Справа № 456/1664/14-ц
Провадження № 2/456/1139/2014
РІШЕННЯ

іменем України

24 липня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в складі:
головуючого - судді Гулкевича О.
В.

при
секретарі Кулешник
С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи: органу опіки та
піклування Стрийської районної
державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третьої особи: служби у справах дітей
виконкому Стрийської міської ради про
визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до відповідача -
ОСОБА_2 з позовом про визначення місця
проживання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог
покликався на те, що відповідачка - його
колишня дружина, шлюб з якою розірваний
рішенням Стрийського міськрайонного
суду 05 серпня 2011р.

Від народження дитина проживає разом
ним та виховується у нормальних
комфортних умовах, які він створив в
с.Конюхів Стрийського району.

Відповідачка не має постійного місця
проживання, зареєстрована у с. Ганівці
Жидачівського району, часто переходить
жити з однієї приватної квартири на
іншу, забирає дитину і зникає. Він
постійно змушений розшукувати дитину,
яка скаржиться йому, що мати залишає її
на чужих людей, а сама йде на роботу в
нічну зміну. Коло випадкових знайомих
відповідачки - це люди, деякі з яких
відбували міру покарання в місцях
позбавлення волі. Був випадок, коли
один з таких знайомих відповідачки
телефонував йому з ЛВК №30 та
погрожував фізичною розправою.

Він не заперечує проти того, щоб дитина
спілкувалась з мамою. Але відповідачка
часто зникала разом з дитиною на кілька
днів, вночі дитина телефонувала йому,
плакала, просила забрати її, оскільки
її одну зачинили в кімнаті і їй страшно.
Він змушений був розшукувати дитину,
яку відповідачка залишала у сестри її
знайомого, який відбуває міру
покарання у місцях позбавлення волі, а
квартиру відвідують люди сумнівної
репутації.

Він не заперечує щоб відповідачка
приїжджала до доньки, займалась її
вихованням, але категорично проти того,
щоб відповідачка, яка не влаштована
матеріально, забирала дитину і
поневірялась по сумнівних квартирах.
Дитина має проживати у відповідних для
виховання і гармонійного розвитку
умовах. Відповідачка негативно впливає
на дитину, своєю поведінкою, сприяє
неадекватному формуванню особистості
дитини.

Донька ОСОБА_3 цього року йде до школи.
Він підготував її до школи, вона вміє
рахувати, читати, знає англійський
алфавіт, на комп'ютері бавиться у
інтелектуальні ігри. Він приділяє їй
багато уваги, пішов з роботи на
виробництві, займається веденням
особистого селянського господарства,
щоб мати більше часу для виховання
дитини. Дитина проживає серед люблячих
її людей: його брата, дідуся ОСОБА_30 та
бабусі ОСОБА_5 Батьки працюють,
зароблені кошти вкладають у сім'ю,
доньку дуже люблять, вона єдина їхня
онука.

Згідно з актом соціального
інспектування №9 від 08 квітня 2014р.
служби у справах сім'ї, дітей та молоді
було встановлено, що дитина має окрему
кімнату - місце для навчання,
проведення дозвілля та сну; мати дитини
не має постійного місця проживання,
тому не має можливості проживати разом
з донькою.

Виходячи з інтересів дитини, яка
потребує постійної уваги, повноцінної
сім'ї, вважав, що дитина повинна
проживати з ним, оскільки ним створені
всі умови для її нормального,
гармонійного розвитку як особистості;
хоче щоб донька мала спокійне,
нормальне дитинство.

ОСОБА_2 також звернулася до ОСОБА_1 із
зустрічним позовом про визначення
місця проживання дитини - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог
покликався на те, що до пред'явлення
даного позову донька постійно
проживала з нею.

Приблизно три місяці тому відповідач
запропонував їй помиритись та
проживати спільно, оскільки з його
слів: «він переосмислив сімейні
цінності, змінив ставлення до дружини
та дитини, зрозумів цінність сімейного
життя … ».

Повіривши відповідачу, вона разом з
дитиною переїхали на проживання до
нього. Однак, сімейна ідилія тривала
недовго, а саме: до моменту написання
нею розписки в органи державної
виконавчої служби та міліції про те, що
вона немає претензій щодо наявної
заборгованості відповідача по
несплачених аліментах. 25.03.2014р. між ними
виникла сперечка, внаслідок якої
відповідач вигнав її з дому.

Відповідач утримує доньку в с. Конюхів
Стрийського району, не дозволяє їй
спілкуватись з донькою, чинить
перешкоди в нормальному її вихованні.
Переживаючи за здоров'я та добробут
доньки, вона декілька разів на день
намагалась побачитись з нею, але
безрезультатно. Відповідач повідомив,
що донька не бажає її бачити. Вона
припускає, що відповідач та його рідні
умисно налаштовують доньку проти неї.

Сім'я ОСОБА_2 складається з трьох осіб
чоловічої статі - відповідача, його
брата та батька і жодної жінки,
оскільки мати відповідача постійно
перебуває за кордоном на заробітках. У
цій сім'ї, в якій на даний момент
перебуває її малолітня донька,
створені не найкращі умови для
виховання дитини. Аморальний спосіб
життя та поведінка членів даної сім'ї
змусили її 29.03.2014р. звертатись до
Стрийського МВ ГУ МВСУ у Львівській
області щодо факту неповернення
колишнім чоловіком малолітньої доньки.

Така поведінка відповідача є
протиправною, спрямованою на помсту їй
і абсолютно необдуманою та байдужою
щодо дитини, яка не досягла
десятирічного віку, тому не може
приймати участь у визначенні свого
місця проживання.

У рішенні суду у справі про розірвання
шлюбу чітко зазначено, що донька
залишається з нею. В інтересах доньки,
щоб остання проживала саме з нею, а не з
батьком, оскільки дівчинка потребує
більше жіночої, маминої уваги, так як
саме мати вчить доньку бути жінкою.

Окрім цього на даний час вона
забезпечена житлом - фактично проживає
в чотирикімнатному будинку в АДРЕСА_1, в
якому проведено сучасний ремонт,
створені всі умови для проживання,
виховання та утримання дитини; в
будинку обладнана окрема кімната для
дитини, де є все необхідне для
повноцінного розвитку дитини. Вона має
постійне місце праці, за яким позитивно
характеризується, стабільний
самостійний дохід, який дозволяє
створити всі необхідні умови для
проживання та нормального розвитку
дитини. Вона проживає разом зі матір'ю -
ОСОБА_7, яка також бере активну участь у
вихованні внучки, доглядає за нею, коли
вона знаходиться на роботі.

На противагу наведеному,
відповідач не працює, немає постійного
доходу, веде паразитуючий образ життя -
живе на кошти, які йому надсилає мати
із-за кордону; має заборгованість по
несплачених на її користь аліментах -
19194,1 грн.

Відповідач мешкає у будинку разом
зі батьком та стариш братом, який також
розлучений; мати відповідача перебуває
за кордоном на заробітках.

Вона від народження доньки постійно
доглядає її та піклується про неї,
забезпечує не тільки фінансове
благополуччя, а й духовний розвиток
дитини. Проживання доньки разом з нею
відповідатиме інтересам останньої.
Вона не чинить відповідачу жодних
перешкод у спілкуванні із донькою,
готова із свого боку всіма силами
сприяти тому, щоб дитина через
розлучення батьків не була позбавлена
батьківського піклування.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_1 та його
представник - адвокат ОСОБА_8 позов
підтримали, зустрічний заперечили,
покликаючись на викладені в позовній
заяві обставини, окрім зазначеного
ОСОБА_1 пояснив, що влаштувався на
роботу; пройшов з дитиною медогляд
перед школою.

Відповідач за первісним позовом та
позивач за зустрічними - ОСОБА_2 і її
представник - адвокат ОСОБА_9 первісний
позов заперечили, зустрічний
підтримали, покликаючись на викладені
в позовній заяві обставини. ОСОБА_2
пояснила, що вона та відповідач
домовилися про те, що донька у випадку
після розірвання шлюбу проживатиме з
нею. Після розірвання шлюбу вона двічі
мирилася з відповідачем, проживала
разом з дитиною та відповідачем два
місяці у квартирі, яку винаймали. З
січня по вересень 2013р. проживала разом
з дитиною в будинку матері, потім знову
чотири місця з відповідачем в с.
Конюхів. Після того як в черговий раз
посварилися з відповідачем переїхала
проживати до будинку матері в АДРЕСА_1,
де й проживає з січня 2014р. по даний час.
Зареєстрована в с.Ганівці
Жидачівського району, в будинку брата
матері. Останній зловживає алкоголем,
тому мати й зареєструвала її у його
будинку, щоб він не зміг відчужити цей
будинок. У них була домовленість, що
відповідач забиратиме дитину на
вихідні і привозитиме. Відповідач 1-2
рази на тиждень забирав дитину в
с.Конюхів, але не привозив назад. Вона
змушена буда їхати в село і забирати
дитину. Відповідач налаштовував дитину
проти неї: казав, що мати пішла на
роботу, що вона матері не потрібна, тому
її віддасть в садочок; дозволяв допізна
дивитися телевізор; бавитися на
комп'ютері. Після того як вона
тимчасово залишила дитину у спільної
знайомої, яка має своїх двох дітей,
відповідач в черговий забрав доньку і
відмовився її повертати. Коли вона
поїхала в с.Конюхів щоб забрати дитину,
але відповідач побив її, відмовився
повернути дитину. Вона звернулася з
приводу цього у відділення міліції.
Однак, так як очевидцями її побиття
були брат та батько відповідача,
останнього не притягнули до
відповідальності. Її мати оформила
доньку у дитячу установу в м.Стрий, вона
записала дитину у школу №8. Вона має
постійне місце праці, не вживає
алкоголю, не палить, ніколи не залишала
дитину у чужих людей на три дні, як пише
у заяві відповідач. Натомість донька на
даний час проживає серед трьох мужчин,
які випивають, гонять самогон,
нецензурно лаються в присутності
дитини. Виконавчий лист про стягнення з
відповідача на її користь аліментів на
утримання доньки вона подавала у
виконавчу службу, але коли помирилася з
відповідачем, відмовилася від
стягнення. Після того, як в черговий раз
посварилася, знову подала виконавчий
лист на виконання. Відповідач аліменти
не платив тому й виникла
заборгованість.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Стрийської РДА -
Феденко І.Я. надала суду висновок
комісії з питань захисту прав дитини
Стрийської РДА, яка заслухавши
пояснення ОСОБА_1, голову Конюхівської
сільської ради Стрийського району та
двох сусідів; обстеживши умови
проживання сім'ї ОСОБА_1 в с.Конюхів
Стрийського району, вважала за можливе
залишити дитину на виховання батькові -
ОСОБА_1

Представник служби у справах дітей
виконкому Стрийської міської ради
Кухар З.Р. пояснила, що питання щодо
визначення місця проживання дитини
органом опіки та піклування міської
ради не вирішувалося, оскільки
малолітня ОСОБА_3 фактично проживає з
батьком в с. Конюхів, тому всі
документи, що стосуються даного
питання були передані на розгляд
органу опіки та піклування Стрийської
РДА. Щодо вирішення заявлених
сторонами зустрічних позовів
поклалася на думку суду.

Свідок ОСОБА_12, який є сусідом ОСОБА_1 в
судовому засіданні ствердив, що
сторони спочатку жили добре у шлюбі. Що
згодом трапилось, йому невідомо. Дитина
завжди проживала біля батька. Був
випадок, що він з ОСОБА_1 та його батьком
вночі їздили шукали дитину, але не
знайшли.

Свідок ОСОБА_13 в силу свого стану
здоров'я не змогла дати суду суттєві
пояснення з приводу обставин справи.

Свідок ОСОБА_14, яка є тіткою ОСОБА_1,
пояснила, що проживає в м.Стрию, часто
буває в гостях у с. Конюхів. Донька
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 постійно від народження
живе у с. Конюхів. Мати ОСОБА_1 їздить на
заробітки в Італію, тому що чоловік
хворіє. Коли вона приїжджала на різдво
в січні 2014р. у с. Конюхів, Соломії в селі
не було, на Великдень була.

Свідок ОСОБА_15 - брат ОСОБА_1
стверджував, що донька брата постійно
проживала з ними у с. Конюхів. Після
розірвання шлюбу між братом та ОСОБА_2,
остання забрала дитину і проживала з
нею на квартирі. ОСОБА_2 на зиму
поверталася до них у село, на весну і
літо йшла на квартиру. В будинку
створені всі умови для проживання
дитини.

Свідок ОСОБА_7 - мати ОСОБА_2 пояснила, що
після одруження дочка проживала з
ОСОБА_1 в с.Конюхів. Вона була за те, щоб
вони жили окремо, щоб ОСОБА_1
забезпечував сім'ю. Але він ніде не
працював, чекав, що мати йому передасть
із-за кордону кошти. Після розірвання
шлюбу ОСОБА_1 працював 1-2 місяці на АЗС
«ОККО», звільнився, говорив, що йому не
підходить така робота. Двічі дочка
разом з дитиною проживала квартирах на
вул.Успенській та вул. Комарова в м.
Стрию, які винаймала. Півроку жили в її
будинку, вона оформила внучку в дитячу
установу, півроку дитина відвідувала
її. ОСОБА_1 забрав дитину із садочку,
оскільки не хотів щоб вона туди ходила,
і не повертає дитину доньці. Дитина
записана у школу №8 м. Стрия. Коли
донька їздила в село щоб провідати
дитину, ОСОБА_1 побив її, внаслідок чого
вона потрапила у лікарню із струсом
мозку. Аліменти ОСОБА_1 не платив. Коли
вони помирилися, донька забрала
виконавчий лист, а тепер знову подала.
Вона є власником будинку в АДРЕСА_1,
біля будинку є земельна ділянка. В
будинку окрім неї проживають чоловік
та син. Внучка мала в будинку окрему
кімнату. Доньку зареєструвала в с.
Ганівці Жидачівського району в будинку
брата, який зловживає алкоголем, щоб
він не зміг відчужити цей будинок.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що працює
керівником АЗК №31 «Дуліби». З лютого
2013р. ОСОБА_2 працює оператором АЗС,
відповідальна, характеризується
позитивно, була визнання колективом
АЗС кращим працівником. Був випадок у
2013р., коли працівник АЗС захворів і він
змушений був замінити останнього
ОСОБА_2 та викликати її на роботу.
ОСОБА_1 разом з дитиною прийшов на АЗС з
претензіями до нього чому він викликав
дружину на роботу. Це його здивувало,
оскільки сам ОСОБА_1 на той час не
працював. Зі слів ОСОБА_2, яка одного
разу прийшла на роботу та плакала, йому
стало відомо, що ОСОБА_1 забрав дитину і
не повертає її.

Свідок ОСОБА_17 ствердила, що ОСОБА_2 у
2011р. після розірвання шлюбу з ОСОБА_1
разом з донькою проживала у квартирі на
вул. Успенській в м. Стрий, яку
винаймала. Квартира була умебльована з
усіма вигодами. На прохання колишнього
чоловіка вона повернулась до нього,
прожили разом 2-3 місяці. Коли він її
побив, ОСОБА_2 з донькою переночувала в
неї та надалі проживала у будинку
матері, працювала на підприємстві, що
виготовляло меблі. Потім знову
проживала разом з ОСОБА_1 З 2013р.
проживає разом з донькою у будинку
матері. ОСОБА_1 не поважає ОСОБА_2 Вона
була свідком як ОСОБА_1 в присутності
сторонніх людей та доньки ображав та
принижував ОСОБА_2 Декілька місяців
тому ОСОБА_1 забрав у ОСОБА_2 дитину, яку
остання тимчасово залишила у подруги,
що має своїх двох дітей, і не повертає
матері. Вважала, що ОСОБА_1 негативно
впливає на виховання доньки.

Свідок ОСОБА_18 ствердила, що вже 15 років
є подругою ОСОБА_2, спілкується з
останньою майже кожного дня. З ОСОБА_1
прожили один рік у злагоді. Проживаючи
в м.Стрий, вона кожного дня їздила до
ОСОБА_2 у гості. Потім ОСОБА_1 почав
ображати ОСОБА_2 навіть в присутності
сторонніх. Зі слів останньої їй відомо,
що ОСОБА_1 забрав у неї дитину і
відмовляється повертати, налаштовує
дитину проти матері.

Заслухавши сторін, свідків, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
первісного позову слід відмовити,
зустрічний задоволити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України
та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України
кожна особа має право в порядку
встановленому цим Кодексом звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Розгляд цивільних
справ здійснюється не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. При цьому
кожна із сторін самостійно, на власний
розсуд розпоряджається своїми правами
й зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є
будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Судом встановлено, що сторони у справі -
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками дитини -
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду 05 серпня 2011р. задоволено позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів задоволено,
шлюб між ними розірвано. У
мотивувальній частині рішення
зазначено, що відповідач ОСОБА_1
підтвердив, що донька проживає з
дружиною. Тому, суд ухвалив: стягувати з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
останньою повноліття, починаючи з
14.07.2011р.

Як вбачається з довідки-розрахунку, які
видана ДВС Стрийського МУЮ Львівської
області, заборгованість ОСОБА_1 по
несплачених на користь ОСОБА_2
аліментах на утримання доньки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження станом на
03.07.2014р. становить 12759,58 грн.

З копії довідки, виданої ТзОВ
«Директива» №734 від 14.04.2014р. вбачається,
що ОСОБА_2 працює з 26.12.2013р. у даному
товаристві оператором заправни
станцій на АЗС №11-31 «Дуліби». Згідно
копій довідок №135 від 22.04.2014р. та №704 від
09.04.2014р. сукупний дохід ОСОБА_2, яка
працювала у Львівській філії ТзОВ
«Золотий екватор», з жовтня по грудень
2013р. становив 4552,40 грн.; з грудня по
березень 2014р. її сукупний дохід як
оператора заправних станцій ТзОВ
«Директива» за основним місцем праці
становив 4682,32 грн.

ОСОБА_1 представив довідку, видану
9.05.2014р. головою фермерського
господарства Павлів Р.І., з якої
вбачається, що ОСОБА_1 працює в цьому
фермерському господарстві підсобним
працівником і його зарплата становить
1360 грн. Суд ставить під сумнів даний
документ, оскільки довідка не містить
вихідного номера, в ній не зазначено
відколи ОСОБА_1 працює в даному
господарстві та за який період
нарахована зазначена зарплата.

З довідок, виданих Конюхівською
сільською радою Стрийського району
10.04.2014р. за №№133,134 вбачається, що ОСОБА_1
проживає в АДРЕСА_2 разом з братом
ОСОБА_15. батьком ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_5
та донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, яка за даною адресою не
зареєстрована.

ОСОБА_2 згідно з копією паспорта
зареєстрована в с. Ганівці
Жидпачівського району.

З довідки, виданої КП «Надія» м. Стрий
від 15.04.2014р. за №1417, вбачається що
ОСОБА_2 та її малолітня донька вибули
будинку АДРЕСА_1, але надалі проживають
в ньому без реєстрації. Окрім них в
будинку проживають ОСОБА_7. син
останньої ОСОБА_20

Відповідно до ч. 1 ст.161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання дитини суд бере до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов?язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини (ч.2
ст.161 СК України).

Згідно з п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 1998
року № 16 «Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім?ю
України» роз'яснено, що суди, вирішуючи
спори між батьками, які проживають
окремо (в тому числі в одній квартирі),
про те, з ким із них і хто саме з дітей
залишається, мають виходити із
рівності прав та обов?язків батька й
матері щодо своїх дітей, повинні
постановити рішення, яке відповідало б
інтересам дітей. При цьому суд
враховує, хто з батьків виявляє більшу
увагу до дітей і турботу про них, їхній
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання, маючи на увазі, що перевага в
матеріально-побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір?ю.

Оцінюючи досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
вважає, що батько ОСОБА_1 самочинно
змінив місце проживання дитини ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка, виходячи із змісту
рішення Стрийського міськрайонного
суду 05 серпня 2011р. в справі №2-1921/11 за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, повинна була проживати з
матір'ю ОСОБА_2 Оскільки остання не
ставила в порядку ст.162 СК України вимог
про негайне відібрання дитини і
повернення її за попереднім місцем
проживання, суд не вважав за можливе
вийти за межі позовних вимог та
ухвалити рішення про негайне
відібрання дитини від ОСОБА_1 та
повернення її матері ОСОБА_2, з якою
дитина фактично проживала на підставі
рішення суду.

Суд також вважає, що не всі обставини,
наведені ОСОБА_1 в позовній заяві,
доведені в судовому засіданні
належними та допустимими доказами, а
саме: що мати залишала доньку на
тривалий період (декілька днів) у
сумнівних знайомих з кримінальним
минулим; що поневірялась з дитиною по
сумнівних квартирах; що мати негативно
впливає на дитину своєю поведінкою,
сприяє неадекватному формуванню
особистості дитини.

Натомість судом достовірно
встановлено, що мати - ОСОБА_2 не
зловживає алкоголем, не вживає
наркотичних засобів, має постійне
місце праці та невеликий але
стабільний заробіток, позитивно
характеризується за місцем праці,
забезпечена житлом та має змогу
створити комфортні умови для
проживання і розвитку дитини.

Враховуючи, що судом не встановлені
виняткові обставини, які б давали
підстави дійти висновку про можливість
розлучення дитини з матір?ю, суд вважає,
що дитина у віці шести років в першу
чергу потребує материнської любові, а з
огляду на те, що ця дитина - особа
жіночої статі, саме мати спроможна буде
забезпечити їй належний догляд в ході
подальшого фізичного росту та
всебічного розумового розвитку.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218 ЦПК
України, ст.ст.160,161 СК України, суд

в и р і ш и в :

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третьої особи: органу опіки
та піклування Стрийської районної
державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини.

Зустрічний позов задоволити. Визначити
місце проживання дитини ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 із матірю - ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Львівської області протягом 10 днів з
дня його проголошення через Стрийський
міськрайонний суд.

Головуючий-суддя О. В.
Гулкевич