Єдиний унікальний номер: 448/948/14-ц
Провадження № 2/448/293/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28.07.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в особі:

головуючого - судді
Борисенко В.В.,

при секретарі - Мриц
Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Мостиська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Твіржанської сільської ради
Мостиського району Львівської області,
треті особи - Мостиська державна
нотаріальна контора та Реєстраційна
служба Мостиського районного
управління юстиції Львівської області,
про визнання права власності на
спадкове майно,

в с т а н о в и в:

10.07.2014 року позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, покликаючись на те,
що його тітці ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, належало
будинковолодіння, що знаходиться у
АДРЕСА_2.

Вказує, що за свого життя тітка склала
заповіт, яким усе своє майно заповіла
йому. У встановлений законом строк він
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, проте
отримати в позасудовому порядку
свідоцтво про право власності на
зазначене будинковолодіння у нього не
має можливості, через відсутність
правовстановлюючих документів на таке.

З огляду на наведене, просить суд
визнати за ним право власності на
будинковолодіння, що знаходиться у
АДРЕСА_2, як спадщину за заповітом після
смерті тітки - ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, проте подав до суду заяву, в
якій позовні вимоги підтримує та
просить суд розглянути справу у його
відсутності.

Представник відповідача - Твіржанської
сільської ради Мостиського району
Львівської області у судове засідання
не з'явився, однак подав до суду заяву, в
якій позовні вимоги визнає та просить
суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи - Мостиської
державної нотаріальної контори, у
судове засідання не з'явився, проте
подав до суду копію спадкової справи
№181/2014, заведеної після смерті ОСОБА_2, а
також заяву, в якій просить справу
розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи -
Реєстраційної служби Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області, у судове засідання
не з'явився, проте подав до суду заяву, в
якій просить справу розглядати у його
відсутності та зазначає, що при
вирішенні даної справи покладається на
розсуд суду.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши подані сторонами документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.01.2014 року
відкрилась спадщина внаслідок смерті
ОСОБА_2

До складу спадщини входить право
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами АДРЕСА_2,
проте, право власності на дане майно
належним чином не оформлено,
правовстановлюючі документи відсутні.

Як вбачається із матеріалів спадкової
справи №181/2014 заведеної після смерті
ОСОБА_2, остання за життя склала заповіт
від 19.03.2012року, яким усе своє майно
заповіла своєму племіннику ОСОБА_1 -
позивачу у справі, який прийняв
спадщину, подавши відповідно до вимог
ч.1 ст.1269 ЦК України, у встановлений
законом строк до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємців, які б мали право на
обов'язкову частку у спадщині після
смерті ОСОБА_2 та претендують на таку,
не має.

Згідно довідки виданої виконавчим
комітетом Твіржанської сільської ради
Мостиського району Львівської області
№395 від 13.05.2014року ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, на час своєї смерті була
зареєстрована в АДРЕСА_1, одна.

19.05.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
на зазначене спадкове майно, а саме
житловий будинок з господарськими
спорудами АДРЕСА_2, однак, листом
Мостиської державної нотаріальної
контори №02-14/475 від 19.05.2014року, йому було
відмовлено у цьому, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на спірний житловий
будинок, та роз'яснено процедуру
вирішення зазначеного питання в
судовому порядку.

Вищевказані обставини підтверджуються
наявними у справі письмовими доказами,
а саме: копією свідоцтва про смерть
ОСОБА_2 (а.с.5); копією заповіту ОСОБА_2
від 19.03.2012 року (а.с.4); копією листа
Мостиської державної нотаріальної
контори №02-14/475 від 19.05.2014року (а.с.7);
довідкою виданою виконавчим комітетом
Твіржанської сільської ради
Мостиського району Львівської області
№429 від 19.05.2014року (а.с.8); довідкою КП
«Мостиське РБТІ» №1693 від 16.06.2014року
(а.с.9); копіями сторінок спадкової
справи №181/2014 заведеної після смерті
ОСОБА_2

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено,
що спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Прийнята спадщина
визнається власністю спадкоємця з часу
відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК
України).

Відповідно до п.п.4.12, 4.18, 4.19 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Мінюсту від 22.02.2012, № 296/5 свідоцтво про
право на спадщину видається за
наявності у спадковій справі всіх
необхідних документів. Якщо до складу
спадкового майна входить нерухоме
майно, що підлягає реєстрації (за
винятком земельної ділянки), нотаріус
виготовляє витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. За
відсутності у спадкоємця необхідних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину документів нотаріус роз'яснює
йому процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Практика Верхового Суду України (п. 23
Постанови Пленуму ВСУ «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30.05.2008 року) при розгляді справ
даної категорії вказує на те, що
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Таким чином, оскільки у даному випадку
питання про право на спадщину не може
бути вирішено в нотаріальному порядку
шляхом видачі свідоцтва про право
спадщину, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спірне будинковолодіння, тому це
питання повинно бути вирішено у
судовому порядку шляхом визнання права
власності на вищевказане спадкове
майно за позивачем у порядку
спадкування.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом.

В статті 55 Конституції України
закріплено, що права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення,
невизнання, оспорювання. Частина 1 ст.16
ЦК України передбачає, що кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого немайнового або
майнового права та інтересу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України,
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів передбачено визнання
права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З огляду на наведене, враховуючи те, що
спадкодавець ОСОБА_2 на час своєї
смерті була фактичним власником
житлового будинку з господарськими
спорудами АДРЕСА_2, а позивач ОСОБА_1 є
спадкоємцем за заповітом усього її
майна та прийняв спадщину, беручи до
уваги те, що спадкоємців, які б мали
право на обов'язкову частку у спадщині
та претендують на таку, немає, суд
приходить до висновку, що право
власності на дане майно перейшло у
порядку спадкування до позивача, а тому
є всі підстави для визнання за ним
права власності на зазначене майно.

Таким чином визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону та не порушує, права свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Мостиський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили
«___»___________ 20 р.

Суддя
В.В.Борисенко