Справа № 424/3631/14-ц
Провадження №2/424/1510/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Ровеньківський
міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді
Ібадової Н.П.,

при секретарі
Бурлака О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду м.
Ровеньки Луганської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
відповідача Кленової селищної ради
міста Ровеньки Луганської області «про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу і
визнання права на спадщину», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом, у якому зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3, її батько. У
зв'язку з його смертю відкрилася
спадщина, яка складається з житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. Вказаний будинок належить
померлому на праві власності на
підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку від 29.04.1958 року. Позивач має
право на спадкування за законом у першу
чергу, відповідно до ст. 1261ЦК України,
оскільки вона є дочкою померлого. Крім
того, її батько залишив заповіт від
24.05.1989 року, яким усе своє майно
заповідав їй. Родинні відносини
підтверджуються свідоцтвом про
народження, витягом з державного
реєстру про реєстрацію шлюбу.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
позивач прийняла спадщину, оскільки
вона постійно проживала в будинку
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Про це свідчить довідка з
селищної ради від 14.04.2014р. Таким чином,
вона має право на спадкове майно, але
оформити свої спадкові права не має
можливості через те, що в
правовстановлюючому документі - в
договорі забудови вказано помилково по
батькові померлого Тимофійович
замість Трохимовича. Про це свідчить
свідоцтво про смерть. Тому їй необхідно
встановити факт належності померлому
вказаного документу на будинок. У
зв'язку з помилкою в
правовстановлюючому документі на
будинок позивач не має можливості
здійснити оцінку і визначити його
дійсну вартість, що є також перешкодою
для здійснення нотаріальних дій. Тому
вона визначає попередньо ціну позову в
20000 грн. За захистом порушеного права
вона вимушена звернутися до суду з
позовом. Оскільки інших спадкоємців не
має, відповідачем є міська рада.

Просила суд встановити що,
правовстановлюючий документ - договір
про надання у безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності від 29.04.1958р.
на ім'я ОСОБА_3 належить її батькові,
ОСОБА_3. Визнати за нею, спадкоємцем за
заповітом, право власності на житловий
будинок з належними до нього
господарськими і побутовими будівлями
і спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3 на
підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку від
29.04.1958 р.

Позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила їх
задовольнити.

Представник відповідача -
Кленової селищної ради міста Ровеньки
Луганської області у судове засідання
не з'явився. Надав до суду письмову
заяву, в якій зазначив, що проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не
заперечує, просив розглянути справу за
його відсутності (а.с. 38).

Вислухавши пояснення позивача,
свідків, дослідивши матеріали справи
та надані сторонами докази, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Судом встановлено, що згідно
довідки виконкому Кленової селищної
ради міста Ровеньки Луганської
області, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 01
січня 1960 року по день смерті. На день
смерті і протягом шести місяців після
його смерті за цією адресою мешкала та
була зареєстрована донька ОСОБА_1,
онуки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а.с. 5).

Згідно довідки виконкому
Кленової селищної ради міста Ровеньки
Луганської області ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_5. Була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 з 01 січня 1960 року по
день смерті. На день смерті і протягом
шести місяців після її смерті за цією
адресою мешкав та був зареєстрований
чоловік ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 7), 07 грудня 1954
року Щотівською сільською радою міста
Антрацит Ворошиловградської області,
був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_8 за актовим записом №178 (а.с. 7).

Згідно витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб щодо підтвердження
дошлюбного прізвища від 11.04.2014 року,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 05.07.1975 року уклала
шлюб зі ОСОБА_11 і змінила прізвище на
«ОСОБА_1» (а.с. 8).

У судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 були рідними
батьками позивача ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Тому позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
батьків.

Згідно договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві приватної власності від 29 квітня
1958 року (а.с. 10-12), ОСОБА_3 була виділена
земельна ділянка площею 900 кв.м за
адресою: Луганська область, місто
Ровеньки, смт. Кленовий, вулиця Миру.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 (а.с. 14) ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3 (а.с. 15), ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_3 24 травня 1989 року склав
заповіт на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (а.с. 33-35), відомості
про звернення до нотаріальної контори
відсутні.

Згідно довідки КП «Ровеньківське
бюро технічної інвентаризації»
Ровеньківської міської ради №825 від
11.07.2014 року, житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_3 на праві приватної
власності на підставі договору
забудови посвідченого державного
нотаріусом Ровеньківського
нотаріального округу 28.07.1958 року р№3163/1
(а.с. 35)

Свідок ОСОБА_11 у судовому
засіданні пояснив, що він є чоловіком
позивача ОСОБА_1 з 1975 року. У 1980 році,
коли померла мати ОСОБА_1 вони
переїхали до батька позивача і стали
проживати разом із ним. Після смерті
батька ніхто не замислювався щодо
встановлення права власності на
будинок. На теперішній час виникла в
цьому необхідність, оскільки його
необхідно зареєструватись у будинку.
Будинок належав батькові. Мати
позивача померла раніше батька. Діти
вже дорослі та мешкають окремо, вони
забезпечені своїм житлом. На частку в
цьому будинку більше ніхто не
претендує. Він, як чоловік позивача, не
заперечує щодо визнання права
власності на будинок в цілому за
позивачем.

Свідок ОСОБА_12 у судовому
засіданні пояснила, що вона є сестрою
позивача. У будинку батьків проживає
позивач разом із чоловіком. У
правовстановлюючому документі на
будинок невірно зазначено по батькові
її батька. Вона забезпечена своїм
житлом і не претендує на частку у
житловому будинку після смерті
батьків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК
України, суд розглядає справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу особі,
прізвище, ім'я по батькові, місце та
дата народження якого, зазначені в
документі, не співпадають з іменем по
батькові, прізвищем, місцем та датою
народження особи, зазначеної в
свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 5 від
31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно
з Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»,
при розгляді справи про встановлення
відповідно до п. 6 ст.273 ЦПК факту
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження
якої, зазначені в документі, не
збігаються з ім'ям, по батькові,
прізвищем, місцем і часом народження
цієї особи, вказаними у свідоцтві про
народження або в паспорті, у тому
числі, факту належності
правовстановлюючого документа, в якому
допущені помилки у прізвищі, імені, по
батькові або замість імені чи по
батькові зазначені ініціали суд
повинен запропонувати заявникові
подати докази про те, що
правовстановлюючий документ належить
йому і що організація, яка видала
документ, не має можливості внести до
нього відповідні виправлення. Разом
з тим, цей порядок не застосовується,
якщо виправлення в таких документах
належним чином не застережені або ж
їх реквізити нечітко виражені
внаслідок тривалого використання,
неналежного зберігання, тощо. Це є
підставою для вирішення питання про
встановлення факту, про який йдеться в
документі, відповідно до чинного
законодавства. Заяви про встановлення
із зазначених підстав факту належності
особі вироку або рішення суду, квитка
про членство в об'єднанні громадян,
військового квитка, посвідчення до
ордена або медалі, паспорта, чи
свідоцтв, що їх видають органи
реєстрації актів громадянського стану,
та інших документів, що посвідчують
особу, не підлягають розгляду в
порядку, передбаченому главою 37 ЦПК,
оскільки ці питання вирішуються
органом, який видав документ. Судами
також не встановлюється тотожність
особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст.
273 ЦПК суд може встановлювати факти
належності особі документів, які не
відносяться до таких, що посвідчують
особу, наприклад, довідок про поранення
чи перебування у госпіталі у зв'язку
з пораненням, повідомлення
військових частин, військкоматів і
інших органів військового управління
про загибель чи пропажу без вісті в
зв'язку з обставинами військового часу,
а також заповіту, страхового
свідоцтва (полісу), ощадної книжки,
трудової книжки, іншого документа про
трудовий стаж.

Суд вважає за можливе встановити
факт належності договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності від 29.04.1958
року ОСОБА_3, оскільки його по-батькові
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу, свідоцтвом про смерть.

Статтею 1218 ЦК України
передбачено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1234 ЦК України,
право на заповіт має фізична особа з
повною цивільною дієздатністю. Право
на заповіт здійснюється особисто.
Вчинення заповіту через представника
не допускається.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
заявив про відмову від неї.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 1218, 1233,1234,1268 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 31.03.1995 року із змінами,
внесеними згідно з Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», ст.ст. 8,10,11,60, 212-215,223,256,294 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити цілком.

Встановити що договір про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності від 29.04.1958
року на ім»я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на
житловий будинок з належними до нього
господарськими і побутовими будівлями
і спорудами,розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3 на
підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності від 29.04.1958
року, посвідченого державним
нотаріусом Ровеньківського
нотаріального округу 10.05.1958 року Р/№
3163/1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Апеляційним Судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Н.П. Ібадова

22.07.2014
Ровеньківський міський суд Луганської
області