Справа №295/3058/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
в складі:

головуючого - судді
Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з
Пискун М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі цивільну
справу

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3

до ОСОБА_4

про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої в результаті
залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі в липні 2012 року звернулися до
суду з вищезгаданим позовом, в якому
зазначили, що 03.02.2012 року об 11 год. з вини
відповідача, який проживає поверхом
вище в квартирі АДРЕСА_1 сталося
залиття їх квартири, внаслідок чого
була пошкоджена стеля, стіни, рами
вікон, підлога кімнати, а також в кухні
та коридорі, пошкоджена також побутова
техніка.

В результаті протиправних дій
відповідача їй заподіяна матеріальна
шкода на суму 18108 грн. та моральна шкода
на суму 5000 грн. Зазначені суми просили
стягнути з відповідача, а також судові
витрати.

В судовому засідання представник
позивачів позовні вимоги підтримав із
підстав зазначених в позові. Позовні
вимоги уточним та просив стягнути на
відшкодування матеріальної шкоди 10422
грн, на відшкодування моральної шкоди
5000 грн, а також витрати за проведення
експертизи, за надання правової
допомоги, та сплачений судовий збір в
сумі 321 грн. 90 коп. Вважає, що причиною
залиття квартири позивачів є прорив
батареї опалення, що виникла в
квартирі відповідача, оскільки він як
власник повинен слідкувати за їх
станом в своїй квартирі. На
обґрунтування підстав моральної шкоди,
зазначив, що остання полягає у душевних
стражданнях, пов'язаних із знищенням та
пошкодженням майна.

Представник відповідача позов не
визнав, заперечує, що по його вині
сталося залиття квартири позивача.
Зазначав, що актом КП «ВЖРЕП № 4» про
залиття від 03.02.2012 року встановлено, що
причиною є аварійна ситуація, що
виникла через порив на трубопроводі
теплоносія в місці з'єднання з муфтою
до батареї опалення. Однак, будь - яких
ремонтних робіт по заміні батареї
опалення без погодження та
присутності працівників КП « ВЖРЕП № 4»
не проводив, про що свідчать заявки на
проведення ремонтних робіт. При
складанні акту ніхто із працівників КП
« ВЖРЕП № 4» до нього в квартиру не
заходив та її не обстежував, при
складанні акта в квартиру позивача
також його не запрошували, відомості
про причину та характер затоплення в
акті вказані зі слів позивача. Вважає,
що причиною залиття квартири позивача
є перепади витоків теплоенергії в
теплоносії, що підтверджується оглядом
параметрів роботи котельні.

Заслухавши пояснення
представника позивачів, відповідача та
його представників, дослідивши
матеріали справи, оцінюючи їх в
сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, з врахуванням меж
заявлених позовних вимог та
визначеного кола відповідачів
позивачем, суд приходить до висновку
про те, що позов не підлягає до
задоволення.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються ст. ст. 1166, 1167 ЦК
України, чинними на день виникнення.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
даного спору про відшкодування
матеріальної шкоди підлягає
з'ясуванню: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні, тобто наявність усіх
чотирьох елементів є підставою для
притягнення особи до цивільно-правової
відповідальності. За відсутності хоч
би одного з цих елементів (крім
випадків безвинної відповідальності)
цивільна відповідальність не настає.

Судом встановлено, що 03.02.2012 року об 11
год. сталося залиття квартири АДРЕСА_3,
що належить на праві власності
позивачу ОСОБА_3, внаслідок чого була
пошкоджена стеля, стіни, рами вікон,
підлога кімнати, а також в кухні та
коридорі.

Факт належності позивачу квартири
АДРЕСА_3, стверджується свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом
03.03.2011 року /а.с.41,42/, відповідачу -
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 12.03.2009 року/а.с.145,146/.

Враховуючи вимоги ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
діями чи бездіяльністю майну фізичних
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач не надав
належних, достовірних, допустимих,
достатніх доказів на підтвердження
вимог, викладених в позовній заяві, про
наявність причинного зв'язку між
шкодою та будь-яким протиправним
діянням відповідача, що потягли за
собою затоплення квартири позивача та
вини останнього в її заподіянні з
технічної точки зору.

Достовірність доказів - це їх якість,
точність і правильність відображення
обставин, що входять в предмет
доказування. А достатність - це
сукупність доказів, яка дозволяє
вирішити справу по суті.

Відповідно до листа Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 29.12.2009 року №
12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після
залиття» зазначено, що присутність
зацікавлених осіб від потерпілої
сторони та з боку винної особи є
обов'язковою.

Суд вважає, що досліджені матеріали
справи не містять відомостей щодо
огляду квартири відповідача, а акт КП «
ВЖРЕП № 4» про залиття від 03.02.2012
року/а.с.6/, на який посилається
представник позивача як на підставу
своїх позовних вимог, не стверджує ту
обставину, що вода в квартиру позивача
потрапила саме із квартири відповідача
внаслідок протиправних його дій,
оскільки відомості про причину та
характер затоплення в акті вказані зі
слів позивача та не були підтверджені
наявними пошкодженнями./а.с.123/. Зі
змісту вказаного акту не вбачається, що
квартира відповідача була обстежена,
чого і не заперечує сам представник
позивачів, також ніхто не повідомив
відповідача про створення відповідної
комісії та проведення обстеження житла
позивачки. Під час складення акту не
було також проведено обстеження стояка
опалення будинку, не проведені заміри
тиску в стояку щодо можливих перепадів
тиску в мережах теплопостачання. Судом
приймається до уваги лист КП
«Житомиртеплокомуненерго» № 4975/3 від
25.11.2013 року, з якого вбачається, що з
огляду параметрів роботи котельні
можливо встановити, що вихід із ладу
опалюваного приладу з витоком носія
стався 3.02.2012 року з 7.00год. до 11.00год,
тобто в момент залиття квартири
позивача відповідно до акту та
причиною такого випадку є
невипробувана система опалення
будинку в період підготовки до нового
опалюваного сезону, що відноситься до
компетенції балансоутримувача
житлового будинку./а.с.124-127/. Таким
чином, даний акт є не достатнім, не
достовірним доказом, його зміст
спростовується іншими доказами, не
встановлює причинний зв'язок між
шкодою і протиправним діянням
відповідача та вини останнього в її
заподіянні.

Крім того, із наданих копій заявок
вбачається, що відповідач звертався
двічі із заявами про протікання
батареї в його квартирі /04.10.2011 року,
04.11.2011 року/. (а.с.30,31), що свідчить про те,
що відповідачем було вжито всіх
заходів для усунення пошкоджень в його
квартирі.

У відповідності з рішенням Виконавчого
комітету м. Житомира від 25.04.2002 року № 204
- з 1 липня 2002 року функції по
обслуговуванню внутрішньобудинкових,
водопровідно-каналізаційних, теплових,
електричних мереж та обладнання
передано комунальним виробничим
житловим ремонтно-експлуатаційним
підприємствам.

Аналізуючи зібрані докази по справі та
оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності за своїм
внутрішнім переконанням, суд вважає, що
позивачем не доведена вина відповідача
в заподіянні шкоди, відсутня
протиправність його діяння, не
встановлено неправомірності дій чи
бездіяльності та конкретно яких
посадових осіб чи працівників та
причинного зв'язку між шкодою та
будь-якими неправомірними діями
відповідача, а відтак суд відмовляє в
задоволенні позову про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за
безпідставністю, оскільки вимоги щодо
відшкодування шкоди необґрунтовані і
задоволенню не підлягають.

В зв'язку з відмовою в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої в результаті
залиття квартири АДРЕСА_2 за
безпідставністю не підлягають також
відшкодуванню витрати за надання
правової допомоги, за проведення
експертизи та по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст.
ст. 1166, 1167 ЦК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 6
від 27.03.1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" із змінами та
доповненнями та Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної /немайнової /
шкоди " із змінами і доповненнями, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої в результаті
залиття квартири АДРЕСА_2 відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
м. Житомира шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

Н.Ф.Слюсарчук