Справа № 681/1337/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року

Полонський районний суд
Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі Іщук С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 до Полонської державної
нотаріальної контори про встановлення
факту, що має юридичне значення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в
якій просила встановити факт, що
згідно договору дарування від 26 січня
1999 року посвідченого державним
нотаріусом Полонської державної
нотаріальної контори зареєстрованого
за реєстром № 21, ОСОБА_2 подарував для
ОСОБА_3 51/100 частин будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви зазначала, що
вона діє від імені ОСОБА_3, для якої
ОСОБА_2 26.01.1999 року подарував 51/100 частин
жилого будинку, розташованого в
АДРЕСА_1. В даний час ОСОБА_3 має намір
розпорядитись вказаною частиною
домоволодіння, однак не може це
вчинити, оскільки у договорі дарування
не зазначено повністю адреса та місце
знаходження будинку. Внести зміни до
договору дарування на думку заявника
не має можливості, так як державний
нотаріус, що посвідчував договір вже не
працює, а також відповідно до Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України від 22.02.2012 року № 296/5
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595
внесення змін в нотаріально посвідчені
договори не передбачається.

ОСОБА_1, та державний нотаріус в судове
засідання не з'явились, подали заяву
про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши письмові докази суд вважає
заява задоволенню не підлягає.

Встановлено, що 26 січня 1999 року
державним нотаріусом Полонської
державної нотаріальної контори
посвідчено договір дарування згідно
якого ОСОБА_2, проживаючий в АДРЕСА_1 з
однієї сторони та ОСОБА_3, проживаюча за
тією ж адресою, з другої сторони склали
вказаний договір про таке: «Гр. ОСОБА_2,
подарував, а гр. ОСОБА_3, прийняла у дар
51/100 частину жилого будинку, з
відповідними господарськими та
побутовими будівлями та спорудами,
будинок, по вказаному адресу, набувачу
переходить вітальня пл. 8.6 кв.м, кладова
пл. 3.5 кв.м, кухня пл. 13.3 кв.м, кладова пл.
2.2 кв.м, веранда пл. 3.8. кв.м., літня кухня
пл. «Д», гараж л. «Е».

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України суд
може встановити факт, від якого
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначенол іншого порядку їх
встановлення.

Як вбачається із заяви, та доданих до
неї документів, ОСОБА_1 просить
підтвердити, що ОСОБА_2 подаровано для
ОСОБА_3 51/100 частин жилого будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, тобто
фактично звернення заявника полягає у
тлумаченні змісту згаданого договору
дарування.

Такі правовідносини врегульовані ст. 213
ЦК України, за положеннями якої,
зокрема частин 1,2 зміст правочину може
бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд
може постановити рішення про
тлумачення змісту правочину.

Отже, в даному випадку звернення ОСОБА_1
до суду із заявою про встановлення
факту, що має юридичне значення, у
зв`язку з незрозумілістю змісту
договору дарування є безпідставним.

Керуючись наведеним, ст. ст. 10,70, ч.1
п.6 ст.256, ст. 259 ЦПК суд,-

вирішив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подачі до суду першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів, з дня отримання заявником
та зацікавленою особою його копії.

Головуючий ________________