У х в а л а

21 липня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика
П. О., суддів:
Євграфової Є. П., Остапчука Д. О.,

Касьяна О. П., Ситнік О. М.,
розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Запорізької
обласної дирекції «Райффайзен Банк
Аваль» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції, Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТД Еліт
Сервіс», ОСОБА_7, приватного нотаріуса
Бердянського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, треті особи:
Реєстраційна служба Бердянського
міськрайонного управління юстиції,
Відкрите акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль», про визнання
недійсними прилюдних торгів та
свідоцтва про право власності на
квартиру, незаконними дій головного
державного виконавця, зобов'язання
сторони повернути одержане, скасування
державної реєстрації права власності;
за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про виселення та визнання
такими, що втратили право користування,
проживання у квартирі,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом до ВДВС
Бердянського МУЮ, ТОВ «ТД Еліт Сервіс»,
ОСОБА_7, приватного нотаріуса
Бердянського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 про визнання недійсними
прилюдних торгів та свідоцтва про
право власності на квартиру,
незаконними дій головного державного
виконавця, зобов'язання сторони
повернути одержане, скасування
державної реєстрації права власності.

Посилались на те, що прилюдні торги
з реалізації належної їм на праві
власності квартири АДРЕСА_1, було
проведено з порушенням Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999
року та Закону України «Про іпотеку»,
внаслідок чого були порушені їх права.

У листопаді 2012 року ОСОБА_7
звернулася до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
виселення із квартири
АДРЕСА_1 та визнання такими, що втратили
право користування, проживання у ній.

Посилалась на те, що після
реєстрації права власності на спірну
квартиру вона 09 серпня 2012 року
звернулась до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з
листом, у якому повідомила про набуте
право власності та вимагала від них
звільнити квартиру та передати її
через представника. Посилаючись на
статті 316, 317, 319, 383, 386, 391 ЦК України, ст.150
ЖК України просить виселити ОСОБА_4,
ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_1 та визнати
їх такими, що втратили право
користування, проживання у ній.

Рішенням Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 27 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 10 грудня 2013 року, позов ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги
від 18 квітня 2012 року з реалізації
квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оформлених
18 квітня 2012 року протоколом №
1проведення прилюдних торгів із
реалізації нерухомого майна, що є
предметом іпотеки та належить ОСОБА_4
та ОСОБА_5 на виконання договору від 31
жовтня 2011 року, складеного ТОВ «ТД Еліт
Сервіс».

Визнано недійсними акт державного
виконавця про проведення аукціону з
реалізації майна від 27 квітня 2012 року,
акт державного виконавця про зниження
вартості майна від 31 січня 2012 року, акт
державного виконавця про зниження
вартості майна від 22 березня 2012 року та
застосовано наслідки недійсності
правочину, шляхом приведення сторін у
попередній стан. У
задоволенні решти вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_7 залишено
без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 березня 2014
року рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 27 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 10 грудня 2013 року залишено без змін.

У червні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Запорізької
обласної дирекції «Райффайзен Банк
Аваль» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема -
Закону України «Про виконавче
провадження», Закону України «Про
іпотеку», Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 68/5 від
27 жовтня 1999 року, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник наводить ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 грудня 2013 року у справі №
6-51893ск13.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту судового рішення, про
перегляд якого подано заяву, та
судового рішення, на яке посилається
заявник, вбачається, що вони ухвалені у
спорах щодо визнання прилюдних торгів
недійсними.

Постановляючи ухвалу 05 грудня 2013
року у справі № 6-51893ск13 про відмову у
відкритті касаційного провадження на
підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
погодився з позицією суду апеляційної
інстанції про відсутність підстав для
визнання прилюдних торгів недійсними у
зв'язку з тим, що прилюдні торги
проведені державною виконавчою
службою відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»,
Закону України «Про іпотеку» у
редакціях, які діяли на час здійснення
відповідних виконавчих дій.

У той же час, постановляючи
ухвалу 06 березня 2014 року у справі
№ 6-2186св14, про перегляд якої подано
заяву, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ погодився з
висновками попередній судів про
визнання прилюдних торгів та актів
державного виконавця про проведення
аукціону та зниження вартості майна
недійсними, виходячи з того, що
прилюдні торги було проведено з
порушенням Закону України «Про
виконавче провадження», Закону України
«Про іпотеку», Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
№ 68/5 від 27 жовтня 1999 року.

Враховуючи наведене, відсутні
підстави вважати, що у наведених
справах тотожними є встановлені судами
фактичні обставини, які мають значення
для вирішення спорів, які розглядались,
а, відповідно, що правовідносини, які
виникли між особами, які брали участь у
розгляді вказаних справ, подібні і мало
місце неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права в порівнянні
зі справою, у якій постановлена ухвала,
яку просить переглянути заявник, що
потягло за собою ухвалення різних за
змістом судових рішень.

Оскільки наведені заявником доводи
не містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судового рішення, про
перегляд якого ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Запорізької обласної
дирекції «Райффайзен Банк Аваль»
подано заяву, то у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до відділу державної виконавчої
служби Бердянського міськрайонного
управління юстиції, Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТД Еліт
Сервіс», ОСОБА_7, приватного нотаріуса
Бердянського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, треті особи:
Реєстраційна служба Бердянського
міськрайонного управління юстиції,
Відкрите акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль», про визнання
недійсними прилюдних торгів та
свідоцтва про право власності на
квартиру, незаконними дій головного
державного виконавця, зобов'язання
сторони повернути одержане, скасування
державної реєстрації права власності;
за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про виселення та визнання
такими, що втратили право користування,
проживання у квартирі, за заявою
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Запорізької обласної дирекції
«Райффайзен Банк Аваль» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 березня 2014
року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П. О. Гвоздик

Судді
Є. П. Євграфова

О. П. Касьян

Д. О. Остапчук

О. М. Ситнік