Справа № 585/1989/14-ц
Номер провадження 2/585/689/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської
області в складі: головуючого судді -
Ганзя О.Д., при секретарі Шаповаленко
Н.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ромни цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Роменської міської ради
Сумської області про надання дозволу
на виїзд за кордон неповнолітньої
дитини без згоди батька, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу
на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька. Вимоги
позивач обґрунтовує тим, що перебувала
в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, який було розірвано в 2007
році. Від шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, 2002
р.н., після розлучення дитина проживає з
позивачкою. Вказує, що відповідач не
цікавиться сином, не надає жодних
коштів на його утримання; позивач
матеріально утримує та належним чином
піклується про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток; аліменти на утримання дитини
відповідач не сплачує. Пояснює, що в 2012
році вона вийшла заміж за громадянина
Швейцарії, змінила прізвище на
«ОСОБА_1», 28.01.2013 р. разом з сином
виїхала на постійне місце проживання
до Швейцарської Конфедерації, а з 06.12.2013
р. позивачка з сином мають офіційний
дозвіл на проживання в Швейцарії. Тоді,
відповідач надав згоду на виїзд сина
на постійне проживання до Швейцарії.
Однак, виявивши бажання приїхати з
сином до України влітку 2014 року,
позивачка звернулась до відповідача з
проханням надати згоду на виїзд сина,
проте відповідач телефоном повідомив,
що підпише необхідні папери лише в
обмін на матеріальне заохочення.
Вважає, що така поведінка відповідача є
аморальною. Проживання ОСОБА_3 разом з
матір'ю матиме неабияке значення для
його духовного та фізичного розвитку.
Зазначає, що у неї немає можливості
взяти дозвіл у батька її сина, оскільки
після її відмови сплатити необхідну
суму він не виходить з нею на зв'язок.
Звертаючись до суду позивач просить, з
урахуванням уточнених позовних вимог
(а.с.58), надати дозвіл на тимчасовий
виїзд з України до Швейцарії
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 без нотаріально
засвідченої згоди та супроводу батька
ОСОБА_2, 1977 р.н. на період з 15 серпня 2014
року по 10 липня 2015 року включно.

Позивач в судове засідання не
з'явилась. Інереси позивачки
представляв адвокат ОСОБА_6 згідно
договору про надання правової допомоги
від 11.02.2014 р. Представник позивачки
уточнив позовні вимоги, просив їх
задовольнити в повному обсязі, розгляд
справи прохав проводити у його
відсутності (а.с. 58).

Відповідач в судове засідання не
з'явився. У зв'язку з неявкою за
викликом суду та відсутністю по місцю
постійного проживання (а.с.45), про місце
та час розгляду справи повідомлявся
через оголошення в газеті «Урядовий
кур'єр» №130 від 22.07.2014 р. (а.с. 55). Суд
вважає за можливе розглядати справу на
підставі наявних доказів у справі у
відсутність відповідача.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явилась, суду надала
заяву, в якій просить справу розглядати
без її участі. Додатково зазначила, що
проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 13 лютого 2007 року
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу (а.с. 6).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають
спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно копії свідоцтва керівництва
шкільної спільноти ім..Барош
початкової школи/2954 Асюель від 14.01.2014
року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно є
учнем даної школи з 04.02.2013р. (а.с. 16).
Згідно копії дозволів на проживання
ОСОБА_1 має право проживати в
Швейцарській Конфедерації з 10.10.2012р. по
21.12.2015 р. (а.с.9), а ОСОБА_3 - з 28.01.2013 р. по
26.01.2016 р.(а.с.11)

Згідно до ч. 2 ст. 155 СК України
батьківські права не можуть
здійснюватись всупереч інтересам
дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла 16 років,
має право на виїзд за межі України лише
за згодою батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Згідно до п. п. 2 п. 4 постанови Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57
«Про затвердження правил перетинання
державного кордону громадянами
України» виїзд з України громадян, які
не досягли 16-річного віку, здійснюється
без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків на підставі рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Суд вважає, що виїзд дитини за межі
України з матір'ю ОСОБА_1 без згоди
батька буде відповідати її інтересам, а
отже слід надати дозвіл на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 без дозволу батька
ОСОБА_2 на проживання в період з 15
серпня 2014 року по 10 липня 2015 року
включно.

Вирішуючи питання про стягнення
судових витрат суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Виходячи з аналізу ст.ст. 84 та 88 ЦПК
України та ст. 30 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
судові витрати на правову допомогу - це
фактично понесені стороною і
документально підтверджені витрати,
пов'язані з наданням цій стороні
правової допомоги адвокатом або іншим
спеціалістом в галузі права при
вирішенні цивільної справи в розумному
розмірі з урахуванням витраченого
адвокатом часу.

На підтвердження понесених позивачем
витрат на правову допомогу,
представником позивача надано
відповідний договір від 11.02.2014 року
(а.с.), укладений між ОСОБА_1 та
адвокатом ОСОБА_6 та копію квитанції №
62/1 від 11.02.2014 року, в якій зазначена сума
2500,00 грн (а.с.), а тому враховуючи
складність справи, написання
представником позовної заяви, яка
склала 3 години, його участь у судовому
засіданні 26 червня 2014 року, яка склала
0,05 год., суд приходить до висновку, що до
стягнення з відповідача на користь
позивача за надання правової допомоги
підлягає сума у розмірі 1578,50 грн.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Оскільки, виходячи з положень ч. 1 та 3
ст. 79 ЦПК України до судових витрат
відносяться судовий збір та витрати на
правову допомогу, то з відповідача на
користь позивача необхідно стягнути
судові витрати, а саме: 1578,50 грн. за
надання правової допомоги, 630,00 гривень
за опублікування оголошення про виклик
відповідача та 243,60 гривень судового
збору, які згідно ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 64, 88, 209-212, 215, 218
ЦПК України, ст.313 ЦК України, ст.ст. 121,
150, 154,155 СК України, Постановою Кабінету
Міністрів України від 31.03.1995 року № 231
"Про затвердження правил оформлення і
видачі паспортів громадян України для
виїзду за кордон і проїзних документів
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення", Постановою Кабінету
Міністрів від 27 січня 1995 р. N 57 "Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України", -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Роменської міської ради
Сумської області про надання дозволу
на виїзд за кордон неповнолітньої
дитини без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд з
України до Швейцарії (Швейцарської
Конфедерації) неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 без нотаріально
засвідченої згоди та супроводу батька
ОСОБА_2, 1977 р.н. на період з 15 серпня 2014
року по 10 липня 2015 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.,
витрати на правову допомогу в сумі 1578,50
грн. та за розміщення оголошення в
газеті про виклик відповідача в сумі
630,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Роменський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, без участі
яких було проголошено судове рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

СУДДЯ: підпис ...

КОПІЯ ВІРНА:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ
О. Д. Ганзя