Справа № 551/793/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2014 року Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

при секретарі - Кулинченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду селища Шишаки
Полтавської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Баранівської
сільської ради Шишацького району
Полтавської області про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись
до Шишацького районного суду
Полтавської області із позовом до
Баранівської сільської ради
Шишацького району Полтавської області
про визначення за собою права
власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що являються спадкоємцями
за заповітом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6 їх батька ОСОБА_3.

Спадкове майно померлого батька
складається із 2/3 частин житлового
будинку з господарськими будівлями,
який розташований в АДРЕСА_1. Вказаний
будинок станом на 01 липня 1990 року
відносився до колгоспного двору та
належав на праві спільної часткової
власності в рівних частках померлому
ОСОБА_3, його дружині ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_7 та спадкоємцю
ОСОБА_1.

Успадкувавши після смерті ОСОБА_4 в
силу ст. 549 ЦК УРСР належну їй частку,
спадкодавець ОСОБА_3 став власником 2/3
частин вищевказаного житлового
будинку.

Для одержання свідоцтв про право на
спадщину померлого ОСОБА_3 його
спадкоємці (позивачі) ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до приватного нотаріуса
ОСОБА_6, але у видачі відповідних
свідоцтв їм було відмовлено через те,
що спадковий будинок не внесений до
реєстру прав власності на нерухоме
майно.

В зв'язку з вищевикладеним, посилаючись
на норми ЦР УРСР, ЦК та ЦПК України
позивачі звертаються за захистом своїх
прав до суду та просять суд визнати, що
житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві
спільної часткової власності, в рівних
частках розміром 1/3 кожна належав
померлій ОСОБА_4, померлому ОСОБА_3 та
позивачу ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в
порядку спадкування за заповітом, на
спадкове майно померлого ОСОБА_3, у
вигляді 1/3 частини спадкового
житлового будинку та виходячи з цього
право власності 2/3 вказаного житлового
будинку. Визнати за ОСОБА_2 право
власності, в порядку спадкування за
заповітом, на спадкове майно померлого
ОСОБА_3, у вигляді 1/3 частини спадкового
житлового будинку.

Позивачі, будучі належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явились. Особливою умовою угоди № 375
від 21 липня 2014 року, укладеної між
позивачами та адвокатом ОСОБА_7, є
участь представника у судових
засіданнях без участі позивачів.

Представник позивачів - адвокат ОСОБА_7
в судове засідання не з'явився, надав до
суду письмову заяву про підтримання
позовних вимог в повному обсязі та
розгляд справи без його участі.

Представник відповідача - Баранівської
сільської ради Шишацького району
Полтавської області в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
надіслав заяву про визнання позову та
розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову, суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що визнання
позову всіма відповідачами не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, є
безумовним, а тому позов підлягає
задоволення виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_3, виданим Баранівською сільською
радою Шишацького району Полтавської
області 09 грудня 1996 року (а.с.21).

До дня смерті ОСОБА_4 проживала у с.
Баранівка Шишацького району
Полтавської області. Разом з нею на
момент смерті проживав її чоловік
ОСОБА_3, що підтверджується довідкою
виконкому Баранівської сільської ради
Шишацького району Полтавської області
від 16 червня 2014 року (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер спадкодавець ОСОБА_3,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть НОМЕР_4, виданим Баранівською
сільською радою Шишацького району
Полтавської області 04 червня 2010 року
(а.с.22).

Згідно довідки Баранівської сільської
ради від 30.09.2013 року № 238 на день смерті
померлий ОСОБА_3 проживав у с. Баранівка
сам. Домоволодіння перебуває у
приватній власності. Присадибна
земельна ділянка приватизована. (а.с.26).

Померлий ОСОБА_3 залишив заповіт,
посвідчений секретарем Баранівської
сільської ради Шишацького району
Полтавської області 25 лютого 2010 року за
реєстровим номером № 06, згідно якого
все своє майно заповідав своїм донькам
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.36).

Інші спадкоємці, що прийняли спадщину
чи претендують на неї відсутні, що
встановлено судом при дослідження
матеріалів спадкової справи померлого
№ 128/2010, яка перебуває на обліку та
зберіганні у приватного нотаріуса
Шишацького районного нотаріального
округу ОСОБА_6 (а.с.34).

Спадковий будинок, частина якого
належала померлому ОСОБА_3 та на певні
частки якого претендують позивачі,
згідно технічного паспорту ПП
Миргородське підприємство технічної
інвентаризації та експертиз
«Інвентаризатор» (інвентарний номер
4043) розташований по АДРЕСА_1,
знаходиться на земельній ділянці
площею 2500 кв. м., та складається з
житлового будинку 1960 року побудови
загальною площею з урахуванням літніх
приміщень 77,0 кв.м., жилою площею 30,1 кв.м.
(літ - А-1, а), сараїв (літ - Б, В, Е), літньої
кухні (літ. - Г,г), погребу вхідного (літ. -
Д), колодязю (№ 1) (а.с.15-19).

Згідно довідки виконкому Баранівської
сільської ради Полтавської області
від 22.05.2014 № 105 спадкове домоволодіння,
яке розташовано у АДРЕСА_1 згідно
погосподарської книги № 19 (особовий
рахунок НОМЕР_5), станом на 01.07.1990 року
відносилось до колгоспного двору.
Членами колгоспного двору на 01.07.1990
року є: голова двору - ОСОБА_3, дружина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 24).

Як встановлено судом із змісту
технічного паспорту спадковий будинок
разом з господарсько-побутовими
приміщеннями були побудовані в період
з 1960 по 1985 року. В зв'язку з чим,
розглядаючи спірні правовідносини, суд
керується й тими нормами права, які
існували на час їх виникнення.

Так, у відповідності до чинного на той
час законодавства, зокрема положень
Цивільного кодексу Української РСР 1963
року виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику, у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22.12.1995 року № 20 із змінами і
доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17,
18 Закону України «Про власність»
вбачається, що право власності на
майно, яке належало колгоспному двору
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Пунктом 6 Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР 31 січня
1966 року, яка втратила чинність на
підставі наказу Держжитлокомунгоспу
України від 13 грудня 1995 року № 56, було
визначено, що будинки і домоволодіння,
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані,
не підлягають реєстрації.

Згідно ст. 13 Закону Української РСР
«Про селищну раду депутатів трудящих
Української РСР» 1968 року зі змінами на
вказані ради було покладено обов'язок
здійснення обліку населення та ведення
за встановленими формами
погосподарських книг.

Таким чином записи у погосподарських
книгах, визнавались в якості актів
органів влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності на житлові споруди.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку про те, що
наявність відповідного запису у
погосподарській книзі № 19, особовий
рахунок 809 Баранівської сільської ради
Шишацького району Полтавської області
(а.с. 24) є належним документом, що
підтверджує право спільної сумісної
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1, який станом на 01.07.1990
відносився до колгоспного двору,
наступних громадян: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_1.

На період будівництва житлового
будинку, яке здійснено в 1960 році,
введення об'єкту до експлуатації
потрібно не було, що підтверджено
листом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126,
яким роз'яснюється процедура
реєстрації об'єктів нерухомості
збудованих до 05.08.1992 року.

Крім того, на даний час не можливо
прийняти будинок в експлуатацію згідно
умов «Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 року № 461,
тому що інспекцією ДАБК не видавалося
дозволу на проведення будівельних
робіт, а забудовник ОСОБА_3, який був
головою колгоспного двору помер, ще
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Земельна ділянка для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель площею 0,25га, на
якій розташований спірний житловий
будинок, належала спадкодавцю ОСОБА_3
на підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№ 818251, виданого на підставі рішення від
23 листопада 2009 року 25 сесії 4 скликання
Баранівської сільської ради (а.с.35).

Будинок з моменту побудови і до цього
часу знаходиться в сільському
населеному пункті, має в ньому окремий
порядковий номер. Придатність будинку
для проживання та належність його
спадкодавцю на час його смерті та іншим
членам його родини ніким не оспорюєтся.

Постановою приватного нотаріуса
Шишацької районного нотаріального
округу ОСОБА_6 від 14 липня 2014 року №
370/02-31 спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відмовлено у видачі свідоцтв про право
на спадщину в зв'язку з відсутністю у
них правовстановлюючих документів на
ім'я померлого на 2/3 частини житлового
будинку з господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України
однією із підстав припинення права
власності є смерть власника.

Згідно статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Згідно ст. 112 ЦК УРСР майно може
належати на праві спільної власності
двом або кільком колгоспам чи іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або державі і одному чи
кільком колгоспам або іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або двом чи кільком
громадянам. Розрізняється спільна
власність з визначенням часток
(часткова власність) або без визначення
часток (сумісна власність).

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у
власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

З врахуванням приписів ст. 112 ЦК УРСР 1963
року та ст. 355 ЦК України спірний
будинок по АДРЕСА_1 належав членам
колгоспного двору: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_1 на праві спільної сумісної
власності, оскільки визначення частки
кожного з них не проводилось. При цьому,
в разі визначення частки співвласників
даного будинку, кожен з них мав би
право власності на 1/3 його частину.

Судом встановлено, що член колгоспного
двору ОСОБА_1 в зв'язку з одруженням
змінила прізвище на «ОСОБА_1», що
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_6, виданого
Великоперевізькою сільською радою
Шишацького району 14 серпня 1993 року
(а.с.10)

Виходячи з вищевикладеного, врахувавши
вищевказані зміни в анкетних даних
одного з позивачів та рівність часток
кожного з членів колгоспного двору суд
приходе до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог щодо
визначення розміру часток кожного з 3-х
членів колгоспного двору у спірному
житловому будинку.

Як встановлено судом спадкова справа
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 була заведена лише в 2000
році, що підтверджується витягом зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) № 38060246 від 06.08.2014
(а.с.39) та листом Шишацької державної
нотаріальної контори від 06.08.2014 № 210/01-16
(а.с.37).

Померла ОСОБА_4 заповіту не залишила, що
підтверджується Інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру
(заповіти/спадкові договори) № 38075488 від
07.08.2014 (а.с.40).

Залишившись проживати у спадковому
житловому будинку та не заявивши
відмову від спадщини чоловік померлої
ОСОБА_3 відповідно до п.1. ч.1. ст. 549 ЦК
УРСР фактично прийняв спадщину у
вигляді належної померлій за життя
частки у спірного житлового будинку,
вступивши у володіння та управління
вказаним спадковим майном.

Таким чином, успадкувавши після смерті
своєї дружини ОСОБА_4 частку, яка б
належала останній в разі її визначення
у спільному сумісному майні у вигляді
спірного житлового будинку, з
врахуванням частки, яка б належала йому
в разі її визначення, спадкодавець
ОСОБА_3 на час смерті мав право на 2/3
частини житлового будинку з
господарськими спорудами за адресою:
АДРЕСА_1.

Успадкувавши в рівних частинах після
смерті свого батька ОСОБА_3 належні
останньому 2/3 частини вищевказаного
житлового будинку, спадкоємці
(позивачі) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позбавлені
можливості оформити належні їм частки
будинку на своє ім'я через відсутність
правовстановлюючих документів на ім'я
спадкодавця, що є перешкодою для
реалізації ними права власності на
спадкове майно.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.
Юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюєтся або не визнається іншою
особою.

Відповідно до приписів ст. 41
Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321
ЦК України правом власності є право
особи на майно, яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не
може протиправно бути позбавлений його
права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги є законними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 41, 55, 124 Конституції
України; ст. 112, 524-527, 529-530, 548, 549 ЦК УРСР,
ст.ст. 3, 15, 16, 316, 319, 321, 328, 355, 392, 1216-1218, 1222,
1261, 1268, 1270, п.п. 4-5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, ст.ст.
10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Баранівської
сільської ради Шишацького району
Полтавської області про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити в повному обсязі.

Визначити розмір часток у спільному
майні, що складається із житлового
будинку з господарськими будівлями,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за
наступними громадянами: ОСОБА_4, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_1 по 1/3 частині за
кожною особою.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1 право власності, в порядку
спадкування за заповітом, на спадкове
майно її померлого батька ОСОБА_3 у
вигляді 1/3 частини житлового будинку з
господарськими спорудами, та виходячи
з цього, з врахуванням належної їй
частки у вказаному будинку - право
власності на 2/3 частини житлового
будинку з господарськими спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1 та згідно
технічного паспорту ПП Миргородське
підприємство технічної інвентаризації
та «Інвентаризатор» (інвентарний номер
4043) складається з житлового будинку 1960
року побудови загальною площею 77,0 кв.м.,
жилою площею 30,1 кв.м. (літ - А-1, а), сараїв
(літ - Б, В, Е), літньої кухні (літ. - Г,г),
погребу вхідного (літ. - Д), колодязю (№
1).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН
НОМЕР_2 право власності, в порядку
спадкування за заповітом, на спадкове
майно її померлого батька ОСОБА_3 у
вигляді 1/3 частини житлового будинку з
господарськими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1 та згідно
технічного паспорту ПП Миргородське
підприємство технічної інвентаризації
та «Інвентаризатор» (інвентарний номер
4043) складається з житлового будинку 1960
року побудови загальною площею 77,0 кв.м.,
жилою площею 30,1 кв.м. (літ - А-1, а), сараїв
(літ - Б, В, Е), літньої кухні (літ. - Г,г),
погребу вхідного (літ. - Д), колодязю (№
1).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Шишацький районний суд в 10 денний
строк з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення - у той
же строк з дня отримання його копії.

Головуючий - суддя
Д.С. Сиволап