Справа № 242/4085/13-ц
Провадження № 2/242/14/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі судді
Ясинського О.В., при секретарі Нарижній
О.Г., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Селидове цивільну справу
за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розподіл спільного майна, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про встановлення факту перебування у
фактичному шлюбі, розподіл майна та
встановлення порядку користування
квартирою з надвірними будівлями та
земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідача про розподіл майна в якому
зазначив, що 26 червня 2010 року він уклав
шлюб з відповідачкою. В період коли
вони ще зустрічались з ОСОБА_3, та він не
мав наміру створювати сім'ю, він за
договором купівлі-продажу від 15 жовтня
2009 року придбав будинок за адресою
АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею
0,0663 га., кадастровий номер: :01:002:0059.
Про продаж будинку йому повідомила
його двоюрідна сестра, та так як він
зустрічався з ОСОБА_3 то розповів їй
особисто про те що має намір оглянути
будинок за вище наведеною адресою, та в
подальшому придбати його. Оглянувши
будинок та порадившись зі своїми
батьками вирішив придбати цей будинок,
та земельну ділянку. З власницею
будинку ОСОБА_4 він домовився
сплачувати щомісячно по 3000 грн. в
рахунок вартості будинку, поки
повністю не сплатить власниці будинку
84000 гр. 00 коп., тобто вартість будинку та
земельної ділянки. Так 15 жовтня 2009 року
він та ОСОБА_4 вчинили правочин за
договором купівлі продажу. Також
зазначив, що кошти, які він сплачував
щомісячно в період з 15 жовтня 2009 року по
26 червня 2010 року тобто до того дня коли
він та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, йому
надавались його батьками. Грошові
кошти які були сплачені ним за борговим
зобов'язанням в період з 26.06.2010 року по
01.05.2012 року в загальній сумі складають
57000 гри 00 коп., є спільною сумісною
власністю подружжя, та підлягає
розподілу в рівних частках але ОСОБА_3
не хоче визнати мирним шляхом, що
квартира за вище наведеною адресою є
його особистою власністю, та вважає, що
якщо він придбав квартиру в період коли
вони з ОСОБА_3 зустрічалися, та він
інколи оставався у ОСОБА_3 на ніч є
їхньою спільною сумісною власністю.
Просить суд визнати квартиру
розташовану за адресою АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0663 га.,
кадастровий номер: :01:002:0059
розташованої за адресою АДРЕСА_1 його
особистою власністю. Визнати спільною
сумісною власністю подружжя грошові
кошти сплачені за договором купівлі -
продажу квартири від 15.10.2009 року
зареєстрованому у реєстрі за №1428 у
період з 10.06.2010 року до 14.12.2011 року, у
сумі 57000 грн. 00 коп. Стягнути з нього на
користь ОСОБА_3 ? частину грошей, а саме
28 500 грн. 00 коп.

08.10.2013 р. до суду звернулась ОСОБА_3 з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
встановлення факту перебування у
фактичному шлюбі, розподіл майна та
встановлення порядку користування
квартирою з надвірними будівлями та
земельною ділянкою, в якому зазначила,
що позивач по первинному позову в
своєму позові вказує на те, що він
фактично купив цей будинок до
укладення шлюбу 15.10.2009 року. Але
фактично з ОСОБА_1 вони стали мешкати
однією сім'єю з 07.06.2007 року, коли ОСОБА_1
переїхав жити до неї в квартиру за
адресою: АДРЕСА_5, в якій вона мешкала з
неповнолітньою дитиною від першого
шлюбу та її матір'ю - ОСОБА_5. ОСОБА_1
переїхав до неї на автомобілі з усіма
своїми речами, саме в цей день він
з'їхав від своєї колишньої дружини
ОСОБА_3 В цій квартирі вони мешкали
однією сім'єю та вели спільне
господарство до серпня 2010 року. Але ще
до цього часу навесні 2008 року вони
знайшли будинок, власником якого була
ОСОБА_4. Про цього продавця повідомила
двоюрідна сестра ОСОБА_1 Вартість
вказаного будинку та земельної ділянки
складала 84 000 грн. Вони домовились з
власницею будинку ОСОБА_4, що вони
будуть робити в цьому домі ремонт та
попутно вирішувати питання з коштами, в
зв'язку з чим господар віддала ключі
від цього дому. Але фактично до жовтня
2009 року вони в цьому домі нічого не
робили. На той час ОСОБА_1 був
зареєстрований, як приватний
підприємець з надання

послуг по ремонту квартир, а вона
офіційно працювала реалізатором у
приватного підприємця ОСОБА_6, про що
свідчить запис в її трудовій книжці. В
подальшому вона в період з 20.08.2007 року
по 31.01.2011 року була зареєстрована
приватним підприємцем з видом
діяльності «торгово - закупочна
діяльність». Для вирішення питання
щодо коштів на придбання цього будинку
її мати та рідний брат погодилися в
обмін на належну їй від першого шлюбу
двокімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_5, продати належну їм
трьохкімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_4. 08.05.2008 року квартира її матері
та її брата була продана за 7000 доларів.
Ці кошти вона разом з ОСОБА_1 вирішили
вкласти в спільний бізнес, щоб в подал
було чим розраховуватися за будинок,
який вони вирішили придбати. На ці
кошти на ринку вони придбали контейнер,
в якому вона, як приватний підприємець,
торгувала сантехнікою та
електротоварами. В їхній сім'ї бюджет
складався, як з заробітків ОСОБА_1, так і
з доходів, які вона отримувала як
приватний підприємець. 26.06.2011 року
ОСОБА_1 закрив свою підприємницьку
діяльність, так як його доходи були
замалі. Так як вона працювала фактично
на двох роботах, на ринку та у дитячому
саду, вони разом з ОСОБА_1 продали
контейнер разом з товаром, для того щоб
розрахуватися за будинок, так і по
іншим потребам та придбали предмети
побуту.

Також зазначила, що на час придбання
цього будинку вона з ОСОБА_1 вже більше
2,5 років мешкали однією сім'єю, вели
спільне господарство та мали сумісний
бюджет. Кошти, які йшли на погашення
боргу за цей будинок, більшою часткою
були вилучені за продаж квартири її
матері та аліментів, які вона
отримувала за утримання дитини від
першого шлюбу, і її доходи були в рази
більшими ніж ті які отримував ОСОБА_1 За
час спільного проживання в цьому
будинку за сумісні кошти, з більшу
частку складали кошти зароблені нею,
був зроблений капітальний ремонт, а
саме повністю перекритий дах, замінена
водопровідна розводка від колодязя
через дорогу до дому і в усьому домі,
повністю перероблений туалет,
викладена кахельна плитка та замінена
сантехніка: зроблений євроремонт двох
спалень та залу зі штукатуркою, обшив
гіпсокартоном стелі, наклеюванням
шпалер, були замінені всі вікна в домі
на пластикові в кількості 7 штук. В домі
також було відремонтовано пічне
опалення. 2/3 вартості будинку було
сплачено в період офіційного шлюбу
Відповідачем. З моменту, коли вони
в'їхали в цей будинок у серпні 2010 року,
вугілля для опалення цього будинку
надавала її мати, оскільки це вугілля
надавалося їй ЦЗФ, де вона раніше
працювала. Ремонт в цьому домі робив
ОСОБА_1, вона. виконувала всі брудні
роботи, тобто розмивання стіни,
прибирала сміття, наклеювала шпалер та
т.п. Просить суд визнати факт
перебування її та ОСОБА_1 у фактичному
шлюбі з 07.06.2007 року. Визнати
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0663 га,
кадастровий номер :01:002:0059,
спільною сумісною власністю подружжя.
В разі технічної неможливості
розподілу будинку в натурі
розподілити домоволодіння на дві рівні
частки, визнавши за кожним право
власності на ? частку будівлі.

В судовому засіданні
відповідач-позивач ОСОБА_3 уточнила
свої позовні вимоги та доповнила:
просила суду встановити порядок
користування квартирою та земельною
ділянкою, але в подальшому просила
зазначені доповнення до зустрічного
позову залишити без розгляду.

В судовому засіданні позивач -
відповідач ОСОБА_1 свої позовні вимоги
підтримав, та просив відмовити у
задоволені зустрічних позовних вимог
ОСОБА_3 та пояснив, що відповідач по
первинному позову та Позивач по
зустрічному позову ОСОБА_2 фактично з
07.06.2007 року він не міг переїхати до
ОСОБА_3, так як він перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 та шлюб
між ними було розірвано лише 02 квітня
2008 року. Після знайомства з ОСОБА_3 він
почав зустрічатися з нею та всіх речей
до ОСОБА_3 не перевозив, так як вважав не
доречним в період зустрічання з
переїжджати до неї, та і не збирався
створювати сім'ю так як не мав власного
житла, а жити з батьками майбутньої
дружини, чи зі своїми батьками не мав
бажання. Він інколи залишався на ніч
переночувати у ОСОБА_3 Та такі
відносини не можна вважати шлюбними
оскільки вони не були пов'язанні
спільним побутом. Про будинок
розташований за адресою АДРЕСА_1 та
земельна ділянка, так як в цей період
він зустрічався з ОСОБА_3 то він їй про
це розповів особисто. Але за будинок
він сплачував свої гроші, які йому
також надавали його батьки, сплачував
щомісячно в період з 15 жовтня 2009 року по
26 червня 2010 року тобто до того дня коли
він та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб.
Посилання ОСОБА_3 на продаж квартири
своєї матері розташованої за адресою
АДРЕСА_4 не можна брати до уваги так як
мати ОСОБА_3 продала належну їй
квартиру для особистих цілей, а не для
вирішення питання з коштами на
придбання будинку. Твердження ОСОБА_3
про те що вона тяжко працювала на двох
роботах також є надуманими, так як
відповідно до наданих довідок в якості
доказу вбачається, що ОСОБА_3
здійснювала підприємницьку діяльність
з 2007 року до 2010 року та, в дитячому
садочку ОСОБА_3 працювала з 2010 року
тобто після закриття підприємницької
діяльності. Також маючи неповнолітню
дитину на мінімальний дохід дитину не
прогодуєш. Особисто ним на придбання
будинку та земельної ділянки сплачені
кошти особисто до укладання шлюбу з 15
жовтня 2009 по 26 червня 2010 року, та не
заперечує що кошти які були сплачені
ним за борговим зобов'язанням у період
з 26.06.2010 року до 01.05.2012 року у загальній
сумі 57000 гр. 00 коп. є спільною сумісною
власністю подружжя та підлягає
розподілу в рівних частках. Просив суд
задовольнити його позовні вимоги т а
відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3

Представник позивача-відповідача
ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала
позовні вимоги ОСОБА_1 та наполягала на
їх задоволенні. Просила суд у
задоволенні позовних вимогах ОСОБА_3
відмовити, так як воні необґрунтовані
та не ґрунтуються на законі.

Відповідачка - позивачка ОСОБА_3 у
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_9 не визнала просила суд
відмовити у їх задоволенні. Також
просила суд задовольнити свої позовні
вимоги.

Представник відповідачки-позивачки
ОСОБА_10 у судовому засіданні позовні
вимоги ОСОБА_3 підтримав та заперечував
проти задоволення позовних вимог
ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні
пояснила, що вона знайома з ОСОБА_1 з 2004
р. та з ОСОБА_12 Також вона знає
попередню жінку ОСОБА_1 В 2004 р. ОСОБА_1 їй
робив ремонт у квартирі. З 2007 року
ОСОБА_1 переїхав жити до ОСОБА_3 за
адресою АДРЕСА_5, та перевіз свої речі,
це їй повідомила його перша дружина.
Також вона зазначила, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 мешкала однією сім'єю, вона була
у них в гостях де бачила особисті речі
ОСОБА_1 та самого ОСОБА_1, син ОСОБА_3
називав його батьком. Також їй відомо,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали будинок у
борг та виплачували разом цей борг до
2012 р., зазначила, що мати ОСОБА_3 продала
свою квартиру та частину грошей
віддала ОСОБА_3 на які вони відкрили
спільний бізнес, прибутками від якого
вони погашали борг за будинок. Також
додала, що в серпні 2011 року на празник
«День шахтаря» ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1
переїхали до будинку.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні
пояснила, що вона є двоюрідною сестрою
ОСОБА_3 В 2007 році до ОСОБА_3, за адресою
АДРЕСА_5, переїхав жити ОСОБА_1 разом з
особистими речами, вона була у них в
гостях та особисто все бачила, жили
однією сімєю та вели спільне
господарство. З 2008 року син ОСОБА_3
почав називати ОСОБА_1 батьком. Також їй
відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали
будинок у розстрочку та виплачували
разом цей борг до 2012 р., зазначила, що
мати ОСОБА_3 продала свою квартиру та
частину грошей віддала ОСОБА_3 на які
вони разом з ОСОБА_1 відкрили спільний
бізнес, прибутками від якого вони
погашали борг за будинок. Вони спільно
робили в будинку ремонт. Також додала,
що в приблизно у 2010 році на празник
«День шахтаря» ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1
переїхали до будинку.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_1 він знає з 2008 р. В 2008
році він прийшов за адресою АДРЕСА_5,
для того, щоб опломбувати лічильник
води, коли він увійшов до квартиру
двері йому відкрив ОСОБА_1, який йому
повідомив, що він живе в цій квартирі з
жінкою, згодом прийшла жінка, ОСОБА_1
повідомив, що це ОСОБА_3 - жінка з якою
він живе. Також додав, що в 2008 році
ОСОБА_1 робив у нього вдома ремонт та
розповідав йому, що з першою дружиною
він розійшовся та на теперішній час
проживає у іншої жінки, як стало потім
йому відомо, що це була ОСОБА_3.

Згідно акту прийому в експлуатацію
прибору обліку споживання холодної
(гарячої) води від 29.08.2008 року, в якому
зазначено, що за адресою АДРЕСА_5 було
перевірено прибор обліку споживання
холодної (гарячої) води, також в
судовому засіданні свідок ОСОБА_13
підтвердив, що зазначений акт було
складено ним та на акті стоїть його
підпис.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні
пояснила, що вона знає ОСОБА_3 18 років,
ОСОБА_1 знає з 2007 р. Влітку 2007 року
ОСОБА_1 переїхав жити до ОСОБА_3 за
адресою АДРЕСА_5, він переїхав з свої
особисті речами та перевіз холодильник
з тумбою, які залишилися у нього після
першого шлюбу. У 2008 році вони знайшли
разом будинок, який купили у
розстрочку, робили в будинку разом
ремонт, ОСОБА_3 покупала за свої кошти
шпалери, але продовжували проживати в
квартирі ОСОБА_3 Кошти за будинок вони
виплачували разом. Також зазначила, що
вона дуже часто була у ОСОБА_3 у гостях,
вони разом святкували день народження
ОСОБА_1 в квартирі ОСОБА_3 Вони
зустрічалися майже всі вихідні та
свята святкували разом. Син ОСОБА_3,
називав ОСОБА_1 батьком. Також їй
відомо, що у ОСОБА_1 був спільний бізнес
на ринку у м. Українськ.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні
надав аналогічні показання свідка
ОСОБА_15

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_1 він знає приблизно
п'ять років, він приходив до будинку за
адресою АДРЕСА_1 де бачив дівчину на
ім'я ОСОБА_16.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_1 він знає з 2011 р.,
ОСОБА_3 з дитинства вони сусіди. Він
практично не бачив ОСОБА_1 за адресою
АДРЕСА_5.

Судом визнано, що показання свідків є
послідовними та логічними, які
зазначають той факт, що сторони по
справі дійсно проживали в період з
червня 2007 року спільно та вели спільне
господарство.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
сторони, свідків, суд встановив
наступне.

Згідно договору купівлі-продажу ?
частки квартири і земельної ділянки
складеного 15.10.2009 р. посвідченого
приватним нотаріусом Селидівського
міського нотаріального округу та
зареєстрованого в реєстрі за №1408,
зазначено, що ОСОБА_4 продала ОСОБА_1
квартиру з надвірними будівлями і
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1,
продаж квартири вчинено за 84000 грн., з
яких 3000 грн. ОСОБА_1 сплатив продавцю
ОСОБА_4 до підписання договору, а решту
81000 грн. ОСОБА_1 зобов'язався сплатити
частинами щомісячно до 15 числа,
повністю завершити розрахунок за
даним договором до 16.12.2011 р. (а.с.9).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_1 виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Селидівського міського управління
юстиції Донецької області шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано 02.04.2008
р. (а.с.54), тобто зазначене свідчить про
те, що будинок за адресою АДРЕСА_1 було
придбано після розірвання шлюбу.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2
виданий Виконкомом Української
міської ради Донецької області між
ОСОБА_1 та ОСОБА_19 було укладено шлюб
26.06.2010 р. за актовим записом №26 та
прізвище після шлюбу дружини стало
ОСОБА_1 (а.с.29).

Згідно заяви від 21.01.2012 року
посвідченого приватним нотаріусом
Селидівського міського нотаріального
округу та зареєстрованого в реєстрі за
№18, ОСОБА_4 стверджує, що ОСОБА_1 14.12.2011 р.
здійснив повний розрахунок за куплену
квартиру (1/2 частку) і земельну ділянку
за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно довідки від 11.06.2012 р. виданої
Українською міською радою зазначено,
що за адресою АДРЕСА_1 значаться
зареєстрованими ОСОБА_1, дружина ОСОБА_3
1978 р.н., син дружини ОСОБА_20 2000 р.н.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу
України, сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно акту Виконавчого комітету
Української міської ради Селидівської
міськради Донецької області №275 від
09.12..2013 року, засвідченої депутатом
Селидівської міської ради ОСОБА_21 на
підставі пояснень свідків ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_7, ОСОБА_24, ОСОБА_25
засвідчили про те, що ОСОБА_3 з червня 2007
р. перебув у цивільному шлюбі з ОСОБА_1
до серпня 2010 року мешкали однією
родиною та вели спільне господарство
за адресою: АДРЕСА_5.

Згідно вимог ст.ст. 60, 61, 59 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу, зокрема, обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. При цьому,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд не може прийняти до уваги додані до
матеріалів справі засвідченні 05.09.2013 р.
секретарем ВК Української міської
ради ОСОБА_26 показання батьків
позивача-відповідача ОСОБА_27 та
ОСОБА_28, а саме які зазначили той факт,
що ОСОБА_1 в період з 15.10.2009 р. по 15.06.2010 р.
мешкав разом з ними за адресою АДРЕСА_6,
так як зазначене не знайшло свого
підтвердження у судовому засіданні та
спростовується показаннями свідків,
які були допитані у судовому засіданні,
а саме сусідами, друзями, які проводили
майже весь час з сторонами по справі та
також доданою до справи копією
позовної заяви про розірвання шлюбу
між ОСОБА_1 з ОСОБА_2, тобто першою
дружиною позивача-відповідача, в якій
сам ОСОБА_1 зазначив, що він мешкав з
ОСОБА_2 з 10.09.1994 р. до червня 2007 р. та з
кінця червня 2007 р. мешкає окремо в
квартирі в м. Українськ.

Враховуючи, що в судовому засіданні
знайшов підтвердження факт спільного
проживання сторін, ведення спільного
господарства та побуту, наявності
взаємних прав та обов'язків, суд вважає,
факт проживання сторін однією сім'єю з
червня 2007 року доведеним в судовому
засіданні, оскільки факт знайомства в
червні 2007 року сторонами не
заперечується, однак ОСОБА_1 заперечує
факт спільного проживання в цей період,
оскільки він тільки інколи ночував у
ОСОБА_3, а мешкав у своїх батьків, однак
згідно пояснень свідків ОСОБА_15,
ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_11, акту
№275 від 09.12.2013 р. у судовому засіданні
було встановлено, що ОСОБА_1 з червня 2007
р. мешкає разом з ОСОБА_3 за адресою
АДРЕСА_5 та вів з нею спільне
господарство. Таким чином - відповідно
до ч.2 ст.3 СК України позов в цій
частині підлягає задоволенню.

Згідно ст.60 СК України - майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав поважної
причини самостійного заробітку
(доходу). Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Відповідно до ст.63
СК України - дружина та чоловік мають
рівні права володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ст.74 СК України - якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.70 СК України - у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

У судовому засіданні встановлено, що
квартира за адресою АДРЕСА_1 та
земельна ділянка площею 0,0663 га
кадастровий №:01:002:0059, придбана
ОСОБА_1 15.10.2009 року, згідно договору
купівлі-продажу ? частки квартири і
земельної ділянки складеного 15.10.2009 р.
посвідченого приватним нотаріусом
Селидівського міського нотаріального
округу та зареєстрованого в реєстрі за
№1408, тобто після розірвання шлюбу
ОСОБА_1 з ОСОБА_3, згідно свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Селидівського міського
управління юстиції Донецької області.
Але придбана, як встановлено у судовому
засіданні у фактичному перебуванні в
шлюбі з ОСОБА_2, тобто згідно зі ст.. 74 СК
України та ст.. 368 ч.3 ЦК України,
зазначене майно набуте ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Враховуючи вищенаведене, суд, вважає
позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає
задоволенню, у зв'язку з встановленням
у судовому засіданні факту перебування
у фактичному шлюбі ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з
червня 2007 р., тому зустрічний позов
ОСОБА_3 в частині визнання
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю та
визнання за ОСОБА_3 ? частини спільного
майна таким, що підлягає задоволенню,
оскільки майно було придбано за час
перебування сторін у фактичних шлюбних
відносинах.

Керуючись ст. ст.5-11, 60, 208, 209, 213, 214, 215, 256,
294 ЦПК України, ст.ст.3,60,61,63,70,74 СК
України, ст.ст.258, 728 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розподіл спільного майна -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
встановлення факту перебування у
фактичному шлюбі, розподіл майна та
встановлення порядку користування
квартирою з надвірними будівлями та
земельною ділянкою - задовольнити
частково.

Визнати факт проживання однією сім'єю
без шлюбу з червня 2007 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/2
частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0663 га
кадастровий №:01:002:0059.

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_2
залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Селидівський
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя