Справа № 2-569
15 липня 2014 року Новоселицький
районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
при секретарі Кіріл С.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Новоселиця
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
В червні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
звернення стягнення на предмет
застави, посилаючись на те, що 22 квітня
2005 року відповідно до кредитного
договору № CVA0АК00010342 відповідачу був
наданий кредит у розмірі 7492 доларів США
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму
залишку заборгованості з кінцевим
терміном повернення до 20 квітня 2009
року. Протягом дії кредитного договору
відповідач систематично не виконував
належним чином договірні зобов'язання
в частині своєчасного погашення
заборгованості, у зв'язку з чим, станом
на 30 травня 2014 року допустив
прострочену заборгованість в сумі 2072
доларів США 64 центів, що по курсу НБУ
Відповідач у добровільному порядку
борг не повертає. Зобов'язання за
кредитним договором забезпечено
договором застави між сторонами від 22
квітня 2005 року, відповідно до умов
якого, у випадку неповернення
відповідачем кредиту, позивач набуває
право звернення стягнення на предмет
застави, який є його власністю -
номерний знак НОМЕР_1. Просив вилучити у
відповідача предмет застави, звернути
стягнення на предмет застави та
стягнути з відповідача судові витрати
по справі.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши заяву
про те, що позов підтримав в повному
обсязі, просив розглянути справу у його
відсутності, не заперечував проти
заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не
з'явився та не повідомив суд про
причини своєї неявки, будучи належним
чином повідомлений про час і місце
судового розгляду справи. Зі згоди
представника позивача суд ухвалює
рішення про заочний розгляд справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
відповідно до укладеного кредитного
договору № CVA0АК00010342 від 22 квітня 2005
року отримав від позивача кредит в сумі
7492 доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00% на
рік на суму залишку заборгованості з
кінцевим терміном повернення до 20
квітня 2009 року.

Відповідно до п. 1.1 вищевказаного
договору погашення заборгованості по
кредиту здійснюється шляхом сплати
щомісячних платежів.

В порушення умов договору, станом на 30
травня 2014 року відповідач не повернув
своєчасно позивачу кредитну
заборгованість на суму 2072 доларів США 64
центів, що за курсом НБУ в гривневому
еквівалентні складає 24394 гривень 97
копійок, що підтверджується
розрахунком банку.

Зобов'язання за кредитним договором
забезпечено договором застави між
сторонами від 22 квітня 2005 року, згідно
п. 1 якого, вимоги банку щодо виконання
позичальником своїх грошових
зобов'язань, забезпечуються заставою,
предметом якої відповідно до п. 6 є
автомобіль марки «ВАЗ 21112» держномер
НОМЕР_1.

З свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2 від
22 квітня 2005 року вбачається, що
власником автомобіля марки «ВАЗ 21112»
держномер НОМЕР_1 є відповідач ОСОБА_1.

З повідомлення від 16 квітня 2014 року №
30.1.0.0/2-425 вбачається, що відповідач
повідомлений позивачем про те, що у
разі несплати простроченої
заборгованості, позивач має намір
звернути стягнення на предмет застави
шляхом продажу або будь-яким іншим
способом.

З витягу про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна № 44179100
від 12 травня 2014 року вбачається, що
відомості про звернення стягнення на
предмет обтяження зареєстровані в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна 12 травня 2014 року, тобто за місяць
до звернення позивача із позовом до
суду.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, а
відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняються виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно ст. 19 Закону України «Про
заставу», за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.
А відповідно до ст. 20 даного Закону,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання,
забезпечуваного заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором. Звернення
стягнення на заставлене майно
здійснюється за рішенням суду або
третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачене законом або
договором застави.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет застави в рішенні
суду зазначається спосіб реалізації
предмета застави, із застосуванням
однієї із процедур, передбачених ст. 26
цього Закону, яка передбачає продаж
предмета застави шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

Оцінюючи у сукупності викладені
обставини, суд вважає обґрунтованими
позовні вимоги позивача, оскільки
відповідач неналежним чином виконує
свої грошові зобов'язання за кредитним
договором, допустивши кредитну
заборгованість, у зв'язку із чим, в
рахунок погашення боргу за кредитним
договором слід звернути стягнення на
предмет застави шляхом його продажу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача понесені останнім судові
витрати щодо сплати судового збору.

На підставі ст.ст. 16, 526, 533, 572, 574, 576, 590 ЦК
України, ст.ст. 19,20 Закону України «Про
заставу», ст.ст. 21-25 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», суд керуючись ст.
ст. 10, 11, 15, 16, 60, 208-218, 224-226 ЦПК України, -

ВИРИШИВ:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № CVA0АК00010342 від 22
квітня 2005 року в сумі 2072 доларів США 64
центів, що по курсу НБУ станом на 30
травня 2014 року становить 24394 гривень 97
копійок, вилучити у ОСОБА_1 та передати
публічному акціонерному товариству
комерційний банк «ПриватБанк»:

- предмет застави - автомобіль марки
«ВАЗ 21112», 2005 року випуску, тип кузова:
легковий, номер кузова/шасі: НОМЕР_3,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що належить на праві приватної
власності ОСОБА_1;

- комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) автомобіля марки
«ВАЗ 21112», 2005 року випуску, тип кузова:
легковий, номер кузова/шасі: НОМЕР_3,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
який належить на праві приватної
власності ОСОБА_1.

Звернути стягнення на предмет застави -
автомобіль марки «ВАЗ 21112», 2005 року
випуску, тип кузова: легковий, номер
кузова/шасі: НОМЕР_3, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного
автомобіля публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» з укладанням від імені
ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з наданням
повноважень на отримання дублікату
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу замість
втраченого, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах
державної автомобільної інспекції
України по свідоцтву про реєстрацію
транспортного засобу або його
дублікату для його подальшої
реалізації, а також наданням
публічному акціонерному товариству
комерційний банк «ПриватБанк» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу та зняття вказаного автомобіля
з обліку в органах державної
автомобільної інспекції України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судові
витрати по справі у виді судового збору
в розмірі 243 гривні 95 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Новоселицький райсуд протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Відповідач може подати до
Новоселицького райсуду заяву про
перегляд заочного рішення на протязі
десяти календарних днів з моменту його
отримання.

Суддя: