Справа № 487/5681/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2014 року Заводський районний суд
м.Миколаєва у складі: головуючого -
судді Корнешової Т.В.,

при секретарі Демиденко Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

його представника адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача Носової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Миколаївської обласної дирекції

про визнання недійсним кредитного
договору,

в с т а н о в и в:

У червні 2014р. позивач звернувся до суду
з позовом, в якому просить визнати
недійсним укладений з відповідачем
кредитний договір №014/08-112/67115 від
10.09.2007р. на суму 32039,00доларів США,
посилаючись на те, що договір не
відповідає вимогам законодавства та
порушує права позивача, що під час
укладання договору банк не надав
позивачу повну інформацію про послуги,
чим ввів позивача в оману, спонукав
дати згоду на укладання договору з
використанням іноземної валюти при
відсутності індивідуальної ліцензії
на валютні операції.

У судовому засіданні позивач вимоги
підтримав, просив їх задовольнити,
посилаючись на зазначені обставини;
відповідач - проти позову заперечив,
посилаючись на те, що банк на момент
видачі кредиту в іноземній валюті мав
передбачені законодавством ліцензію
та дозвіл Національного банку України,
що п.3ст.6ЦКУ дозволяє врегулювати
сторонам свої відносини в договорі на
власний розсуд.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши їх доказами, суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що

10.09.2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
(правонаступник - ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль") та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №014/08-112/67115, за яким
позивач отримав в кредит на споживчі
цілі 32039,00доларів США, зобов'язувався їх
повернути частками по 10.09.2013р.,
сплачувати за користування грошима 13,5%
річних.

Згідно діючого цивільного
законодавства договір як дво- чи
багатосторонній правочин може бути
визнаний судом недійсним з підстав
того, що його зміст суперечить
Цивільному кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам, що передбачено
ст.ст.203,215 ЦК України.

За ст.628 ЦК України зміст договору
становлять умови, визначені на розсуд
сторін і погодженні ними, а також
обов'язкові умови, визначені актами
цивільного законодавства, які у ст.638 ЦК
України зазначаються також як істотні.

Аналіз копії спірного кредитного
договору, що є в справі, свідчить, що
сторонами досягнута згода з усіх
істотних умов, які встановлені
ст.ст.1048-1052,1054 ЦК України та Законом
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг», у тому числі,
п.8.3,п.8.7 договору передбачає умови про
зміну, припинення договору, і вони не
суперечать цивільному законодавству
на час укладання.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Отже,
зобов'язання позичальника виникає лише
після виконання зобов'язання банком,
внаслідок чого положення про
відповідальність банку за невиконання
умов договору відсутні не лише в
спірному договорі, а і у цивільному
законодавстві - параграфи 1,2 гл.71 ЦК
України.

Відповідно до положень ст.ст.192,533 ЦК
України, ст.ст.2,47,49 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» та ст.5
Декрету Кабінету Міністрів України
№15-93 від 19 лютого 1993р. «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю», та з врахуванням того, що
чинним законодавством не визначено меж
термінів і сум кредитів в іноземній
валюті, при перевищенні яких потрібна
індивідуальна ліцензія для їх надання,
іноземна валюта може
використовуватись банками при видачі
кредитів за наявності у них
генеральної ліцензії та письмового
дозволу Національного банку України на
валютні операції.

Згідно наданих відповідачем копій
документів ПАТ «Райффайзен банк Аваль"
має видані Нацбанком України
банківську ліцензію №10 від 27.03.1992р. та
дозвіл із додатком №10-4 від 11.10.2006р. на
операції з валютними цінностями.

Отже, надання банком позивачу у 2007р.
кредиту в іноземній валюті не
суперечило вимогам діючого
законодавства.

Що стосується тверджень позивача про
несправедливість умов договору через
покладання усіх ризиків знецінення
національної валюти лише на
позичальника, суд виходить з того, що
укладаючи договір із використання
іноземної валюти, сторона з'ясовує, на
яких умовах він укладається, а відтак з
власної ініціативи на момент отримання
коштів визначає для себе правила
подальшої поведінки, які в наступному
не мають безпідставно змінюватися на
вимогу однієї зі сторін.

Обставини справи свідчать, що при
укладенні спірного договору позивачу
були відомі усі умови договору, та не
існувало ніяких інших умов, які б
примусили його прийняти їх на вкрай
невигідних для себе умовах. Договір
позивач підписав та у суді його
тривалий час не оспорював.

Крім того, виходячи з ситуації, яка
складалася в Україні щодо динаміки
зміни курсів валют, девальвації гривні,
можливість передбачити відповідачу в
момент укладання договору зміну (зріст)
курсу гривні по відношенню до долара
США існувала.

Також малась можливість отримання
кредиту в національній валюті, а тому
зроблений відповідачем вибір
кредитування в іноземній валюті є
свідомим та вільним.

Підстави визнання недійсними умов
договорів, що обмежують права
споживача, визначені у ст.18 Закону
України «Про захист прав споживачів».
Таких підстав у спорі між сторонами
судом також не встановлено.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Миколаївської
обласної дирекції про визнання
недійсним кредитного договору
№014/08-112/67115 від 10.09.2007р. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання через районний
суд апеляційної скарги протягом 10 днів
з дня проголошення рішення та набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя: Т.В.Корнешова