Справа № 441/425/11
Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Н.О.
Провадження № 22-ц/783/3728/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О.
Категорія справи: 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Кабаль І.І. і Крайник Н.П.,

при секретарі Данилик І.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 13 жовтня 2011 року
по справі за позовом ВАТ "Комерційний
банк "Надра" в особі філії ВАТ "КБ "Надра"
Львівське регіональне управління до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А
Н О В И Л А:

Рішенням Городоцького районного
суду Львівської області від 13 жовтня 2011
року стягнуто солідарно з ОСОБА_4,
ОСОБА_6 що значаться проживаючими по по
АДРЕСА_1, ОСОБА_5, що значиться
проживаючою в с. Годині Мостиського
району Львівської області на користь
ВАТ "Комерційний банк "Надра"в особі
філії ВАТ "КБ "Надра" Львівське
регіональне управління (79008, вул.
Пекарська, 7, м. Львів, кор/р 0001, МФО
325978, ) заборгованість за
кредитним договором №1644/МК від 21.12.2006р.,
в загальній сумі 419035,13 грн. (чотириста
дев"ятнадцять тисяч тридцять п"ять)
гривень (тринадцять) копійок, та 1730 грн.
судових витрат, а всього 420765,13 грн.
(чотириста двадцять тисяч сімсот
шістдесят п"ять) гривень (тринадцять)
копійок.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 в користь Держбюджету
Городоцького району Львівської
області (р.р. 0076, ,
одержувач платежу Держбюджет
Городоцького району, МФО банку 825014,
найменування установи банку ГУДКУ у
Львівській області - 90 грн. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржили ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

ОСОБА_4 вважає рішення незаконним,
оскільки таке рішення постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ВАТ "Комерційний банк "Надра" в позові.

Вважає, що судом порушено вимоги ст.ст.
169, 213 ЦПК України, оскільки відповідачі
належним чином не повідомлялися про
час та місце розгляду справи,
оскаржуваним рішенням і матеріалами
справи підтверджено, що судом не
досліджено всі осбставини справи щодо
правовідносин, які виникли між
сторонами. Також вважає, що кредитний
договір укладений з порушенням
позивачем Українського законодавства.

ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі
просить рішення Городоцького
районного суду Львівської області від
13 жовтня 2011 року скасувати та ухвалити
нове рішення яким у позові ВАТ
"Комерційний банк "Надра" в особі філії
ВАТ "КБ "Надра" Львівське регіональне
управління до ОСОБА_5 про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити. Вважає, що судом
першої інстанції порушено норми ст.
213ЦПК України. Стверджує, що договір
поруки вона не укладала та такого
волевиявлення не мала.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та
вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги до
задоволення не підлягають із наступних
підстав.

У відповідності до вимог ст.
60 ЦПК України, кожна сторона
зобов»язна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК
України. За змістом ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, що
обрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції таким вимогам відповідає.

Як вбачається з матеріалів
справи, а саме кредитного договору
№1644/МК від 21.12.2006 року та додаткової
угоди №1 до Кредитного договору, між
ВАТ "КБ "Надра" в особі філії ВАТ "КБ
Надра" Львівське РУ та ОСОБА_4 21.12.2006
року укладено кредитний договір,
згідно якого банк надав ОСОБА_4 кредит в
сумі 35 000 Євро зі сплатою 13.5% річних, а
відповідач, отримавши кошти,
зобов"язався сплачувати банкові
обов"язкові платежі за користування
кредитом і сплатити кредит до 21.12.2011
року.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
(далі-ЦК) України, зобов`язання має
виконуватись належним чином.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з позовних вимог
банку про погашення кредиту, а також
розрахунку заборгованості, ОСОБА_4
ухиляється від виконання своїх
зобов"язань по кредитному договору,
внаслідок чого відповідно до
розрахунку станом на 01.02.2009 року
утворилась заборгованість, яка
становить 27 255.33 Євро, з яких 26 106.87 Євро -
заборгованість по кредиту, 889.92 Євро -
заборгованість по відсотках, 258.51 Євро -
пеня за порушення строків сплати
кредиту та відсотків.

Виконання ОСОБА_4 зобов"язань по
кредитному договору було забезпечене
заставою транспортних засобів:
автомобілів марки "Renault Magnum" р.н. НОМЕР_7,
номер шасі НОМЕР_3, належного йому на
підставі Свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_5, виданого 12.09.2006 року, марки "Renault
Magnum" р.н. НОМЕР_2, номер шасі НОМЕР_4,
належного йому на підставі Свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_6.

Виконання ОСОБА_4 зобов"язань по
кредитному договору було забезпечене
порукою, відповідно до договорів
поруки від 21.12.2006 року, укладеними між
ВАТ "КБ "Надра" в особі філії ВАТ "КБ
"Надра" Львівське РУ із ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до п.1.1 договору поруки
від 21.12.2006 року поручителі зобов"язані
відповідати перед кредитором в
повному обсязі за виконання
зобов"язань за кредитним договором
№1644/МК від 21.12.2006 року. Згідно з п. 2.1
договору поруки, у випадках
невиконання боржником своїх
зобов"язань кредитор письмово
повідомляє поручителів про це із
зазначенням суми заборгованості, а
поручителі протягом 3 днів з моменту
невиконання боржником зобов"язань
перед кредитором, погашають кредит.

Згідно з п. 1.2 договору поруки у
випадку невиконання зобов"язань по
кредитному договору боржник і
поручителі несуть солідарну
відповідальність.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов"язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, в зв"язку з чим поручителі
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідають по
зобов"язаннях за вищевказаним
кредитним договором перед ВАТ "КБ
"Надра" в тому ж обсязі, що і боржник
ОСОБА_4 є солідарними боржниками і
залишаються зобов"язаними перед
кредитором до тих пір, поки всі
зобов"язання по кредитному договору не
будуть виконані.

З урахуванням вищенаведеного, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що заборгованість за
кредитним договором підлягає
солідарному стягненню з боржника
ОСОБА_4 та поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_6 і
оскільки станом на 01.02.2009 року
заборгованість ОСОБА_4 перед ВАТ "КБ
"Надра" становила 27 255.30 Євро, то з
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід стягнути
саме таку суму.

Також, задовольняючи позов, судом
вірно стягнуто з відповідачів на
користь позивача 1730 грн. судових витрат
оскільки такі документально
підтверджені та на користь Держбюджету
Городоцького району 90 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи

Колегія суддів не погоджується з
доводами апелянтів про те, що
відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не
були належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи, а суд
першої інстанції розглянувши справу за
їх відсутності і порушив вимоги ст. 169
ЦПК України, адже в матеріалах справи
наявні рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення
(судових повісток про виклик до суду) з
відміткою про їх вручення адресатам,
зокрема: ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, також
слід зазначити, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6
проживають за одною адресою. (а.с.37-39, 83,
85,86).

Згідно п. 99 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
Постановою КМУ від 05.03.2009 р. №270,
рекомендовані поштові відправлення, у
тому числі рекомендовані листи з
позначкою "Судова повістка",
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень,
поштових переказів, повідомлення про
надходження електронних поштових
переказів, які не були вручені під час
доставки, повторні повідомлення про
надходження реєстрованих поштових
відправлень (крім зазначених в абзаці
четвертому пункту 93 цих Правил),
поштових переказів, адресовані
фізичним особам, під час доставки за
зазначеною адресою або під час
вручення в об'єкті поштового зв'язку
вручаються адресату, а у разі його
відсутності - повнолітньому члену сім'ї
за умови пред'явлення документа, що
посвідчує особу, а також документа, що
посвідчує родинні зв'язки з адресатом
(свідоцтво про народження, свідоцтво
про шлюб тощо), чи рішення органу опіки
і піклування про призначення їх
опікунами чи піклувальниками.

Як вбачається зі змісту Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою КМ України від 17.08.2002 року №
1155, адресовані фізичним особам
рекомендовані поштові відправлення
вручаються особисто адресату, а у разі
його відсутності - повнолітнім членам
сім'ї за умови пред'явлення ними
документа, що посвідчує особу, а на
поштовому повідомленні про вручення
поштової кореспонденції
проставляється підпис не особи, якій
вручається поштова кореспонденція, а
підпис листоноші, що вручає дане
повідомлення, або листоноша зазначає
прізвище особи, якій вручено дане
відправлення: самі підписи осіб, що
отримують рекомендовану поштову
кореспонденцію, проставляються в
журналах пошти. Дане правило
спростовує твердження ОСОБА_5 про те, що
судові розписки їй не вручалися,
оскільки підписи на розписках не є ані
її, ані інших членів сім"ї в зв"язку з
тим, що вона за зареєстрованим місцем
проживанням не проживає.

Необгрунтованими є доводи апелянта -
ОСОБА_4 щодо скасування рішення суду з
підстав порушення вимог законодавства
про використання іноземної валюти при
здійсненні розрахунків на території
України.

Основний законодавчий акт, який
регулює правовідносини у сфері
валютного регулювання і валютного
контролю є Декрет Кабінету Міністрів
України «Про систему валютного
регулювання і валютного
контролю»(далі-Декрет).

ОСОБА_4 вказує на необхідність
наявності в ПАТ «КБ «Надра»
індивідуальної ліцензії на здійснення
операцій з валютою.

Щодо вимог підпункту «в» пункту 4
статті 5 Декрету, який передбачає
наявність індивідуальної ліцензії
Національного банку України на
здійснення операцій щодо надання та
одержання резидентами кредитів у
іноземній валюті, якщо терміни і суми
таких кредитів перевищують
встановлені законодавством межі, то,
оскільки на цей час законодавством
України не встановлено термінів і сум
кредитів у іноземній валюті як
критеріїв їх віднесення до сфери дії
режиму індивідуального ліцензування,
ця норма не може застосовуватись
судами.

Беручи до уваги норми Декрету,
Положення про порядок видачі
Національним банком України
індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 14
жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у
Міністерстві юстиції України 9
листопада 2004 року № 1429/10028), слід
зазначити, що використання іноземної
валюти як засобу платежу без ліцензії
дозволяється, якщо ініціатором або
отримувачем за валютною операцією є
уповноважений банк (ця норма
стосується лише тих операцій
уповноваженого банку, на здійснення
яких Національний банк видав йому
банківську ліцензію та письмовий
дозвіл на здійснення операції з
валютними цінностями).

В матеріалах справи наявні копії
Банківської ліцензії №21 та Дозволу
№21-1, виданих 23 серпня 2002 року.

За таких обставин, надання та
одержання кредиту в іноземній валюті,
сплата процентів за таким кредитом не
потребують наявності індивідуальної
ліцензії на використання іноземної
валюти на території України як засобу
платежу у жодної зі сторін кредитного
договору, про що зазначив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у Постанові №5 від 30 березня 2012
року Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги -
ОСОБА_8 про несправедливість умов
кредитного договору в частині надання
кредиту в Євро і, що такий значно
погіршує становище позичальника і він
повинен сплачувати платежі в іноземній
валюті, курс якої відносно гривні
значно зріс в зв"язку з чим його
фінансовий стан різко, колегія судів не
приймає до уваги, оскільки у
позичальника існувала можливість
передбачити в момент укладання
договору зміни курсу гривні у
відношенні до Євро, виходячи з динаміки
зміни курсів валют з моменту введенні в
обіг національної валюти - гривні та її
девальвації й можливість отримання
кредиту в національній валюті.

Крім того, під час укладання кредитного
договору ОСОБА_8 був усвідомлений, що
валютні ризики під час виконання
зобов'язань за договором несе саме
позичальник, належним чином був
обізнаний з умовами кредитування та
необхідною інформацією, погодився з
ними та підписав спірний договір.

Щодо твердження апелянта - ОСОБА_5,
що договір поруки є фальшованим,
підробленим, оскільки стверджує, що
такий не укладала та такого
волевиявлення не мала, а підпис на
ньому не її, колегія судів не приймає
до уваги, оскільки дані обґрунтування
апеляційної скарги направленні на
визнання договору поруки недійсним, а
предметом даного позову є солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Відповідач ОСОБА_5 не
скористався процесуальним правом та не
надала обґрунтованих підстав для
скасування рішення, саме щодо
неправильного застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права під час вирішення
спору про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Відповідно до ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що розглядаючи спір
районний суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 жодним чином висновків суду
першої інстанції не спростовують, а
тому у задоволенні таких скарг
апелянтам слід відмовити, а рішення
Городоцького районного суду
Львівської області від 13 жовтня 2011 року
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -
відхилити.

Рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 13 жовтня 2011 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набранням ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Я.Мельничук

Судді:
І.І. Кабаль

Н.П. Крайник