АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5202/14
Справа № 643/4905/14-ц
Категорія: договірні
Доповідач - Швецова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Костенко Т.М.,
Тичкової О.Ю.

при секретарі - Каменській Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 і ОСОБА_3

на рішення Московського
районного суду м. Харкова від 18 червня
2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 до Філії №21 ПП «Нива-В.Ш.», ПАТ АБ
«Укргазбанк», Московський ВДВС
Харківського міського управління
юстиції і ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і Орган опіки та
піклування Харківської міської ради
про визнання недійсними публічних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна - предмету іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року позивачі
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду з
вказаним позовом, в якому зазначили, що
є подружжям, мають малолітню дитину 2004
року народження, у зв'язку з
відсутністю власного житла позивачі
придбали у сім'ї ОСОБА_7 двокімнатну
ізольовану квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1. Після сплати завдатку
позивач ОСОБА_2 і неповнолітня дитини
зареєструвались в квартирі. При
покупці квартири продавці Богайчуки не
повідомили їх про те, що квартира
знаходиться в іпотеці і що за рішенням
суду стягнення боргу з них за кредитним
договором звернуте стягнення на
вказану квартиру. У листопаді 2013 року
зазначена квартира була продана з
публічних торгів, які проводила Філія 21
ПП «Нива-В.Ш.» покупцеві ОСОБА_4

Позивачів вважали, що
результати даних публічних торгів є
недійсними, оскільки проводились з
одним покупцем і квартира була продана
за номінальну вартість, що є порушенням
п. п. 4.2, 5.2, 5.3 Тимчасового положення про
порядок проведення торгів по
реалізації арештованого майна,
затвердженого наказом Мінюста України
від 1999 року, про проведення публічних
торгів організатор позивачів
заздалегідь не попереджував і в печаті
про це не повідомляв, чім порушив ч. 3 ст.
43 Закону України «Про іпотеку», згоди
органу опіки та піклування на продаж
вказаної квартири організатор торгів
не мав, чім порушив право малолітньої
дитини на житло.

На підставі викладеного
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просили суд, визнати
недійсними протокол №2113185 від 11.11.2013
року про проведення публічних торгів з
реалізації нерухомого майна - АДРЕСА_1,
свідоцтво від 28.11.2013 року,
зареєстроване в реєстрі за №7195
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 і
виписку з державного реєстру майнових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
власності від 28.11.2013 року №13612282.

Представник відповідачки
ОСОБА_4 проти позову заперечував,
посилаючись на те, що публічні торги
проведені у відповідності з діючим
законодавством, позивачі не є
власниками квартири, а тому їх не треба
було обов'язково повідомляти про
проведення торгів, позивач ОСОБА_2 і
його неповнолітня дитина незаконно
були зареєстровані в спірні квартирі, а
тому згоди органу опіки та
підкушування для продажу квартири не
потребувало.

Представник третіх осіб
ОСОБА_6 ОСОБА_7 і ОСОБА_8 позов
підтримала.

Рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 18 червня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 до Філії №21 ПП «Нива-В.Ш.», ПАТ АБ
«Укргазбанк», Московський ВДВС
Харківського міського управління
юстиції і ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і Орган опіки та
піклування Харківської міської ради,
про визнання недійсними публічних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна предмету іпотеки
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися на
нього з апеляційною скаргою, в якій, з
посиланням на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати вказане рішення, та ухвалити
по справі нове рішення, яким
задовольнити їх позовні вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення районного
суду відповідно до ст. 303 ЦПК України в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія не вбачає
підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК| України
суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу|, якщо| визнає, що| суд
першої інстанції ухвалив|постановивши|
рішення з додержанням| вимог|
матеріального і процесуального| права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів
справи, вирішуючи цивільно-правовий
спір по суті заявлених позовних вимог
районний суд повно й всебічно дослідив
обставини справи, представлені докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин та закон їх
регулюючий.

Відмовляючи у задоволенні
заявлених позивачами вимог за їх
необґрунтованістю, суд першої
інстанції виходив із того, що останній
не надав належних та об'єктивних
доказів на їх підтвердження того, що
результати даних публічних торгів є
недійсними є незаконним та таким, що
проведені з грубим порушенням Закону.

Судова колегія погоджується з
таким висновком районного суду,
оскільки цей висновок відповідає
матеріалам справи та ґрунтується на
законі.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Так по справі достовірно
встановлено, спірна квартира за
АДРЕСА_1, належала на праві власності
ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на підставі
договору купівлі-продажу від 13.12.2004
року.

06.12.2007 року між ПАТ АБ
«Укргазбанк» і ОСОБА_5 був укладений
кредитний договір, за умовами якого
ОСОБА_5 взяв у банку кредит в сумі 180 000,00
гривень.

В забезпечення вказаного
кредитного договору між банком і
власниками АДРЕСА_1 ОСОБА_6, ОСОБА_7 і
ОСОБА_8 було укладено договір іпотеки,
за яким власники квартири
зобов'язались погасити кредитні
договір за рахунок їх квартири, якщо
ОСОБА_5 не буде виконувати умови
кредитного договору і повертати
кредит.

Рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 26.08.2009
року було задоволено позов ПАТ АБ
«Укргазбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
і ОСОБА_8 про стягнення заборгованості
за кредитним договором в сумі 186 742,65
грн. За вказаним рішенням суду
стягнення вказаної заборгованості за
кредитним договором та звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8.

Крім того, вказаним рішенням
суду ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8
виселені з вказаній квартири і зняти з
реєстраційного обліку в неї.

Вказане рішення набрало
законної сили та ніким не оскаржено.

На час укладення вказаного
кредитного договору і постановлення
зазначеного рішення суду позивач
ОСОБА_2 і його малолітня дочка в спірній
квартирі зареєстровані не були. Та
згідно довідки дільниці №38 КП
«Жилкомсервіс» №1308 від 18.10.2013 року вони
були зареєстровані лише 15.06.2013 року.
Позивачка ОСОБА_3 взагалі ніколи не
була зареєстрована у спірній квартирі.

Даних про те, що спірна квартира
належить на праві власності позивачам,
матеріали справи не містять.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, при цьому суд розглядає
цивільні справи не інакше як в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Доказування по цивільній справі,
як і судове рішення не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказі зів стосовно
того, що вказана спірна квартира була
придбана подружжям Лазарєвими за
договором купівлі-продажу матеріали
справи не містять

Таких доказів апелянтами не
надано і до суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів
цивільної справи, спірна квартира
продавалась з публічних торгів на
підставі Закону України «Про іпотеку».
ч. 5 ст. 43 вказаного закону встановлений
вичерпний перелік осіб, які обов'язково
повинні бути сповіщеними за 15 днів про
проведення публічних торгів -
державного виконавця, іпотекодавця,
іпотекодержателя та всіх осіб, що мають
зареєстровані у встановленому законом
порядку права та вимоги на предмет
іпотеки.

Згідно наданих відповідачкою
ОСОБА_4 доказів власники спірної
квартири ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 були
своєчасно повідомлені організаторами
торгів про проведення 11.11.2013 року
публічних торгів з реалізації
арештованої спірної квартири, також
повідомлення про місце, час і вартість
квартири було розміщене в засобах
масового сповіщення.

За таких обставин, враховуючи
наведене вище, судова колегія вважає,
що суд першої інстанції, приймаючи
рішення у справі, обґрунтовано
відмовив у задоволенні заявлених
позивачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вимог за їх
недоведеністю та безпідставністю.

Що ж стосується доводів
апеляційної скарги позивачів ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, наведених на її обґрунтування,
то ці доводи апелянта, в даному випадку
є несуттєвими, рішення суду, прийняте
по суті цивільно-правового спору, не
спростовують і не дають| підстав для
висновку| про неправильне|
застосування| судом першої інстанції
норм матеріального чи| процесуального|
права, які призвели| або| могли
призвести| до неправильного вирішення
справи.

Таким чином, приймаючи до уваги
викладене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307,
308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Московського
районного суду м. Харкова від 18 червня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя -

Судді -