У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області у складі:

Головуючого
судді: Демянчук С.В.

суддів:
Василевича В.С., Ковалевача С.П.,

секретаря
судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
"Юпітер Страхування Життя Вієнна
Іншуранс Груп" на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області
від 03 квітня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного
акціонерного товариства "Юпітер
Страхування Життя Вієнна Іншуранс
Груп" про стягнення страхового
відшкодування за договором
страхування життя.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 03 квітня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

Стягнуто з страхової копанії ПАТ СК
"Юпітер Вієнна Іншуранс Груп" на
користь ОСОБА_2 в рахунок страхового
відшкодування по договору страхування
від 04 червня 2009 року у сумі 22 327,43 грн., а
з ОСОБА_3 по договору поруки від 04
вересня 2012 року у сумі 500 грн..

Стягнуто з страхової копанії ПАТ СК
"Юпітер Вієнна Іншуранс Груп" та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 229,40 грн..

Не погодившись із вказаним рішенням,
ПАТ "Юпітер Вієнна Іншуранс Груп"
подало апеляційну скаргу, в якій
вказують, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
є незаконним, необґрунтованим, неповно
та невірно встановлені обставини, які
мають значення для справи.

Зазначають, що 22 травня 2009 року між ПАТ
"Юпітер Вієнна Іншуранс Груп" та ОСОБА_2
(далі - позивач) було укладено договір
добровільного страхування життя 1-ОС/І
№ 018909 (далі - договір страхування), на

________________________________________________________________________
_____________________

Провадження № 22ц-787/1289/2014
Головуючий у суді 1
інстанції: Сидорук Є.І.

Доповідач : Демянчук С.В.

посвідчення чого було випущено поліс
страхування жиггя 1-ОС/І № 018909 (далі -
поліс страхування). Страховим випадком
за договором страхування, в тому числі,
є встановлення застрахованій особі 1-ої
або ІІ-ої, або ІІІ-ої групи інвалідності
внаслідок нещасного випадку або
хвороби (застрахована особа - ОСОБА_2).

Згідно п. 13 полісу страхування страхові
внески сплачуються щорічно до 21 травня.

Страховий захист діяв з 22 квітня 2009
року по 21 травня 2010 року (один рік),
оскільки було сплачено перший річний
страховий внесок.

III група інвалідності (а також хвороба,
внаслідок якої була встановлена група
інвалідності) була встановлена
позивачу в період, коли вони не несли
зобов'язань за договором страхування у
зв'язку з несплатою позивачем
чергового страхового платежу (премії).

У зв'язку з зазначеним, згідно п. 4.3.3
Правил страхування ПАТ СК
"Юпітер Вієнна Іншуранс Груп"
закономірно відмовив у страховій
виплаті, оскільки подія, за настанням
якої було пред'явлено вимогу здійснити
страхову виплату, не є страховою
(настала у період, коли страховик не ніс
відповідальність за цим випадком
(Договором страхування).

Проте дані обставини не були
досліджені судом першої інстанції, а
вимоги Правил страхування не взяті до
уваги.

Також, судом першої інстанції не взято
до уваги, що вказані страхові премії
було перераховано на розрахунковий
рахунок ПАТ "Юпітер Вієнна Іншуранс
Груп", на який кошти зараховуються
автоматично, а не по їх бажанню. Проте в
рішенні суду безпідставно вказано, що
кошти «прийняті відповідачем, що
підтверджує наявність правовідносин
між позивачем та відповідачем».

При цьому, ПАТ "Юпітер Вієнна Іншуранс
Груп" неодноразово звертався до
позивача (згідно листів № 5013/12 від 15
жовтня 2012 року, № 9 0221/13 від 22 лютого 2013
року, копії яких є в матеріалах справи)
з проханням надати реквізити для
повернення зазначених вище страхових
внесків.

Вказують, що у своєму рішенні суд
першої інстанції вказав, що позивач
звернулась до ПАТ "Юпітер Вієнна
Іншуранс Груп" із заявою про розгляд
виплати коштів за страховим випадком 14
липня 2011 року. Жодних доказів надання
цієї заяви позивачем надано не було.
Під час судового засідання представник
ПАТ "Юпітер Вієнна Іншуранс Груп"
заперечував цю дату та надав копію
заяви позивача про здійснення
страхової виплати тільки від 20 серпня
2012 року. Таким чином, судом першої
інстанції не було належним чином
встановлено, коли саме ОСОБА_2
звернулась до ПАТ "Юпітер Вієнна
Іншуранс Груп".

Крім того, в рішенні стверджується, що у
листі ПАТ "Юпітер Вієнна Іншуранс Груп"
позивачу № 5013/12 від 15 жовтня 2012 року
зазначено отримання саме заяви від 14
липня 2011 року, проте це твердження не
відповідає дійсності, і вказаний лист
такої інформації не містить.

Допущені в процесі розгляду цивільної
справи порушення норм матеріального та
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для об'єктивного
вирішення справи.

Просили скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове рішення по справі,
яким у позовних вимогах ОСОБА_2 до ПАТ
"Юпітер Вієнна Іншуранс Груп" і ОСОБА_3
відмовити повністю.

В поданих на апеляційну скаргу
запереченнях ОСОБА_2 вказує на
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, та
безпідставність доводів апеляційної
скарги, яку просить відхилити.

У судовому засіданні представник ПАТ
"Юпітер Вієнна Іншуранс Груп",
підтримавши апеляційну скаргу
повністю, надав пояснення в межах її
доводів.

ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної
скарги не заперечує.

ОСОБА_2, заперечуючи проти задоволення
апеляційної скарги, покликалася на
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді
першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із
доведеності позовних вимог щодо
обов'язку страховика здійснити
страхову виплату відповідно до умов
договору на підставі заяви
страхувальника щодо встановленого
страхового випадку.

Щодо даних висновків, суд першої
інстанції навів відповідні мотиви та
доводи з якими погоджується і колегія
суддів, оскільки вони ґрунтуються на
досліджених доказах, відповідають
встановленим обставинам та
узгоджуються з положеннями ст.ст. 8, 25
Закону України «Про страхування»,
ст.ст. 989, 990, 992 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 16 Закону України
"Про страхування" договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Ч. 2 ст. 8 Закону України "Про
страхування" передбачено, що страховим
випадком визнається подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику.

Частиною 5 ст. 989 ЦК України передбачено,
що страхувальник зобов'язаний
повідомити страховика про настання
страхового випадку у строк,
встановлений договором.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик
здійснює страхову виплату відповідно
до умов договору на підставі заяви
страхувальника або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта. Такі умови встановлені також ч. 1
ст. 25 Закону України "Про страхування",
якою передбачено, що здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування або
законодавством на підставі заяви
страхувальника.

Відповідно до п. 1 ст. 992 ЦК України, у
разі несплати страховиком,
страхувальникові або іншій особі,
страхової виплати, страховик,
зобов'язаний сплатити неустойку в
розмірі, встановленому договором або
законом.

З матеріалів справи вбачається, і це
встановлено судом, що 04 червня 2009 року
позивач та ЗАТ «Юпітер страхування
життя Вієна Іншуранс Груп» уклали
поліс страхування життя 1-ОС/І № 018909.

З п. 4.6. договору вбачається, що
страхувальник може у судовому порядку
оскаржити відмову страховика у
страховій виплаті.

Згідно, полісу страхування, відповідач
зобов'язався, при настанні страхового
випадку, відшкодувати завданий збиток,
в межах страхової суми, у порядку і на
умовах, передбачених полісом
страхування, а позивач зобов'язався
сплачувати страховий платіж і виконати
інші обов'язки, передбачені полісом
страхування.

Згідно п. 6 полісу страхування,
передбачений вичерпний перелік
страхових випадків, а саме п.п. 6.1.
смерть застрахованої особи, яка
сталася під час дії договору
страхування з будь-якої причини; п.п. 6.2.
тяжке захворювання; п.п. 6.3.
встановлення захворюваній особі 1-ої,
ІІ-ої, ІІІ-ої групи інвалідності
внаслідок нещасного випадку або
хвороби.

Відповідно до п.п. 12.1, 12.2 полісу
страхування, зазначено, що початок дії
договору (яким являється сам поліс
страхування) починається із 22 травня 2009
року та діє до 21 травня 2021 року.

Згідно п. 16.1. полісу страхування,
договір страхування, вступає в силу з 00
годин дня, вказаного в цьому полісі, а
саме із 22 травня 2009 року, а страховий
захист діє з 00 годин, вказаного у цьому
полісі, але не раніше дня, наступного
після дня сплати першого страхового
внеску.

Перший річний страховий внесок, був
проплачений позивачем, 04 червня 2009
року, що підтверджується листом,
відповідача, № 5013/12 від 15 жовтня 2012
року, в якому зазначено отримання
вказаного платежу відповідачем, у
повному обсязі, а отже страховий
захист, відповідно до умов полісу
страхування, почав діяти від 05 червня
2009 року.

Відповідно до правил добровільного
страхування життя у новій редакції,
зареєстрованій Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України під № 190218 від 01 квітня 2009 року,
на підставі яких видано поліс
страхування, страховим випадком є -
подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми страхувальнику,
застрахованій або третій особі.

Позивачкою 20 травня 2011 року було
внесено черговий страховий платіж в
сумі 1844,96 грн., і прийнято відповідачем.

07 липня 2011 року Рівненською обласною
МСЕК, позивачеві була встановлена ІІІ
група інвалідності, внаслідок
захворювання щитоподібної залози, що є
страховим випадком та підставою для
страхової виплати, згідно умов полісу
страхування.

14 липня 2011року позивач звернулась до
ПАТ «Юпітер страхування життя Вієна
Іншуранс груп», оскільки відбулася
заміна найменування страхової
компанії, в строки передбачені
законодавством, а також правилами
добровільного страхування, із
письмовою заявою про розгляд виплати
коштів за страховим випадком, що
підтверджується листом, відповідача, №
5013/12 від 15 жовтня 2012 року, в якому
зазначено отримання наведеної заяви
відповідачем.

20 жовтня 2012 року, відповідач, листом №
5013/12 від 15 жовтня 2012 року, повідомив, що
позивач прострочив виплату страхового
платежу, тому страховий захист з 21
травня 2010 року по 20 серпня 2011 року не
надавався, оскільки позивачем не
сплачено за вказаний період страховий
внесок.

Також судом першої інстанції було
встановлено, що позивачем був внесений
черговий річний платіж 19 серпня 2011 року
у розмірі 360,51 грн., який був прийнятий
страховиком.

Крім того, 24 листопада 2011 року
позивачкою було сплачено страховий
платіж відповідно до платіжного
доручення і прийнятий
відповідачем, тому суд першої
інстанції правомірно вважав, що між
сторонами були продовжені відносини.

Згідно з п. 7.17.7 договору - якщо
страховик не згодний з відновленням
розміру страхової суми ( відновленням
її у повному обсязі), він повідомляє про
це страхувальнику письмово протягом 5
робочих днів з дня отримання
відповідної заяви страхувальника або
надходження на розрахунковий рахунок
страховика прострочених платежів за
договором.

Згідно принципу диспозитивності
цивільного судочинства /ст. 11 ЦПК
України/ суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Обов'язок доказування і подання
доказів процесуальним Законом /ст. 60
ЦПК/ покладено на сторони.

Однак, будь-яких доказів, заслуговуючих
на увагу, які є належними і допустимими,
спростовують висновки суду, не надано.

Поскільки доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, та,
враховуючи, що суд першої інстанції,
вирішуючи спір, правильно встановив
дійсні обставини справи, з'ясував
характер взаємовідносин сторін,
постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
та зважаючи, що не може бути скасоване
правильне по суті рішення суду з одних
лише формальних міркувань, судова
колегія не вбачає підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Юпітер
Страхування Життя Вієнна Іншуранс
Груп" відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 03 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий суддя:
С.В. Демянчук

Судді :
В.С. Василевич

С.П. Ковалевич