провадження 2/631/461/14
Номер справи
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року
смт Нова
Водолага

Нововодолазький районний суд
Харківської області у складі:

головуючого судді Покальчука Ю.М.

при секретарі Євсюковій О.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Мелихівської сільської ради
Нововодолазького району Харківської
області про визнання права власності
на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд
Харківської області звернулась з
позовом ОСОБА_2 до Мелихівської
сільської ради Нововодолазького
району Харківської області про
визнання права власності на спадщину в
якому пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її
батько ОСОБА_3.

Після його смерті залишилась
спадщина у вигляді житлового будинку з
надвірними будівлями, що розташований
в АДРЕСА_1, який належав померлому
ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право
власності на житловий будинок від
09.01.1991 року, реєстраційний № 145 .

Мати позивача ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рідний брат, ОСОБА_5, помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

На даний час позивач є єдиною
спадкоємницею після смерті батька,
ОСОБА_3, тобто у відповідності до вимог
ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) є
спадкоємцем першої черги.

У встановлений законом строк
позивач звернулася до нотаріальної
контори з заявою щодо прийняття
спадщини, але їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
у зв'язку з тим, що правовідносини, щодо
майна колгоспного двору регулювались
ст.ст. 120-126 Цивільного кодексу
Української РСР, які втратили чинність
на підставі Закону України № 3718-12 від
16.12.1993 року. Внесені зміни до чинного на
той час законодавства не передбачали
правонаступництва прав та обов'язків
щодо майна колгоспного двору іншими
суб'єктами цивільних відносин, зокрема
фізичною особою.

У зв'язку з вищевикладеним позивач
вимушена звернутися з позовом до суду
за захистом свого порушеного права.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але надав заяву
відповідно до якої просить суд
слухання справи провести за його
відсутності та відсутності позивача .

Відповідач по справі, Мелихівська
сільська рада Нововодолазького району
Харківської області в наданій до суду
заяві зазначили про визнання позову
ОСОБА_2 та не заперечувала проти його
задоволення , просили слухання справи
провести без участі представника
сільської ради.

Суд, перевіривши матеріали справи,
надані докази, розглянувши заяву
відповідача по справі, вважає, що позов
є обґрунтованим, та підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини. Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
батько позивача ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданий відділом записів
актів громадянського стану
Мелихівської сільської ради 22 жовтня
1999 року.

Після його смерті залишилась
спадщина у вигляді житлового будинку з
надвірними будівлями, що розташований
в АДРЕСА_1, який належав померлому
ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право
власності на житловий будинок від
09.01.1991 року, реєстраційний № 145 та
занесене в реєстраційну книгу за № 2
виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Нововодолазької
районної ради народних депутатів за №
356 від 19.06. 1990 року №21 від 28.12.1994 року на
колгоспний двір.

Мати позивача ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2,
виданого 23.03.1992 року відділом запису
актів громадського стану Мелихівської
сільської ради, актовий запис № 11.

Рідний брат, ОСОБА_5, помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3,
виданого 21.03.1992 року відділом запису
актів громадського стану Мелихівської
сільської ради, актовий запис № 15.

Факт родинних відносин між
позивачем та ОСОБА_3 підтверджується
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_4, виданого 28.07.1983 року та
зареєстрований в книзі реєстрації
актів про народження за № 16.

На даний час позивач є єдиною
спадкоємницею після смерті батька,
ОСОБА_3, тобто у відповідності до вимог
ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) є
спадкоємцем першої черги.

Судом встановлено, що позивач
фактично прийняла спадкове майно та
користується ним, піддержує його у
належному стані. Крім того ОСОБА_2
мешкає в даному домоволодінні з 1966
року по даний час, що підтверджено
довідкою Мелихівської сільської ради
Нововодолазького району Харківської
області від 25.03.2014 року №93.

Відповідно до інформаційної довідки
від 19.06.2014 року № 514/01-09, виданої
завідувачем Нововодолазької Державної
нотаріальної контори Харківської
області встановлено, що спадкові
справи після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 у спадкового реєстру відсутні.

У встановлений законом строк
позивач звернулася до нотаріальної
контори з заявою щодо прийняття
спадщини, але їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
у зв'язку з тим, що правовідносини, щодо
майна колгоспного двору регулювались
ст.ст. 120-126 Цивільного кодексу
Української РСР, які втратили чинність
на підставі Закону України № 3718-12 від
16.12.1993 року. Внесені зміни до чинного на
той час законодавства не передбачали
правонаступництва прав та обов'язків
щодо майна колгоспного двору іншими
суб'єктами цивільних відносин, зокрема
фізичною особою.

Згідно ст.3 ЦПК України - кожна особа
має право звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів,

Згідно ст. 529 ЦК України (1963 р.)
позивач є спадкоємцем першої черги
після смерті батька.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 р.)
- для прийняття спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Статтею 549 ЦК /1963 р./ визначено,
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24.06.1983 року №4 «Про
практику розгляду судами України справ
про спадкування», зазначено, що якщо в
шестимісячний строк позивач вступив в
управління або володіння спадковим
майном або його часткою, суд з цих
підстав вирішує питання про визнання
права на спадкове майно, а не про
продовження пропущеного строку

Враховуючи заяву, що надана
відповідачем по справі про визнання
позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України,
суд, за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 3, 5-11, 39, 57-66, 159, 174, 212-215,
218 ЦПК України, ст. 3 ЦК України,ст.ст. 529,
548, 549 ЦК України /1963р./,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Мелихівської
сільської ради Нововодолазького
району Харківської області про
визнання права власності на спадщину -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на спадщину після
померлогоІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, на
житловий будинок загальною площею 68,9
кв.м., житловою площею 45,2 кв.м., а саме:
житловий будинок літ. «А-1», веранда
літ. «а», тамбур літ. «а1», літня кухня
літ. «Б», прибудова літ. «б», сарай літ.
«В», сарай літ. «в», сарай літ. «Г»,
вбиральня літ. «Д», погріб літ. «N»,
колодязь літ. «К», ворота з хвірткою
літ. «N1», огорожа літ. «N2», що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Харківської
області в 10-денний строк з дня його
проголошення через Нововодолазький
районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Покальчук Ю.М.