РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2253/14-ц

провадження у справі № 2/0285/899/14

17 липня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого - судді
Коцюби О.М.,

за участю секретаря
Махновецької Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Новоград-Волинський справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -

встановив:

11.06.2014 року до суду звернулася ОСОБА_1 з
позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві
приватної власності належить будинок,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У
цьому будинку з 1991 року зареєстрований
відповідач ОСОБА_2 У 2005 році шлюб між
ними розірвано. З 2013 року ОСОБА_2 у
зазначеному будинку не проживає,
участі в оплаті послуг не приймає,
добровільно знятись з реєстраційного
обліку відмовляється.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, надала заяву, у якій просить
справу слухати без її участі, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не
з'явився, надав заяву про визнання
позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи
прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що сторони до 2005 року
перебували у зареєстрованому шлюбі,
про що свідчить копія свідоцтва про
розірвання шлюбу (а.с. 9).

Згідно договору дарування власником
будинку є ОСОБА_1 (а.с. 10-12).

Відповідач позовні вимоги визнав у
повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Ст. 72 ЖК України передбачає, що визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться у
судовому порядку.

Враховуючи те, що житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності позивачу,
відповідач не проживає у цьому будинку,
не користується житлом з 2013 року,
комунальні послуги не сплачує, однак не
здійснив зняття з реєстраційного
обліку у будинку позивача, чим чинить
перешкоди позивачу у здійсненні права
користування та розпорядження майном,
суд вважає, що позов є обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідач позовні вимоги
визнав у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 211-215
ЦПК України, ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України,
ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Вступна та резолютивна частини рішення
ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 17.07.2014
року.

Повний текст рішення складено 22.07.2014
року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Головуючий:
О.М. Коцюба