Справа № 236/854/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року Краснолиманський
міський суд Донецької області у складі:

Головуючого
судді Мірошниченко О.В.

при секретарі
Коровченко Г.В.

за участю:

заявника
ОСОБА_1

представника ВДВС
Щербини Ю.М.

заінтересованої особи
ОСОБА_3

представника адвоката
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Красний
Лиман Донецької області скаргу ОСОБА_1
на бездіяльність посадових осіб
відділу державної виконавчої служби
Краснолиманського міського управління
юстиції при виконанні рішення
Краснолиманського міського суду
Донецької області від 20.11.2013 року по
справі № 236/2536/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2014 року заявник ОСОБА_1
звернулась до суду зі скаргою на
бездіяльність посадових осіб відділу
державної виконавчої служби
Краснолиманського міського управління
юстиції при виконанні рішення
Краснолиманського міського суду
Донецької області від 20.11.2013 року по
справі № 236/2536/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що на
виконанні ВДВС Краснолиманського
міського управління юстиції з грудня
2013 року перебуває на примусовому
виконанні рішення Краснолиманського
міського суду Донецької області від
20.11.2013 року по справі № 236/2536/13-ц про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
аліментів на утримання його
малолітньої дитини - дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн.
щомісячно. У зв'язку з невиконанням
боржником судового рішення ОСОБА_1
20.02.2014 року звернулася до ВДВС
Краснолиманського міського управління
юстиції із заявою про надання
відповідних пояснень.

Листом № К-4/4/2.2-12 від 06.03.2014 року , яке
вона отримала по пошті 29.03.2014 року
начальник Краснолиманського
управління юстиції повідомив її про те,
що боржником було надані фінансові
документи про сплату аліментів за
виконавчим листом на загальну суму 6000
грн., тобто аліменти боржником було
сплачено у повному обсязі станом на
16.03.2014 року.

Заявник вважає неправомірною
бездіяльність відділу ДВС по не
стягненню аліментів за листопад,
грудень 2013 року, січень, лютий, березень
2014 року з тих підстав, що надані
боржником розписки підтверджують
отримання стягувачем аліментів на
загальну суму 6000 грн. на вересень і
жовтень 2013 року відповідно до усної
домовленісті . У зв'язку з тим, що лист №
К-4/4/2.2-12 від 06.03.2014 року, який було
направлено в її адресу 27.03.2014 року вона
отримала 29.03.2014 року, заявник просила
поновити строк звернення до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1
підтримала скаргу, просила поновити
строк звернення до суду, навела доводи
аналогічні викладеним в скарзі.

Представник ВДВС Краснолиманського
МУЮ Щербина Ю.М., яка діє на підставі
довіреності (а.с 13) в судовому засіданні
просила відмовити в задоволені скарги,
обґрунтував свої заперечення тим, що
виконавчий документ від 20.11.2013 року за
№ 236/2536/13-ц, який видано
Краснолиманським міським судом
Донецької області про стягнення
аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
щомісячно у розмірі 1000,00 грн. починаючи
з 16.09.2013 року на утримання його
неповнолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, надійшов на адресу
відділу 19.12.2013 року, цього ж дня
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та здійснено виклик
боржник до відділу. В ході особистого
прийому боржником ОСОБА_3 було надано
фінансові документи - дві розписки від
імені ОСОБА_1 про отримання від ОСОБА_3 в
рахунок аліментів за вересень 2013 року 3
000 грн. від 01.10.2013 року, та в рахунок
аліментів за жовтень 2013 року 3 000 грн.
від 25.10.2013 року. З урахуванням
виконавчого документу від 20.11.2013 року
за № 236/2536/13-ц про стягнення з ОСОБА_3
аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно
починаючи з 16 вересня 2013 року,
державний виконавець зарахував
сплачені 6000 грн., як авансові платежі до
16 березня 2014 року.

В судовому засіданні заінтересована
особа ОСОБА_3 заперечував проти
задоволення скарги, суду пояснив, що
йому відомо що ОСОБА_1 звернулась в
вересні 2013 року з позовом про стягнення
з нього аліментів в твердій сумі в
розмірі 10 000 грн. щомісячно. Сплачені
ним грошові суми в розмірі 6000 грн. 01.10.2013
року та 25.10.2013 року були авансовими
платежами, які правильно зараховані
державним виконавцем за період з 16
вересня 2013 року по 16 березня 2014 року.
Чому в розписках про отримання
зазначених сум ОСОБА_1 зазначила, що це
аліменти за вересень і жовтень 2013 року
йому не відомо, тому що гроші за його
дорученням передавалися бухгалтером
фермерського господарства «Рубін»,
засновником якого він є, а розписки
писалися не в його присутності.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4,
якій діє на підставі ордеру та договору
про надання правової допомоги (а.с. 48,49),
просив відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши подані сторонами документи,
запис фіксування судового засідання,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються скарга, вислухавши
учасників процесу, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
скарги по суті, суд приходить до
висновку про задоволення скарги.

Судом встановлено, що рішенням
Краснолиманського суду Донецької
області від 20.11.2013 року по справі №
236/2536/13-ц, яке залишено без зміни ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 10.12.2013 року, з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 на утримання його
неповнолітньої дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути аліменти у
розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 16
вересня 2013 року до досягнення дочкою
повноліття (а.с . 3-5).

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Краснолиманського
міського управління юстиції від 19
грудня 2013 року відкрито виконавче
провадження № 41298569 по примусовому
виконанню рішення Краснолиманського
міського суду по справі № 236/2536/13-ц (а.с.
50).

Відповідно до розписок написаних
власноруч ОСОБА_1 остання отримала
01.10.2013 року та від 25.10.2013 року від ОСОБА_3
аліменти за вересень та жовтень 2013 року
двічі по 3000 грн. (а.с37).

Під час відтворення запису фіксування
судового засідання від 28.10.2013 року по
цивільній справі № 236/2536/13-ц за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину,
судом встановлено, що ОСОБА_3 в судовому
засіданні поясняв що позов про
стягнення з нього аліментів він визнає
частково, однак сплачувати аліменти на
утримання його дитини в розмірі 10000 грн.
не має можливості, та зазначив, що на
час розгляду в суді справи між ним та
ОСОБА_1 була досягнута домовленість,
яку він виконує, про сплату аліментів
на утримання дитини в розмірі 3000 грн.
щомісячно до зміни його матеріального
становища.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі (ст. 181 СК України).

Аналізуючи пояснення заявника, ОСОБА_3
в судовому засіданні 28.10.2013 року по
цивільній справі №236/2536/13-ц , розписки
від 01.10.2013 року та від 25.10.2013 року про
отримання аліментів за вересень та
жовтень 2013 року суд приходить до
висновку про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
у вересні та жовтні 2013 року існувала
усна домовленість про утримання дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій
формі в розмірі 3000 грн. що місячно до
зміни матеріального становища ОСОБА_3
На час написання розписок розмір
аліментів судовим рішенням не було
врегульовано. Іншим чином встановити
волевиявлення батьків дитини на
теперішній час неможливо. Розмір
аліментів в твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 грн. був визначений рішенням
суду від 20 листопада 2013 року, в позовній
заяві і запереченнях на позовну заяву
зазначений розмір не фігурував.

Тому суд не приймає до уваги доводи
боржника ОСОБА_3 про те що сплачені
аліменти в розмірі 6000 грн. були внесені
в рахунок авансових платежів з рахунку
1000 грн. на місяць.

З матеріалів наданого для огляду в
судовому засіданні виконавчого
провадження не вбачається, що
державним виконавцем вживались заходи
примусового виконання рішення,
спрямовані на стягнення з боржника
ОСОБА_3 аліментів. За таких обставин суд
вважає бездіяльність державного
виконавця неправомірною та приходить
до висновку про задоволення скарги
ОСОБА_3.

Враховуючи те що лист № К-4/4/2.2-12 від
06.03.2014 року, який було направлено ВДВС
Краснолиманського МУЮ в адресу
стягувача 27.03.2014 року , остання отримала
29.03.2014 року, що підтверджується
конвертом (а.с. 8), суд поновлює строк
звернення до суду

Керуючись ст. 386, 387, 218 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до
суду.

Визнати бездіяльність посадових осіб
відділу державної виконавчої служби
Краснолиманського міського управління
юстиції по примусовому виконанню
рішення Краснолиманського міського
суду Донецької області від 20.11.2013 року
по справі № 236/2536/13-ц за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину, в частині не
стягнення аліментів за листопад,
грудень 2013 року, січень, лютий, березень
2014 року - неправомірною.

Зобов'язати державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Краснолиманського міського управління
юстиції, в провадження якого перебуває
виконавче провадження по примусовому
стягненню аліментів з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 на утримання його
неповнолітньої дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно
на підставі рішення Краснолиманського
міського суду Донецької області від
20.11.2013 року по справі № 236/2536/13-ц,
стягнути з ОСОБА_3 аліменти за листопад,
грудень 2013 року, січень, лютий, березень
2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя -