Справа № 509/2496/14-ц
УХВАЛА

31 липня 2014 року
смт.
Овідіополь

Овідіопольського районного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Мажар А.М.,

за участю: представника скаржника за
довіреністю ОСОБА_1,

представника ВДВС Овідіопольського
РУЮ за довіреністю Захарової Б.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу

ОСОБА_5

про визнання дій начальника ВДВС
Овідіопольського РУЮ Одеської області
Костенко Р.В. неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2014 року, скаржниця (стягувач)
ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою, в
якій просила суд, визнати
неправомірними дії начальника ВДВС
Овідіопольського РУЮ Одеської області
Костенка Р.В., спрямовані на закінчення
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчих
листів № 2-544/12 виданих Овідіопольським
райсудом 13.12.2012 р. в разі нездійснення
нею авансування витрат для проведення
виконавчих дій або самостійного
укладання договору з установою для
надання послуг та зобов'язати
начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ
Одеської області Костенка Р.В. не
вчиняти перешкод по виконанню
виконавчих листів ВП 35736398 та ВП 35737636
від 17.12.2012 р. у цивільній справі № 2-544/12
за рішенням апеляційного суду Одеської
області від 28.11.2012 р. про зобов'язання
ОСОБА_6 знести самовільно побудовану
прибудову до багатоквартирного
будинку за адресою : АДРЕСА_1 та
зобов'язання ОСОБА_6 усунути перешкоди
у користуванні ОСОБА_5 земельною
ділянкою за вказаною адресою, яка
відноситься до прибудинкової
території, які надійшли на виконання до
ВДВС Овідіопольського РУЮ 14.12.2012 р.

Представник скаржниці ОСОБА_1 в
судовому засіданні скаргу підтримав та
просить суд її задовольнити в повному
обсязі.

Представник ВДВС Овідіопольського
РУЮ Захарова Б.Ю. в судовому засіданні
проти задоволення скарги заперечувала,
просила суд, відмовити у її
задоволенні вважаючи її безпідставною
і необґрунтованою.

Боржник ОСОБА_6 в судове засідання не
з`явився, хоча про дату, час та місце
розгляду скарги був повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, в зв'язку з чим, за згодою
учасників процесу, суд проводить
розгляд скарги за його відсутністю.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши надані по справі письмові
докази, суд вважає скаргу такою, що
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав:

Відповідно до ст.383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу порушено їх права чи
свободи.

У відповідності до положень ст.385 ЦПК
України скаргу може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.
Пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Частиною 2 статті 387 ЦПК України
передбачено, якщо оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи ДВС і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Згідно до ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Умовами статті 49 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі : скасування рішення
суду або іншого органу (посадової
особи), на підставі якого виданий
виконавчий документ, або визнання
судом виконавчого документа таким, що
не підлягає виконанню. У цьому випадку,
виконавчий документ надсилається до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав. Про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно до ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.75 Закону України
"Про виконавче провадження" якщо
рішення не виконано і виконання може
бути проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.

Одночасно, згідно із ст.ст. 42,89
вказаного Закону - з метою забезпечення
провадження виконавчих дій стягувач
може за погодженням з державним
виконавцем внести на відповідний
рахунок органу державної виконавчої
служби певну грошову суму для
здійснення необхідних витрат або
покриття їх частини, якщо інше не
передбачено цим Законом. У разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає на нього штраф
у подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Суд встановив, що ВДВС
Овідіопольського РУЮ Одеської області
на виконанні перебувають два
виконавчих провадження по примусовому
виконанню виконавчих листів № 2-544/12
виданих 13.12.2012 р. Овідіопольським
райсудом про зобов'язання ОСОБА_6
знести самовільно побудовану
прибудову до багатоквартирного
будинку за адресою : АДРЕСА_1 та про
зобов'язання ОСОБА_6 усунути перешкоди
у користуванні ОСОБА_5 земельною
ділянкою за вказаною адресою, яка
відноситься до прибудинкової
території.

27.08.2013 р., державним виконавцем
винесені постанови про відкриття
виконавчого провадження, які були
надіслані сторонам виконавчого
провадження за Вих. № 03-12776 та 03-12777 від
28.08.2013 р., в яких, боржнику ОСОБА_6 було
наданий добровільний строк 7 днів для
виконання рішення суду.

26.09.2013 р., держвиконавцем було
здійснено виїзд за місцем виконання
рішення суду і встановлено, що вимоги
виконавчих документів боржником
ОСОБА_6 добровільно не виконано, про що
були складені відповідні акти. При
чому, держвиконавцем, згідно вимог
ст.ст.75,89 Закону України "Про виконавче
провадження" винесені постанови про
накладення штрафу на боржника за
невиконання виконавчих листів, які
були надіслані боржнику згідно із ст.75
вказаного Закону і надано повторний
строк для виконання рішення суду з
попередженням про адміністративну та
кримінальну відповідальність. Однак,
при повторній перевірці
держвиконавцем виконання рішення суду,
було встановлено про повторне
невиконання боржником вимог
виконавчих листів 07.10.2013 р. за що 08.10.2013
р., на боржника було накладено штраф у
розмірі 340 грн.

14.10.2013 р., до Овідіопольського РВ
ГУМВС України в Одеській області,
державним виконавцем надіслано
подання про притягнення боржника
ОСОБА_6 до кримінальної
відповідальності за ст.382 КК України за
невиконання рішення суду.

Для виконання вказаного вище
рішення суду, а саме, для знесення
прибудови зазначеної у виконавчому
документі - необхідно залучення
спеціальної техніки і відповідно
понесення значних матеріальних витрат,
у зв'язку з чим, листом від 05.11.2013 р.,
стягувачу ОСОБА_5, у відповідності до
ст.42 Закону України "Про виконавче
провадження" було запропоновано
проавансувати витрати.

Як встановив суд, і це підтверджено
документально, в рамках вищевказаного
відкритого виконавчого провадження,
21.11.2013 р., державним виконавцем були
надіслані листи до спеціалізованих
організацій, які мають відповідні
ліцензії на ведення господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури про визначення
можливості знесення, зазначених у
рішенні прибудов та визначення
вартості проведення вказаних робіт, у
зв'язку з тим, що знос зазначеної
прибудови може призвести до порушення
функціонування електромереж,
газопроводу, водопроводу, враховуючи,
що вказана у виконавчому листі
прибудова не є відокремленим від
основної споруди, не вказаної у рішенні
суду та не підлягає зносу.

28.01.2014 р., до ВДВС Овідіопольського
РУЮ надійшла відповідь
спеціалізованої організації про
вартість вищевказаних робіт, і в цей же
день, до ГУЮ держвиконавцем було
направлено лист щодо виділення коштів
на проведення виконавчих дій у сумі 75000
грн.

Таким чином, ніякого припису
державного виконавця від 05.11.2013 р.
скаржниця ОСОБА_5 не отримувала, а
отримала лише лист, в якому їй, як
стягувачу було запропоновано
проавансувати витрати на проведення
виконавчих дій, провадження по яким не
закрито, і після вказаного листа, ВДВС
Овідіопольського РУЮ було вжито ряд
заходів, необхідних для виконання
вищевказаних виконавчих документів і
відповідно постанова про закінчення
виконавчого провадження (дій)
державним виконавцем на той момент не
виносилася.

Лист державного виконавця від 05.11.2013
р. - не є приписом або постановою, і
відповідно не є процесуальним
документом, який тягне за собою
будь-які правові наслідки щодо
закриття виконавчого провадження, і
який можливо оскаржити, а носить лише
інформаційний (рекомендаційний)
характер.

Зазначені вище дії державного
виконавця відповідають вимогам ст.42
Закону України "Про виконавче
провадження" та є Законними.

Далі, 06.05.2014 року та 08.05.2014 року ВДВС
Овідіопольського РУЮ Одеської області
по вищезазначеним виконавчим
провадженням були винесені постанови
про закінчення виконавчого
провадження, але вони не є предметом
оскарження по скарзі, що розглядається,
в зв'язку з чим суд не надає їм правової
оцінки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
ані в скарзі ОСОБА_5, ані в поясненнях
представника скаржника у судовому
засіданні, не міститься жодних
посилань на порушення начальником ВДВС
Овідіопольського РУЮ конкретних норм
Закону України "Про виконавче
провадження".

Отже, з урахуванням того, що на думку
суду державним виконавцем проведенні
вичерпано усі можливі, передбачені
Законом України "Про виконавче
провадження" дії щодо примусового
виконання рішення суду, які повністю
відповідають вимогам Закону, суд
вважає скаргу необґрунтованою,
безпідставною та такою, що задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 169, 208-209, 383-387
ЦПК України, Законом України "Про
виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний
строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя
А.І.
Бочаров