УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Леньо С. І.

при секретарі
Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові заяву
позивача ОСОБА_1 про роз'яснення
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 05.09.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Захід
Авто Центр» про зобов'язання до
вчинення дій, виплату грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 05.09.2013 року, яке залишено
без змін ухвалою Апеляційного суду у
Львівській області від 11.02.2014р., позовні
вимоги у вищезгаданій справі
задоволено частково, зобов'язано
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Захід Авто Центр» (в
особі директора товариства ОСОБА_3,
АДРЕСА_3, ) звільнити та
передати нежитлове приміщення, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_2, на
плані приміщення позначене літерою Б-1,
загальною площею 46,1 кв.м., ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1) протягом двох тижнів з дня
набрання рішенням суду законної сили;
зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю «Захід Авто Центр» (в
особі директора товариства ОСОБА_3,
АДРЕСА_3, ) передати всю
технічну та іншу документацію на
нежитлове приміщення, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_2, на плані
приміщення позначене літерою Б-1,
загальною площею 46,1 кв.м., ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1) протягом двох тижнів з дня
набрання рішенням суду законної сили. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в
якій просить роз'яснити рішення суду
від 05.09.2013р., оскільки таке є
незрозумілим. Так, в процесі
примусового виконання даного рішення
суду державним виконавцем було
відкрито виконавче провадження та
надіслано відповідну постанову на
адресу відповідача. У відповідь на таку
постанову останній направив лист з
інформацією про зміну директора
Товариства з ОСОБА_1 на ОСОБА_6, і
зважаючи на той факт, що в рішенні суду
вказаний попередній директор
Товариства, відповідач позбавлений
можливості виконати рішення суду. З
метою ухилення від необґрунтованого
невиконання рішення суду просить
надати роз'яснення щодо порядку
виконання даного судового рішення, а
також роз'яснити, чи в такий спосіб ТзОВ
«Захід Авто Цент» ухиляється від
виконання рішення суду.

Учасники процесу в судове засідання не
з'явились, про дату час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Позивач у справі подала до суду
клопотання про розгляд справи у її
відсутності та підтримку такої заяви.
Від повноважного представника
відповідача надійшла заява про
відкладення розгляду справи з тих
мотивів, що судова повістка отримана
ним лише 09.07.2014р., тобто менш ніж за добу
до розгляду справи, і на момент такого
розгляду, останній не має можливості
бути присутнім в судовому засіданні
через зайнятість в іншому судовому
процесі. Крім цього, просить врахувати,
що задовольняючи позов частково, суд
виходив саме із змісту позовних вимог,
і в даному випадку, іде мова про зміну
рішення суду, а не про його роз'яснення,
що законом заборонено.

За змістом ч. 3 ст. 221 ЦПК України, неявка
осіб, які брали участь у справі не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду, а тому, суд
вважає можливим розглянути заяву у
відсутності представника відповідача.
При цьому, враховується той факт, що
обставини, викладені останнім в заяві
про відкладення жодними доказами не
підтвердженні. Процесуальне
законодавство не встановлює
пріоритетності одних судових процесів
над іншими, а тому, неявка представника
відповідача з підстав зайнятості в
іншому судовому процесі не може
вважатись поважною причиною його
неявки, та крім цього, ставлення
представника відповідача щодо
обґрунтованості заяви про роз'яснення
рішення суду викладено в його заяві про
відкладення розгляду страви, тобто
останній заперечує проти надання
роз'яснення рішення суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи
№ 2/463/253/13, суд вважає що заява про
роз'яснення рішення суду підлягає до
задоволення частково виходячи з
наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Як вбачається з резолютивної частини
рішення суду від 05.09.2013р., відповідача, в
особі чинного на той час директора
ОСОБА_3 зобов'язано вчинити дії по
звільненню та передачі нежитлових
приміщень та дії по передачі всієї
технічної та іншої документації на ці
приміщення.

На момент ухвалення рішення,
керівником підприємства відповідача
була ОСОБА_3, а з 24.02.2014р., тобто на момент
набрання ним законної сили та
звернення його до примусового
виконання, керівником став ОСОБА_6, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, який
позивач долучила до заяви про
роз'яснення рішення суду.

За змістом ч. 5 ст. 65 ГК України, керівник
підприємства без доручення діє від
імені підприємства, та зокрема,
представляє його інтереси в органах
державної влади, органах місцевого
самоврядування, інших організаціях.

Виходячи з того, що на керівника
підприємства покладено обов'язок діяти
від імені підприємства та представляти
його інтереси в органах державної
влади, саме на ньому лежить обов'язок по
виконанню рішення суду. Зобов'язання
юридичної особи, які в тому числі
виникають на підставі рішення суду, не
припиняють свого існування при зміні
керівника, і тому, не можуть створювати
перешкоди в його примусовому
виконанні. В даному випадку, юридична
особа, яка несе обов'язок виконати
рішення суду залишається незмінною.
Змінився лише керівник цієї юридичної
особи, до управлінських функції якого
належить виконання обов'язків цієї
юридичної особи, в тому числі обов'язку,
який виник на підставі рішення суду.

Оскільки обставини по зміні керівника
юридичної особи відповідача створюють
непорозуміння в процесі примусового
виконання рішення суду, в цій частині
його слід роз'яснити.

Разом з тим, слід вважати спростованим
позицію представника відповідача про
зміну змісту рішення суду у спосіб
надання таких роз'яснень до нього.
Задовольняючи позовні вимоги частково
суд перш за все виходив з характеру
правовідносин, які установились між
сторонами. Предметом спору було
звільнення та повернення нежитлових
приміщень разом з технічною та іншою
документацією на нього, і оскільки на
момент ухвалення рішення керівником
підприємства відповідача була ОСОБА_3,
саме в її особі слід було зобов'язати
відповідача вчинити вище перелічені
дії. Після набрання ним законної сили
зобов'язання залишаються не
виконаними, тобто залишається не
виконаним саме рішення суду, і за
відсутності таких роз'яснень - воно не
зможе бути виконаним, що є
неприпустими.

Що стосується вимоги заяви в частині
роз'яснення поведінки відповідача,
така вимога до задоволення не підлягає.
Під час вирішення питання про
роз'яснення судового рішення, суд
вирішує лише ті питання, які є
незрозумілими для учасників процесу
та/або державного виконавця. Давати
оцінку діям боржника по ухиленню від
виконання судового рішення не належить
до компетенції суду, а тому, в цій
частині заява до задоволення не
підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 221 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву задовольнити частково.

Роз'яснити, що за рішенням
Личаківського районного суду м. Львова
від 05.09.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Захід Авто Центр»
про зобов'язання до вчинення дій,
виплату грошових коштів, в процесі його
примусового виконання, від імені та в
особі відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Захід
Авто Центр», повинен діяти його
директор, який є чинним на момент
такого примусового виконання.

В задоволенні решти вимог заяви
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені ст.ст.
294,296 ЦПК України.

Суддя:
Леньо С. І.