У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої -
Боднар О.В.

суддів - Кеміня
М.П., Чужі Ю.Г.

при секретарі -
Гаврилко В.С.

з участю - представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Селянського фермерського господарства
«ТОК» на заочне рішення Хустського
районного суду від 12 серпня 2013 року
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Селянського фермерського господарства
«ТОК» про стягнення заборгованості за
кредитним договором та звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулося до суду з позовом до
позичальника за кредитним договором №
014/4047/82/34514 від 31.08.2007 р. ОСОБА_4;
поручителя за договором поруки №
014/4047/82/34514 від 31.08.2007 р. ОСОБА_5;
іпотекодавця-майнового поручителя за
договором іпотеки № 014/4047/82/34514 від
07.09.2007 р. СФГ «ТОК», в якому просило:

- достроково солідарно стягнути з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на свою користь
заборгованість за кредитним договором
станом на 08.01.2013 р. в сумі 1 125 314,33 грн., з
яких 374 576,76 грн. заборгованість по
кредиту, 143 750,83 грн. - заборгованість по
відсотках за користування кредитом, 606
986,74 грн. - пеня за несвоєчасне погашення
кредиту та відсотків за період з 08.01.2010
р. по 07.01.2013 р.;

- в рахунок погашення заборгованості
звернути стягнення на предмет іпотеки -
нежитлову будівлю (торгова будівля), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження за
ціною, визначеною суб'єктом оціночної
діяльності, але не меншою 501 958,00 грн.;

-стягнути солідарно з відповідачів
судовий збір в сумі 3 441,00 грн.

Заочним рішенням Хустського районного
суду від 22 серпня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 1 125 314,33 грн.

В рахунок погашення заборгованості
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
нерухоме майно заставною вартістю 501
958,00 грн., а саме: нежитлову будівлю
(торгову будівлю), що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, шляхом проведення
прилюдних торгів в межах процедури
виконавчого провадження за ціною,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності, але не меншою ніж 501 958,00 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
судовий збір в розмірі 3 441,00 грн.

Ухвалою Хустського районного суду від
11 листопада 2013 р. виправлено описку в
даті ухвалення заочного рішення з
«22.08.2013 р.» на «12.08.2013 р.» (а.с. 80-81).

Додатковим рішенням Хустського
районного суду від 04 червня 2014 року
доповнено рішення Хустського
районного суду від 12 серпня 2013 року та
зазначено крім загального розміру суми
заборгованості, яка підлягає до
стягненню, всі її складові. Ухвалено:
стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
№ 014/4047/82/34514 від 31.08.2007 р. в сумі 1 125 314,33
грн., з яких 374 576,76 грн. - заборгованість
по тілу кредиту, 143 750,83 грн.
заборгованість по відсотках, 606 986,74 грн.
- пеня за несвоєчасне погашення кредиту
та відсотків за період з 08.01.2010 р. по
07.01.2013 р. (а.с. 114-115).

У вересні 2013 року СФГ «ТОК» звернулося
до суду з заявою про перегляд заочного
рішення, яку ухвалою Хустського
районного суду від 17 березня 2014 року
залишено без задоволення (а.с. 97).

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із
заявами про перегляд заочного рішення
не звертались.

Не погоджуючись із заочним рішенням
Хустського районного суду від 12 серпня
2013 року СФГ «ТОК» та ОСОБА_5 оскаржили
його в апеляційному порядку. Ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 09 липня 2014 року відмовлено
у відкритті апеляційного провадження
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 з
підстав, передбачених ст.ст.231, 297 ЦПК
України.

В апеляційній скарзі СФГ «ТОК» просить
змінити заочне рішення Хустського
районного суду від 12.08.2013 р., відмовивши
в задоволенні позовних вимог ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 у
зв'язку з пропуском строку пред'явлення
вимог до поручителя та зменшити розмір
пені до 303 493,00 грн., з підстав,
передбачених ч.3 ст.551 ЦК України.

Зазначає, що розмір нарахованої
пені майже в 2 рази перевищує розмір
заборгованості по тілу кредиту. Пеня
була нарахована за три роки згідно п.12.5
кредитного договору, яким сторони
встановили позовну давність у три роки
для звернення до суду з вимогами про
стягнення заборгованості за кредитом,
відсотках, пені, що не суперечить ст.259
ЦК України, але відповідно до ст. 258 ЦК
України пеня стягується за один рік.

Апелянт вважає, що суд першої
інстанції задовольняючи вимогу банку
про стягнення пені в розмірі 606 986,74 грн.
не застосував норми Закону України
«Про захист прав споживачів», не
врахував висновки Конституційного
Суду України, викладені в рішенні №
15-рп/2011 від 10.11.2011 р., які підлягали
застосуванню.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що в матеріалах
справи відсутні документи, що
посвідчують повноваженні СФГ «ТОК» на
оскарження від імені та в інтересах
відповідача фізичної особи ОСОБА_5
рішення суду першої інстанції, а тому
предметом перевірки апеляційним судом
є законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в частині
доводів апеляційної скарги щодо
зменшення розміру пені, що відповідає
вимогам ст.303 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до
кредитного договору № 014/4047/82/34514,
укладеного 31.08.2007 р. між ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» (змінило найменування на
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_4,
остання отримала кредит у вигляді
невідновлювальної кредитної лінії з
лімітом 50 000,00 доларів США, зі сплатою за
користування кредитом 13,5 % річних, на
строк до 30.08.2017 р. (а.с. 8-10).

31.08.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_5 був укладений договір
поруки № 014/4047/82/34514, за умовами якого
останній поручився перед банком за
виконання ОСОБА_4 свого обов'язку за
кредитним договором № 014/4047/82/34514 від
31.08.2007 р., а саме повернути кредит в
розмірі 50 000,00 дол. США, сплатити
проценти за його користування,
комісійну винагороду, неустойку (штраф,
пеню), в розмірі, строки та у випадках,
передбачених кредитним договором, а
також відшкодувати можливі збитки та
виконати всі умови кредитного договору
в повному обсязі (а.с. 17-18).

07.09.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та СФГ «ТОК», від імені якого
діяв голова ОСОБА_5, для забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_4, був
укладений договір іпотеки № 014/4047/82/34514,
предметом якого є нерухоме майно:
нежитлова будівля (торгова будівля),
загальною площею 215,7 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
12-16).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, ОСОБА_6 припинила
виконувати свої зобов'язання за
кредитним договором з 30.01.2011 р., у
зв'язку з чим, станом на 08.01.2013 р.
утворилась заборгованість в сумі 1 125
314,33 грн., з яких заборгованість за
кредитом 374 576,76 грн., за відсотками - 143
750,83 грн., пеня - 606 986,74 грн. (а.с. 26-29).

Позивач надсилав відповідачам вимоги
про дострокове виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором,
ОСОБА_4 та СФГ «ТОК» - 27.05.2011 р., а ОСОБА_5 -
28.07.2011 р., які були ними отримані (а.с.
20-25).

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріуса або згідно з договором про
задоволення вимог іпотекодержателя.

Як уже зазначалося, боржник за
кредитним договором ОСОБА_4, рішення
суду першої інстанції в апеляційному
порядку не оскаржувала, погоджуючись з
нарахованою пенею в розмірі 606 986,74 грн.

Крім того, як вбачається з
оскаржуваного заочного рішення
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 1 125 314,33 грн., підлягає
солідарному стягненню з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які з заявою про перегляд
заочного рішеня суду не звертались.
Заяву про зменшення розміру пені з
підстав, передбачених ч.3 ст.551 ЦК
України не подавали.

Майновий поручитель, яким
відповідно до умов договору іпотеки №
014/4047/82/34514 від 07 вересня 2007 року є СФГ
«ТОК», несе відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

За таких обставин ухвалене судом
рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215
ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310
цього Кодексу підстав для його
скасування немає.

Доводи скарги висновків суду,
наведених у рішенні не спростовують,
тому до уваги не беруться.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, ст.526 ЦК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Селянського
фермерського господарства «ТОК»
відхилити.

Заочне рішення Хустського районного
суду від 12 серпня 2013 року в частині
стягнення пені в розмірі 606 986,74 грн.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

С у д д і:

Кемінь М.П. Боднар О.В
Чужа Ю.Г.