Справа № 626/867/14-ц
Провадження № 6/626/126/2014
У Х В А Л А

Іменем України

30.04.2014 року Красноградський
районний суд Харківської області у
складі: головуючої - судді Болотової
Л.І., при секретарі - Кузнецовій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у відсутність сторін, заяву
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Красноградського районного управління
юстиції Ляміної А.В. про визнання судом
відмови стягувача від примусового
виконання рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Красноградського районного управління
юстиції Ляміна А.В. звернулась до суду
із заявою про визнання судом відмови
стягувача від примусового виконання
рішення Красноградського районного
суду Харківської області від 05.04.2002
року про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей.

Підставою для звернення є заява
стягувача ОСОБА_3 про закінчення
виконання вищевказаного судового
рішення про стягнення аліментів у
зв'язку з примиренням сторін.

На розгляд заяви про визнання
відмови стягувача від примусового
виконання рішення суду державний
виконавець та боржник не з'явилися.

Стягувач ОСОБА_3 пояснила, що на
даний час мирним шляхом вирішити
питання про заборгованість по
алімнетах з боржником не вдалося, тому
вона не бажає відмовлятися від
примусового виконання рішення про
стягнення аліментів, про що зазначила в
своїй заяві і просила розглянути
справу без неї.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні заяви
державного виконавця про визнання
судом відмови стягувача від
примусового виконання рішення суду
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України
мирова угода, укладена між сторонами,
або відмова стягувавча від примусового
виконання в процесі виконання рішення
подається в письмові формі державному
виконавцеві, який не пізніше
триденного строку передає її до суду за
місцем виконання рішення для визнання.
Суд має право перевірити і не прийняти
відмови стягувача від примусового
виконання, якщо це суперечить закону
або порушує права чи свободи інших
осіб.

Із матеріалів справи вбачається,
що рішенням Красноградського
районного суду Харківської області від
05.04.2002 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
були стягнуті аліменти на утримання
дітей.

Станом на 01.04.2014 року існує
заборгованість по аліментах в сумі
49535,22 грн., яку боржник не сплачує.

Стягувач ОСОБА_3 відмовилась від
своєї заяви про закінчення виконавчого
провадження про стягнення аліментів,
так як боржник добровільно не погашає
заборгованість.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що в даному випадку немає
підстав для затвердження заяви про
прийняти відмови стягувача від
примусового виконання рішення суду,
так як проти цього заперечує стягувач і
враховуючи інтереси дітей.

На підставі ч. 2 ст. 12 Закону
України «Про виконавче провадження» та
керуючись ст. ст. 209-210, 372 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Красноградського районного управління
юстиції Ляміної А.В. -відмовити.

Не прийняти відмову стягувача
ОСОБА_3 від примусового виконання
рішення Красноградського районного
суду Харківської області від 05.04.2002
року про стягнення з ОСОБА_2 на її
користь аліментів на утримання дітей.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя