Справа № 214/7565/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 липня 2014 року Саксаганський районний
суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області, у складі:

головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві - Соколовській Т.О.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_5,

представника відповідача -
ОСОБА_10,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому
Розі цивільну справу за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення штрафу, та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання
договору надання послуг недійсним, суд
-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_5 про стягнення штрафу, в якій
просить суд: стягнути з відповідача на
його користь штраф в розмірі 11817,50 грн.
та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог вказав,
що 02.07.2013 року між сторонами було
укладено договорі про надання
посередницьких послуг з продажу
об'єкту нерухомості, а саме: квартири,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
винагороду в розмірі 4075,00 грн. у той же
день між відповідачем та покупцем у
присутності позивача було укладено
договір завдатку, в рахунок
забезпечення підписання основного
договору купівлі-продажу, який повинен
був бути укладеним до 20.09.2013р.,
відповідач умови договору не виконані
у зв'язку з чи позивач змушений
звернутися до суду з даним позовом.

ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 про визнання договору надання
послуг недійсним. В якому просить суд
визнати договір надання послуг від
02.07.2013 року недійсним.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 02.07.2013 року між сторонами
було укладено договорі про надання
посередницьких послуг з продажу
об'єкту нерухомості. Згідно до даного
договору, виконавцем є ФОП ОСОБА_4, а
замовником ОСОБА_5 У той же день між ним
та покупцем у присутності ОСОБА_4 було
укладено договір завдатку. Зазначений
договір купівлі-продажу між ним та
ОСОБА_6 до 20.09.2013р. укладено не було, що є
порушенням вимог договору про надання
послуг від 02.07.2013р. за сторони ОСОБА_4, у
зв'язку з чим позивач змушений
звернутися до суду з даним зустрічним
позовом.

Представник позивача, за первісним
позовом, в судовому засіданні, пояснив,
що позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві та
наполягає на їх задоволенні в повному
обсязі. Зустрічний позов не визнав та
заперечував проти його задоволення.
Позивач стверджував , що виконавець не
виконував умов договору, а саме уклав
угоду про купівлю - продажу без
посередництва позивача, а тому
зобов»язяаний сплатити позивачу
згідно п. 10% від вартості об»єкта
продажу, а саме 11817 гр-н 50 коп.
Представник зазначив, що позивач
підшукав відповідачеві покупця, бкло
укладено дговір задатку та визначено
час укладення договору, про те
відповідач продав квартиру раніше
вказаного строку іншій особі.

Відповідач та представник відповідача,
за первісним позовом, в судовому
засіданні, кожен окремо, пояснили, що
первісний позов не визнають, не
вбачають з їх боку порушень умов
договору, та вважають посилання
представника позивача на п. 3.2. договору
незаконним та не обґрунтованим.
Вимоги зустрічного позову підтримали в
повному обсязі, та наполягали на його
задоволенні. Позивач вказав, що
покупець, якого знайшов ОСОБА_4 за
довго до визначеного строку укладення
угоди відмовився купувати у нього
квартиру. В зв»язку з цим він повернув
завдаток. ОСОБА_4, не сприяв укладенню
договору, всі перемовини з покупцем
вів він сам. Покупець ще при укладенні
договору завдатку повідомив, що немає
коштів для придбання, а пізніше
відмовився від укладення угоди.
Квартиру у нього купила жінка, яка
раніше цю квартиру винаймала. Договір
укладався без посередників. Позивач
вказав, що договір з позивачем був
викладений таким чином, що він, як
людина не тямуща в питаннях права не
розібрався спочатку, а лише згодом
зрозумів, що вказаний договір
укладений в супереч вимогам
Конституції України, законів.

Представник відповідача також
зазначив, що укладений між ФОП ОСОБА_4,
та ОСОБА_5 договір суперечить вимогам
законодавства, зокрема суттєво
обмежено право розпорядження
власністю.

Суд дослідив матеріали справи:

- свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця Серії НОМЕР_1
ОСОБА_4 (а.с.3);

- Договір про надання послуг від 02.07.2013р.
укладений між ФОМ ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
відповідно до умов якого ОСОБА_4
зобов'язався надати послуги з продажу
об'єкта нерухомості, у відповідності з
вимогами Замовника, а також всіляко
сприяти укладенню договору
купівлі-продажу об'єкту нерухомості,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. А
ОСОБА_5. зобов'язався сплатити
винагороду в розорі 4075 грн., під час
укладення основного договору між ним
та Покупцем об'єкту (а.с.4); Згідноп.3.2.
договору на замовника покладено
обов»язок не укладати правочинів
самостійно або через 3-х осіб, без
участі виконавця по відношенню до
об»єкту, який замовник надав на продаж;
п.4.3 передбачено розмір винагороди
виконавця 4075 гр-н, еквівалентних 500
доларам США, яка сплачується під час
укладання основного договору.

- Договір завдаток від 02.07.2013р.
укладений між ОСОБА_5 та покупцем
ОСОБА_6, відповідно до умов якого ОСОБА_6
передав завдаток у розмірі 3000 грн. в
рахунок належної з нього суми в розмірі
118175 грн.. за договором купівлі-продажу
майна, об'єкту, що належить продавцю,
квартири за адресою: АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу повинен бути укладений
до 20.09.2013р. (а.с.5);

- Витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно КП «КБТІ» №11225837 від
14.07.2006р., відповідно до якого ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину /ВЕА №422774/ від 12.07.2006 року,
виданого Сьомої Криворізької
державною нотаріальною конторою та
зареєстрованого в реєстрі за №4198 є
власником квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6);

- Свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 12.07.2006 року виданого
Сьомої Криворізької державною
нотаріальною конторою та
зареєстрованого в реєстрі за №4198,
відповідно до якого ОСОБА_5 прийняв
спадщину після смерті ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: квартира
АДРЕСА_1 (а.с.7);

- Досудова вимога ФОП ОСОБА_4 направлена
ОСОБА_5 (а.с.8-9);

- розписку ОСОБА_6 ( на а.с. 26) про
відсутність претензій до ОСОБА_5;

- Інформаційна довідка з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомого майна №17953295
від 18.02.2014р. надана Реєстраційної
службою КМУЮ Дніпропетровської
області, відповідно до якої на підставі
договору купівлі-продажу, виданого
14.08.2013 року приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_8 ОСОБА_9 є власником
квартириАДРЕСА_1 (а.с.37);

- договір купівлі-продажу від 14.08.2013р.,
посвідчений приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за
№1299, відповідно до умов якого ОСОБА_9
придбала, а ОСОБА_5 купив квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.45-46);

Дослідивши надані докази, суд вважає їх
належними та приймає.

Суд, розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу, повно і всебічно
з'ясувавши обставини цієї справи,
вислухавши пояснення сторін,
дотримуючись принципів змагальності і
диспозитивності цивільного
судочинства, дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
первісного позову, та наявність
підстав для задоволення зустрічного
позову, за наступних підстав.

Судом встановлено, що між 02.07.2013 року
між сторонами було укладено договір
про надання посередницьких послуг з
продажу об'єкту нерухомості, а саме:
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, відповідно до вимог якого ФОП
ОСОБА_4 взяв на себе зобов'язання
надавати ОСОБА_5 посередницькі послуги
з продажу об'єкту нерухомості, а також
всіляко сприяти укладенню договору
купівлі-продажу даного об'єкту
нерухомості. А ОСОБА_5 в свою чергу
зобов'язався виплатити за виконання
ФОП ОСОБА_4 умов договору, винагороду в
розмірі 4075 грн., яка сплачується під час
укладання основного договору між
Покупцем та ОСОБА_5 (а.с.4).

Згідно до договору завдатку від
02.07.2013р., укладеного між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, ОСОБА_6 передав завдаток у
розмірі 3000 грн. в рахунок належної з
нього суми в розмірі 118175 грн.. за
договором купівлі-продажу майна,
об'єкту, що належить продавцю, а саме
квартири за адресою: АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу повинен бути укладений
до 20.09.2013р. (а.с.5). Проте в порушення умов
договору, договір купівлі-продажу
вказаної квартири між ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
не був укладений. Згідно до розписки,
наданої ОСОБА_6 (а.с.26), претензій до
ОСОБА_5 він не має.

Таким чином суд встановив,те, що
відповідач не скористався послугами
позивача при здійсненні продажу
належної йому квартири. Позивач не
надав доказів понесених ним в
виконання договору надання послуг
витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг, одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Отже
змістом договору надання послуг не
передбачено покладення на споживача
послуг яких небуть зобов»язань і
обмежень.

Статтею 317 ЦК України визначено зміст
права власності, а саме, що власникові
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном. Згідно
ст.. 41 Конституції України, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності, право приватної
власності є непорушним.

Отже обмеження прав ОСОБА_5 що до
права розпорядження належним йому
майном, викладене п п.3.2. договору між
сторонами є протиправним.

Згідно ст. 17 Закону України « Про
захист право поживачів», за всіма
споживачами однаковою мірою
визнається право на задоволення їх
потреб у сфері торговельного та інших
видів обслуговування. Встановлення
будь-яких переваг, застосування прямих
або непрямих обмежень прав споживачів
не допускається, крім випадків,
передбачених нормативно-правовими
актами.. Споживач має право на вільний
вибір товарів і послуг у зручний для
нього час та на вільне використання
електронних платіжних засобів з
урахуванням режиму роботи та
обов'язкових для продавця (виконавця)
форм (видів) розрахунків, установлених
законодавством України. Продавець
(виконавець) зобов'язаний всіляко
сприяти споживачеві у вільному виборі
продукції та форм її оплати.

В супереч зазначеному п. 3.2, договору
укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
обмежено права споживача послуг
Саворського на отримання вільного
вибору послуг .

Статтею 18 Закону « Про захист прав
споживачів», передбачено, що : 1.
Продавець (виконавець, виробник) не
повинен включати у договори із
споживачем умови, які є
несправедливими. 2. Умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.3. Несправедливими є, зокрема,
умови договору про:

1) звільнення або обмеження юридичної
відповідальності продавця (виконавця,
виробника) у разі смерті або ушкодження
здоров'я споживача, спричинених діями
чи бездіяльністю продавця (виконавця,
виробника); 2) виключення або обмеження
прав споживача стосовно продавця
(виконавця, виробника) або третьої
особи у разі повного або часткового
невиконання чи неналежного виконання
продавцем (виконавцем, виробником)
договірних зобов'язань, включаючи
умови про взаємозалік, зобов'язання
споживача з оплати та його вимог у разі
порушення договору з боку продавця
(виконавця, виробника);3) встановлення
жорстких обов'язків споживача, тоді як
надання послуги обумовлене лише
власним розсудом виконавця;4) надання
можливості продавцю (виконавцю,
виробнику) не повертати кошти на
оплату, здійснену споживачем, у разі
відмови споживача укласти або виконати
договір, без встановлення права
споживача на одержання відповідної
компенсації від продавця (виконавця,
виробника) у зв'язку з розірванням або
невиконанням ним договору;5)
встановлення вимоги щодо сплати
споживачем непропорційно великої суми
компенсації (понад п'ятдесят відсотків
вартості продукції) у разі невиконання
ним зобов'язань за договором; 6) надання
продавцю (виконавцю, виробнику) права
розірвати договір із споживачем на
власний розсуд, якщо споживачеві таке
право не надається;7) надання продавцю
(виконавцю, виробнику) права не
повертати кошти на оплату ненаданої
продукції у разі розірвання договору з
ініціативи продавця (виконавця,
виробника);8) надання продавцю
(виконавцю, виробнику) права розірвати
договір, укладений на невизначений
строк із споживачем без повідомлення
його про це, крім випадків,
установлених законом;9) установлення
невиправдано малого строку для надання
споживачем згоди на продовження дії
договору, укладеного на визначений
строк, з автоматичним продовженням
такого договору, якщо споживач не
висловить відповідного наміру; 10)
установлення обов'язкових для
споживача умов, з якими він не мав
реальної можливості ознайомитися
перед укладенням договору;11) надання
продавцю (виконавцю, виробнику) права в
односторонньому порядку змінювати
умови договору на власний розсуд або на
підставах, не зазначених у договорі;12)
надання продавцю (виконавцю, виробнику)
права в односторонньому порядку
змінювати характеристики продукції, що
є предметом договору;13 ) визначення
ціни товару на момент його поставки
споживачеві або надання продавцю
(виконавцю, виробнику) можливості
збільшувати ціну без надання
споживачеві права розірвати договір у
разі збільшення ціни порівняно з тією,
що була погоджена на момент укладення
договору;14) надання продавцю
(виконавцю, виробнику) права визначати
відповідність продукції умовам
договору або надання йому виключного
права щодо тлумачення договору;15)
обмеження відповідальності продавця
(виконавця, виробника) стосовно
зобов'язань, прийнятих його агентами,
або обумовлення прийняття ним таких
зобов'язань додержанням зайвих
формальностей;

16) встановлення обов'язку споживача
виконати всі зобов'язання, навіть якщо
продавець (виконавець, виробник) не
виконає своїх;17) надання продавцю
(виконавцю, виробнику) права передавати
свої права та обов'язки за договором
третій особі, якщо це може стати
наслідком зменшення гарантій, що
виникають за договором для споживача,
без його згоди. 4. Перелік
несправедливих умов у договорах із
споживачами не є вичерпним.

Стаття 19 Закону « Про захист прав
споживача» є заборона нечесної
підприємницької практики, до яких
відноситься будь-яку діяльність (дії
або бездіяльність), що вводить
споживача в оману або є агресивною.

Згідно ч.4 вказаної статті, агресивною
вважається підприємницька практика,
яка фактично містить елементи примусу,
докучання або неналежного впливу та
істотно впливає чи може вплинути на
свободу вибору або поведінку споживача
стосовно придбання продукції. Так
згідно укладеного між сторонами
договору ОСОБА_5 позбавлений права на
вільний вибір і придбання послуг що
до продажу його майна. Пунктом 6 тієї ж
статті передбачено,що правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Статтею 21 Закону України « Про захист
прав споживача передбачено,що крім
інших випадків порушень прав
споживачів, які можуть бути
встановлені та доведені виходячи з
відповідних положень законодавства у
сфері захисту прав споживачів,
вважається, що для цілей застосування
цього Закону та пов'язаного з ним
законодавства про захист прав
споживачів права споживача вважаються
в будь-якому разі порушеними, якщо: 1)
при реалізації продукції будь-яким
чином порушується право споживача на
свободу вибору продукції ;2) при
реалізації продукції будь-яким чином
порушується свобода волевиявлення
споживача та/або висловлене ним
волевиявлення; 3) при наданні послуги,
від якої споживач не може відмовитись,
а одержати може лише в одного
виконавця, виконавець нав'язує такі
умови одержання послуги, які ставлять
споживача у нерівне становище
порівняно з іншими споживачами та/або
виконавцями, не надають споживачеві
однакових гарантій відшкодування
шкоди, завданої невиконанням
(неналежним виконанням) сторонами умов
договору.

Отже укладений між ФОП ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 договору про надання послуг за
змістом суперечить Конституції
України, Цивільному кодексові та
Законові « Про захист право
споживачів», а тому повинен бути
визнаний недійсним.

Положенням ст. 203 Цивільного кодексу
України встановлені загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, а саме зміст
правочину не може суперечити ЦК ,
іншим актам цивільного законодавства,
а також інтересам держави, суспільства,
його моральним засадам і
волевиявлення учасника правочину, яке
має бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

За таких підстав, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення первісного позову ФОП
ОСОБА_4 та задоволення зустрічного
позову.

Керуючись ст. 41 Конституції України,ст..
317, 1224 Цивільного кодексу України, ст.
ст. 203, 526, 610, 901, ЦК України, ст.ст. 10, 11,
57-60, 64, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог
Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення штрафу в розмірі
11 817 грн. 50 коп. - відмовити. Зустрічний
позов ОСОБА_5 до ОСОБА_5 про визнання
договору про надання послуг не дійсним
- задовольнити .

Визнати договір від 02 липня 2014 року
про надання послуг Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 ОСОБА_5
недійсним.

Стягнути з ФОП ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 243 грн. 60 коп. в рахунок
відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку в апеляційному
суді Дніпропетровської області
через Саксаганський районний
суд м. Кривого Рогу протягом 10
днів позивачем з моменту
винесення

Головуючий суддя:
Ан О.В