РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року Шевченківський
районний суд Харківської області в
складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в селищі Шевченкове
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на житловий будинок,
третя особа: Універсальна біржа
«Україна», -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з
вищевказаним позовом та просять
визнати за ними право власності на
житловий будинок з надвірними
спорудами відповідно до договору
купівлі - продажу укладеного на біржі
«Україна» між сторонами.

В обґрунтування позову вказують, що 05
травня 1999 року між ними та ОСОБА_3 був
укладений Договір № Н7-166
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними спорудами за адресою:
АДРЕСА_1. Після продажу ОСОБА_3 залишив
будинок в травні 1999 року, а позивачі в
свою чергу прийняли будинок і
оселилися в ньому.

В лютому 2014 року позивачі по справі
звернулися до нотаріуса для
посвідчення угоди щодо відчуження
належного їм домоволодіння, проте у
нотаріальному посвідченні Договору
купівлі-продажу житлового будинку їм
було відмовлено, оскільки недодержана
нотаріальної форма купівлі продажу
даного будинку.

Позивачі, як добросовісні учасники
цивільних правовідносин, повністю
виконали угоду, оскільки покупцеві
передали гроші за житловий будинок та
вступили у право володіння нерухомістю
ще в 1999 році., а Біржа нерухомості та
основних фондів «Україна» зазначила в
договорі, що даний договір не підлягає
нотаріальному порсвідченню, а підлягає
тільки реєстрації в органах БТІ..

Для оформлення своїх законних прав і
інтересів на зазначений житловий
будинок позивачі по справі змушені
звернутися до суду, так як в даний час
відповідач відмовляється від
нотаріального посвідчення.

У судовому засіданні позивачі
повністю підтримали позов та
наполягали на задоволенні позовних
вимог.

Відповідач по справі - ОСОБА_3 в
судовому засіданні не заперечував
проти задоволення позову судом, але
відмовляється від нотаріального
посвідчення.

Третя особа по справі -
представник Універсальної біржі
«Україна» в судове засідання не
зявився хоча належним чином був
повідомлений про слухання справи
судовою повісткою (а.с 28,29).

Суд, перевіривши матеріали
справи, вислухавши пояснення позивачів
по справі, відповідача, вивчивши докази
в їх сукупності, дійшов висновку про те,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

05 травня 1999 року на біржі нерухомості
«Україна» в місті Харкові, між
позивачами по справі та ОСОБА_3 був
укладений Договір № Н7-166
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними спорудами за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.32). Даний Договір був
зареєстрований на Біржі нерухомості та
основних фондів «Україна» у місті
Харків на підставі біржового контракту
від 05.05.1999 року реєстраційний № БН7-166,
договорів-доручень від імені продавця
та покупця з брокерами на здійснення
біржової угоди та протоколу біржових
торгів.

Договір купівлі-продажу між позивачами
по справі та ОСОБА_3 відповідав їхньому
повному волевиявленню.

Згідно довідки КП «Шевченківського
бюро технічної інвентаризації» станом
на 12 травня 1999 року за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровано цілий житловий будинок
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях
кожному на підставі Договору
купівлі-продажу Н7-166 від 05 травня 1999
року. Вартість вказаного житлового
будинку станом на 12 грудня 2013 року
становить 347 431 гривень (а.с.19).

Після продажу ОСОБА_3 залишив будинок
за адресою: АДРЕСА_1. Позивачі в свою
чергу прийняли будинок і оселилися в
ньому, де проживають до теперішнього
часу на протязі 15-ти років.

Відповідно до технічного паспорту,
виданого КП «Шевченківське бюро
технічної інвентаризації» позивачі по
справі є власниками будинку за
вищевказаною адресою (а.с.15-19).

В лютому 2014 року позивачі по справі
звернулися до нотаріуса для
посвідчення угоди щодо відчуження
належного їм домоволодіння.

Згідно листа № 66-01/16 від 07.03.2014 року
Шевченківська державна нотаріальна
контора повідомила, що посвідчити
Договір купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1 не вбачається
можливим, оскільки відповідно до ст.227
ЦК УРСР, діючого на час укладання
спірного договору, Договір
купівлі-продажу житлового будинку
підлягав обов'язковому нотаріальному
посвідченню, а недодержання
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність такого договору (а.с.20).

Позивачі по справі стверджують, що
Договір купівлі-продажу № Н7-166 не був
нотаріально посвідчений по причині
того, що на момент реєстрації Договору,
правочин, зареєстрований на товарній
біржі не підлягав нотаріальному
посвідченню, про що свідчить п.9
Договору купівлі-продажу, а також ст.15
ЗУ «Про товарну біржу», в якій вказано,
що угоди, зареєстровані на біржі, не
підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.. 15 Закону України від
10.12.1991 року № 1957-ХІІ «Про товарну біржу»
у ред.. від 15.05.2003 року, біржовий
контракт вважається укладеним з
моменту його реєстрації на біржі та не
підлягає нотаріальному посвідченню,
тобто з цього часу відповідачі стали
власниками даного будинку, який в
подальшому відразу був зареєстрований
в Шевченківському МБТІ 12.05.1999 року.

Позивачі, як добросовісні учасники
цивільних правовідносин, повністю
виконали угоду, оскільки покупцеві
передали гроші за житловий будинок та
вступили у право володіння
нерухомістю.

Відповідно до ст.657 ЦК України,
договір купівлі - продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку( квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно із ч.3 ст. 640 ЦК України,
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Тому відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України,
даний договір є вчиненим з моменту
реєстрації його в органах БТІ, тобто з
12.05.1999 року.

У відповідності до ст.ст. 316,328 ЦК
України право власності це є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб. Право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Тому на підставі вищевикладеного,
з метою захисту майнових прав позивача,
суд вважає за необхідне позов
задовольнити .

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 110, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.
210, 316, 317, 328, 334, 640, 655 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
з надвірними спорудами згідно
технічного паспорта від 16.11.2013 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Шевченківського

районного суду
С.М.Стеганцов