Справа № 263/4648/14-ц
Провадження № 2/263/2211/2014
14 липня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області у
складі: головуючого судді Соловйова
О.Л., при секретарі Д'яконовій К.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд
малолітньої дитини за кордон без згоди
Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом до відповідачки про надання
дозволу на виїзд малолітньої дитини за
кордон без згоди матері, відповідно до
якого просить дозволити малолітній
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 виїжджати за межі
України без дозволу її матері - ОСОБА_2
В обгрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що з відповідачкою
ОСОБА_1 перебував у шлюбі. Від вказаного
шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На
теперішній час шлюб між сторонами
розірвано, шлюбні відносини між
сторонами припинено, позивач разом із
дитиною проживає АДРЕСА_1. Відповідно
до рішення суду від 25.06.2013 року з
відповідачки на користь позивача було
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітньої ОСОБА_3 та визначено
місце проживання дитини разом із
позивачем. Фактично відповідачка
аліменти на утримання дитини не
сплачує, не спілкується зі малолітньою
дитиною. На теперішній час позивач не
має можливості виїхати з дитиною за
межі України з метою оздоровлення,
оскільки через асоціальний спосіб
життя відповідачки не знає її фактичне
місце проживання та не має можливості
отримати нотаріально посвідчений
дозвіл на виїзд дитини за кордон.
В судове засідання позивач не
з'явився - надаd суду заяву про розгляд
справи в його відсутність, не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення у разі повторної неявки
відповідачки в судове засідання.

Відповідачка в судове засідання
не з'явилась з невідомих суду причин,
про слухання справи була повідомлена у
встановленому законом порядку шляхом
публікації оголошення у пресі.

Відповідно до вимог ст. 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України (далі за текстом ЦПК України)
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, зі згоди позивачки на
підставі доказів, які містяться у
матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з наступних
підстав.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

Відповідно до рішення Жовтневого
районного суду від 11.03.2013 року, шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 16.12.2004 року
було розірвано.

Згідно із свідоцтвом про народження
ОСОБА_3, серії НОМЕР_3, ОСОБА_1 є батьком
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
ОСОБА_2 - її матір'ю.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 25.06.2013 року було
визначено місце проживання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом
з батьком - ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.
Крім того з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
стягнуто аліменти на утримання
малолітньої ОСОБА_3 у розмірі 1; частини
зі всіх видів її заробітку.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають
право звертатися до суду за захистом
прав та інтересів дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України
визначено, що фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України»від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 року № 57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ від 31 березня 1995 року №
231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» оформлення проїзного
документа дитини проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутністю згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету

Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 року № 231 (із змінами)
визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/ проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Відповідно до довідки КЗ « Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№ 2» від 15.05.2014 року ОСОБА_3 перебуває
на диспансерному обліку з діагнозом
поліноз, алергічний стан на цвітіння
трав, внаслідок чого остання потребує
оздоровлення в екологічно чистих
районах. Враховуючи викладене, на
теперішній час позивач має намір
поїхати разом із малолітньою дитиною
за межі території України з метою її
оздоровлення, але без нотаріально
посвідченої згоди на те матері
малолітньої ОСОБА_3 - відповідачки у
справі, позивач це зробити не може.

Відповідно до посилань ОСОБА_1, він не
має можливості у добровільному порядку
отримати від ОСОБА_2 нотаріально
посвідчену згоду на виїзд доньки за
кордон, оскільки з ОСОБА_2 він не
спілкується, її місце проживання
позивачу невідомо.

Беручи до уваги той факт, що судом при
розгляді даної справи не встановлено
обмежень чи заборон, які
унеможливлюють виїзд малолітньої
дитини - ОСОБА_3 за межі України для
тимчасового перебування, суд приходить
до висновку про доцільність
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
надання дозволу на виїзд малолітній
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідачки на користь
позивача сплачений ним при зверненні
до суду судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп.

Керуючись ст.ст.88, 213-215, 224-226 ЦПК України
, ст. 313 Цивільного Кодексу України, ст. 4
п. 2 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України», ст. 154 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на виїзд малолітньої дитини за
кордон без згоди батька, -
задовольнити.

Дозволити малолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянці України,
уродженці м. Маріуполя, Донецької
області, виїзд за межі України без
згоди та супроводу її матері - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, у супроводі її батька -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, судовий
збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн.
60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, який його постановив, за
письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана до Жовтневого
районного суду в перебігу десяти
днів з моменту отримання копії
рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.Л. Соловйов