свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2,
зареєстрованого 27 травня 1994 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Тернівської міської ради народних
депутатів Дніпропетровської області,
актовий запис № 91, шлюб укладено між
ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С. О. Бабій