АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3032/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шклярук Д. С. Доповідач - Городнича
В.С. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 03 грудня 2013 року
про відкриття провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя
особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Межригіональне
управління розвитку бізнесу" про
визнання договору дарування частки у
статутному капіталі недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 03 грудня
2013 року відкрито провадження у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - ТОВ
"Межригіональне управління розвитку
бізнесу" про визнання договору
дарування частки у статутному капіталі
недійсним.

З даною ухвалою не погодився ОСОБА_2 і
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу та винести нову ухвалу,
посилаючись на недотримання судом
правил підсудності. Зокрема, на його
думку, справа підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що скаргу
необхідно відхилити, а ухвалу суду
залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Відповідно до ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Статтею 12 ГПК України передбачено, що
господарським судам підвідомчі справи
справи у спорах, що виникають: 1) при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних
умов; спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці
ціни і тарифи відповідно до
законодавства не можуть бути
встановлені за угодою сторін; спорів,
що виникають із публічно-правових
відносин та віднесені до
компетенції Конституційного Суду
України та адміністративних судів;
інших спорів, вирішення яких
відповідно до законів України та
міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів;
2) справи про банкрутство; 3) справи за
заявами органів Антимонопольного
комітету України, Рахункової палати з
питань, віднесених законодавчими
актами до їх компетенції; 4) справи, що
виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів;
5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери; 6) справи у спорах, що
виникають із земельних відносин, в яких
беруть участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про
визнання договору дарування частки у
статутному капіталі від 10 червня 2013
року недійсним, укладеного між ОСОБА_4,
як Дарувальником, та ОСОБА_2, як
Обдаровуваним, які зазначені
відповідачами у справі.

Позивач в своєму позові зазначає, якщо
предметом правочину є майно, яке
належить особам на праві спільної
сумісної власності, інші співвласники
відповідно до частини другої ст. 369 ЦК
України до участі у справі не
залучаються, оскільки правочин щодо
розпорядження спільним майном
вважається вчиненим за згодою всіх
співвласників. За відсутності такої
згоди інші співвласники відповідно до
частини 4 ст. 369 ЦК України можуть
пред'являти позов про визнання такого
правочину недійсним.

Слід підкреслити, що обмеження
розпорядження своєю часткою
стосується лише продажу частки. Відтак,
переважне право на придбання частки
іншими учасниками товариства не існує
у випадках її відчуження іншим шляхом:
шляхом укладення договору дарування.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач
вірно звернувся до суду за захистом
свого порушеного права саме в порядку
цивільного судочинства.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги стосовно того, що в
даній справі в наявності спір, який
виник з корпоративних відносин у спорі
між учасниками господарського
товариства, що пов'язаний з його
діяльністю та управлінням, оскільки з
позовної заяви вбачається, що
предметом спору є визнання недійсним
договору дарування частки у статутному
капіталі.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги є необґрунтовані, а
ухвала суду відповідає вимогам закону
та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 03 грудня 2013
року про відкриття провадження по
справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Судді: