Справа № 211/7878/13-ц
Провадження № 2/211/593/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 серпня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Н. О.
Сарат,

при секретарі:
Зоріній С.М.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про встановлення факту
проживання однією сім'єю не
перебуваючи у шлюбі, визнання права
власності на майно нажитого під час
сумісного проживання не перебуваючи у
шлюбі та визнання права власності в
порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом, який згодом
уточнила, в обґрунтування якого
зазначила, що вона проживала з ОСОБА_6
одною сім'єю без реєстрації шлюбу з
початку 2002 року в належній їй на праві
приватної власності квартирі АДРЕСА_1.
Вели сумісне господарство, мали
спільний бюджет, разом вирішували
сімейні проблеми, сумісно відпочивали,
виконували усі права та обов'язки
подружжя. Без реєстрації шлюбу
проживали з початку 2002 року до 04
листопада 2006 року, а 04.11.2006 року
зареєстрували шлюб. Під час сумісного
проживання вони за спільні кошти 31.12.2004
року придбали квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 33,8 кв.м, житловою
площею 17,4 кв.м. Квартира була оформлена
на ім'я ОСОБА_6 в цьому ж будинку, де вони
й проживали. Крім того, її чоловік був
власником бортового причепу марки ГКБ
8328 реєстраційний номер НОМЕР_1, номер
шасі НОМЕР_2, придбаним ними за спільні
кошти 27.01.2005 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6
помер. На його поховання позивачем було
витрачено 3495,00 гривень.

Тому вона просить встановити факт
проживання однією сім'єю не
перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_6 з 01.01.2004
року по 04 листопада 2006 року. Визнати
однокімнатну квартиру, загальною
площею 33,8 кв.м, житловою площею 17,4 кв.м.,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю, набуте за
час спільного проживання однією сім'єю
не перебуваючи в шлюбі.

Визнати за нею право власності на ?
частину зазначеної квартири, як
спільна сумісна власність. Визнати за
нею право власності на ? частину
квартири в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати бортовий причеп марки ГКБ 8328
реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі
НОМЕР_2, спільною сумісною власністю
набуте за час проживання однією сім'єю
не перебуваючи у шлюбі.

Визнати за нею право власності на 12
частину бортового причепа, як спільна
сумісна власність.

Визнати за нею прав власності на ?
частину бортового причепа в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з відповідача на її користь ?
коштів, витрачених на поховання
спадкодавця ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1747,50 гривень.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала у повному обсязі, суду
пояснила, що познайомилась зі ОСОБА_6 та
до 2002 року зустрічались, а з 2002 року
почали проживати разом. У них була
сім'я, спільний бюджет. Вона працювала,
та вони за спільні кошти придбали
квартиру. Просила позов задовольнити.

Представник позивача позов підтримав
у повному обсязі, надав пояснення
відповідно змісту позовної заяви та
просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала,
суду пояснила, що батько купував
квартиру за свої кошти, до неї він
завжди приїздив один. Просила
відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов
не визнав, надав письмові заперечення,
просить відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не з'явився, надав письмові
заперечення.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду
пояснив, що позивач це його теща.
ОСОБА_6- тесть, якого знає з 2007 року. Йому
розповідали, що проживали разом теща з
ОСОБА_6 почали приблизно з 2004 року. Він
разом з ОСОБА_6 їздив у поїздки, він
розповідав, що купив квартиру, від
дружини пішов без нічого.

Допитаний ОСОБА_8 суду пояснила, що
проживає з 1993 року по АДРЕСА_3 по
сусідству зі ОСОБА_6. Приблизно з 2001
року ОСОБА_1 проживала зі ОСОБА_6. В 2002
році він запрошував їх до себе на
весілля. В 2004 році вони разом придбали
квартиру та переїхали туди, а ОСОБА_9
залишилась жити в квартирі матері.
ОСОБА_6 працював дальнобійником, його
Камаз знаходився під балконом.

Допитана свідок ОСОБА_9 суду пояснила,
що ОСОБА_6 її вітчим, якого вона знала з
2002 року, вони спочатку зустрічались, а з
2004 року почали жити в маминій квартирі.
Вони разом купили квартиру. Працювали і
мама і вітчим, вони разом відпочивали.
Вітчим одягав їх, допомагав. В 2004 році
вона вийшла заміж.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що
позивач її подруга, знає її з 1995-1996 року,
разом працювали. ОСОБА_6 знає з 2002 року,
вони разом проживали з 2002 року по
АДРЕСА_1. Вона залишала у них дитину,
часто святкували разом, зустрічала їх
разом на ринку. Вони разом їздили на
море. У них був спільний бюджет. Вони
разом купували плитку. За чий рахунок
робили ремонт у квартирі їй не відомо. В
новій квартирі вона була пару разів.

Допитана свідок ОСОБА_12 суду пояснила,
що ОСОБА_6 знала з 1980 року. В 2007 році
ОСОБА_13 поїхала, а незадовго до цього
вони розлучились з ОСОБА_6 Жили вони не
погано. ОСОБА_6 займався перевозками.
Коли вони розлучилися, то ОСОБА_6
продовжував жити разом з ОСОБА_13, поки
не купив собі квартиру. Машина завжди
знаходилась у дворі.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що з 1979
року знала ОСОБА_6 ОСОБА_13 хрестила її
сина. У 2003 році вони розлучились, однак
проживали разом у будинку до літа чи до
кінця 2005 року, а навідував її доки вона
не поїхала. Поїхала вона разом з іншим
чоловіком.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що з 1982
року по 18.08.2003 року перебувала у шлюбі з
ОСОБА_6 У нього з'явилась коханка, та з
2000-2001 року почались дзвінки від неї.
Проживали вони разом, але коли він
їздив у поїздки, то затримувався.
Доходи в нього були не погані, гроші в
них були. Їй ОСОБА_6 розповідав, що ця
жінка хотіла, щоб він придбав квартиру,
та оформив її на неї. Коли він потрапив
в аварію, то дзвонив їй, просив грошей.
Вона вислала йому 6 тис грн.. Це було
десь за 1,5-2 роки до смерті. Він ніколи не
хотів йти з дому. Вона тричі подавала на
розлучення, але він не приходив. Коли
вона його виганяла, він знімав квартиру
на Зарічному, приїздив до неї, забирав
її до себе. Навіть коли він одружився,
то приїздив до неї та ночував в неї.
Квартиру він придбав на їх спільні
гроші, а не на спільні з ОСОБА_1 гроші.
Коли вони розлучились, то йому
залишилась машина та їй залишилась
машина. З будинку він сказав нічого
забирати не буде. Купив квартиру він на
1 поверсі 1 кімнатну, а також 1 кімнату
добудував сам. Вона була в тій квартирі.

Суд вислухавши пояснення сторін,
свідків дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, та
підтверджено у судовому засіданні
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зустрічались, а 04.11.2006
року зареєстрували шлюб (а.с.8).

18.08.2003 року ОСОБА_6 розірвав шлюб з
ОСОБА_13

31.12.2004 року ОСОБА_6 придбав квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.12,13).

27.01.2005 року ОСОБА_6 придбав причеп марки
ГКБ 8328 реєстраційний номер НОМЕР_1,
номер шасі НОМЕР_2 (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер (а.с.9).

Згідно довідки виконкому
Колісниківської сільської ради
Прилуцького району Чернігівської
області ОСОБА_5 проводив в селі Левки
Прилуцького району Чернігівської
області поховання свого брата ОСОБА_6

Ст.60 СК України зазначає, що майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не
мав з поважної причин (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Ст.74 СК України зазначає, якщо жінка
та чоловік проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором
між ними.

На майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловік, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, поширюються положення глави 8
Сімейного Кодексу.

При цьому у п.20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснено,
що при застосуванні ст..74 СК України, що
регулює поділ майна осіб, які
проживають у фактичних шлюбних
відносинах, судам необхідно врахувати,
що правило зазначеної норми
поширюється на випадки, коли чоловік та
жінка не перебувають у будь-якому
іншому шлюбі і між ними склалися
усталені відносини, що притаманні
подружжю.

Як вказав Конституційний Суд України у
Рішенні у справі за конституційним
зверненням приватного підприємства
„ІКІО" щодо офіційного тлумачення
положення частини першої статті 61
Сімейного кодексу України 19 вересня 2012
року № 17-рп/2012 власність у сім'ї існує у
двох правових режимах: спільна сумісна
власність подружжя та особиста
приватна власність кожного з подружжя.
При цьому підставами набуття права
спільної сумісної власності подружжя є
юридично визначений факт шлюбних
відносин або проживання чоловіка і
жінки однією сім'єю.

Однак позивачем не надано належних
доказів на підтвердження того, що між
нею та ОСОБА_6 склалися саме такі
відносини, що притаманні подружжю.

У відповідності до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством.

Згідно з вимогами ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, передбачених ст. 61 ЦПК
України.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З огляду на наведене та розглядаючи
позов в межах заявлених позовних вимог
та підстав, на які посилається позивач
у позові, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.57,60, 65,74 СКУкраїни,
ст..ст.1232,1268,1269,1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
60, 88, 209, 212, 214, 215,256 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш
И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про встановлення факту
проживання однією сім'єю не
перебуваючи у шлюбі, визнання права
власності на майно нажитого під час
сумісного проживання не перебуваючи у
шлюбі та визнання права власності в
порядку спадкування - відмовити
повністю.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: Н. О. Сарат