Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2014 Справа №607/5191/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області у складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.,

- при секретарі - Гапій В.А.,

- за участю позивача - ОСОБА_1,

- представника позивачів - ОСОБА_2,

- представника відповідача - ОСОБА_3,

- представника третьої особи - Мелех
О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - служба у
справах неповнолітніх та дітей
Тернопільської міської ради, про
усунення перешкод у спілкуванні з
внуками та їх вихованні,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулися з
позовом до ОСОБА_6, третя особа - служба
у справах неповнолітніх та дітей
Тернопільської міської ради про
усунення перешкод в здійсненні прав
щодо виховання внуків та встановлення
графіку побачень з внуками. Свої
позовні вимоги обґрунтовують тим, що в
шлюбі відповідача та їх сина - ОСОБА_8
народилися дочка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
також їх син усиновив дочку
відповідача від першого шлюбу - ОСОБА_10
- ІНФОРМАЦІЯ_2. 04.02.2013 року ОСОБА_8 помер.
Після його смерті різко змінилося
відношення відповідача ОСОБА_6 до
позивачів, вона створює перешкоди
дідусеві та бабусі у спілкуванні та
вихованні їх внуків, зокрема не реагує
на їх просьби про надання внуків для
побачення, виховання, проведення з ними
дозвілля та разом відпочинку. У зв'язку
з вищенаведеним позивачі змушені
звернутися до суду з позовом, просять
усунути перешкоди з боку відповідача
ОСОБА_6 у здійсненні ними прав у
вихованні та побачень з внучками
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом систематичних
побачень у вихідні та святкові дні,
спільного відпочинку, відвідування
внуками їх місця проживання.

Присутні в судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та представник позивачів -
ОСОБА_2 позов підтримали з підстав
викладених в позовній заяві, просять
позов задовольнити.

Присутня в судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_3 проти
позову заперечила. Пояснила, що
відповідач не заперечує проти
спілкування дітей з бабусею, однак
через те, що позивачі звинувачують її в
смерті їх сина, під час побачень з
дітьми вони влаштовують скандали, що
травмує дітей, вона обмежила їх
спілкування. Також зазначає, що одна із
дітей, а саме ОСОБА_10 хворіє, є
дитиною-інвалідом та потребує
постійного кваліфікованого догляду
осіб, які повинні знати що і як робити
під час приступу хвороби. Тому
побачення без її присутності є
неможливі та загрожують життю і
здоров'ю дитини.

Присутня в судовому засідання
представник третьої особи Мелех О.Г.
позов підтримала частково, представила
суду висновок органу опіки і
піклування, затверджений рішенням
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради 03.10.2013 року №1152.

При розгляді справи судом встановлено
наступні обставини.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3 виданого
повторно 20 березня 2013 року відділом
ДРАЦС реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції.

Відповідно до свідоцтв про народження
серії НОМЕР_2 від 07 травня 2008 року та
серії НОМЕР_1 від 07 травня 2008 року
виданих відділом ДРАЦС
Тернопільського міського управління
юстиції, ОСОБА_8 є батьком
неповнолітніх ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року у віці 40
років, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_4 виданого 05
лютого 2013 року відділом ДРАЦС
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції.

Відповідач з неповнолітніми дітьми
проживає в АДРЕСА_2, позивачі
проживають в АДРЕСА_1, що визнається
сторонами.

Відповідач заперечує щодо зустрічей
дітей із бабусею і дідусем із причин
вказаних вище. Отже, відповідачем
визнається обставина, на яку
посилається позивач, а саме те, що
дійсно відповідачем чиняться
перешкоди позивачам у здійсненні своїх
прав щодо виховання внуків.

Відповідно до висновку органу опіки і
піклування про участь бабусі ОСОБА_5 та
дідуся ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_10
та ОСОБА_9, який затверджений рішенням
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради 30.10.2013 року №1152, орган
опіки та піклування вважає за доцільне
встановити побачення бабусі ОСОБА_5 та
дідусю ОСОБА_1 з онуками ОСОБА_10 та
ОСОБА_9 в такі дні: І-ІІІ суботу місяця з
17.00 год. до 19.00 год. на нейтральній
території в присутності матері дітей.
Зобов'язати гр. ОСОБА_6 поважати права
гр. ОСОБА_5, гр. ОСОБА_1, не чинити
перешкод у спілкуванні бабусі, дідуся з
дітьми.

Як видно з виписки з історії хвороби
дитини ОСОБА_10, 5 років, вона
знаходилася на обстеженні та лікуванні
в неврологічному відділенні ОДКБ з
12.03.2012 року по 21.03.2012 року з діагнозом
туберозний склероз (хвороба Бурневіля)
з симптоматичною епілепсією, часті
складні парціальні приступи з
формуванням епілептичної
енцифалопатії, синдромом
гіперактивності і дефіциту уваги,
метаболічна дисфункція.

ОСОБА_10 є дитиною-інвалідом, що
підтверджується медичним висновком
про дитину-інваліда віком до 18 років
№111 виданим 29.01.2012р. поліклінічним
відділенням Тернопільської міської
дитячої комунальної лікарні.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
переконання про часткову
обґрунтованість позовних вимог,
підтвердження їх матеріалами справи та
необхідність частково задовольнити
позовні вимоги з наступних мотивів.

Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Згідно статті 58 ЦПК України, належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Статтею 257 СК України передбачено, що
баба, дід, прабаба, прадід мають право
спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь у їх
вихованні. Батьки чи інші особи, з якими
проживає дитина, не мають права
перешкоджати у здійсненні бабою, дідом,
прабабою, прадідом своїх прав щодо
виховання внуків, правнуків. Якщо такі
перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба,
прадід мають право на звернення до суду
з позовом про їх усунення.

Виходячи із наведеної норми закону,
встановлених судом обставин справи та
інтересів дітей, враховуючи висновок
органу опіки і піклування, оскільки
відповідач чинить перешкоди бабусі та
дідусеві у здійсненні своїх прав щодо
виховання внуків, суд вважає, що права
позивачів підлягають захисту шляхом
зобов'язання ОСОБА_6 не чинити перешкод
ОСОБА_1, ОСОБА_5 у спілкуванні з внуками
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та в участі у їх вихованні.

Відповідно до ч. 5-6 статті 19 Сімейного
кодексу України, орган опіки та
піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. Суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

У даній справі суд частково не
погоджується із висновком органу опіки
та піклування в частині встановлення
побачень позивачів із внуками лише 1 і 3
суботи місяця з 17 до 19 години на
нейтральній території, як таким, що є не
обгрунтований.

Суд вважає, що побачення внуків із
дідусем, бабусею лише 2 рази на місяць
по 2 години є недостатнім для
забезпечення права позивачів на
виховання внуків.

Суд прийшов до висновку, що таких
побачень повинно бути хоча б у двічі
більше, а саме встановити графік
побачень позивачів з внуками протягом
двох годин у період з 10.00 год. до 19.00. год.
перша і третя субота кожного місяця та
друга і четверта неділя кожного місяця.

Також необґрунтованим, на переконання
суду, є побачення на нейтральній
території, так як породжує
територіальну невизначеність і, як
наслідок, ускладнить виконання
судового рішення або й зробить його
виконання неможливим.

Слід зазначити, що в судовому засіданні
сторони підтвердили можливість
побачень позивачів із внуками за
місцем проживання дітей або позивачів.
При цьому, позивач та представник
позивачів наполягли саме на побаченнях
із внуками за місцем проживання
позивачів чи відповідача та не
заперечили щодо присутності на
побаченнях відповідача.

Враховуючи вік дітей, стан їх здоров'я,
зокрема те, що неповнолітня ОСОБА_10
потребує постійного спеціального
догляду через загрозу приступів,
похилий вік позивачів, побачення мають
відбуватись за місцем проживання
матері або дідуся, бабусі у присутності
матері ОСОБА_6.

В частині позовної вимоги щодо
спільного відпочинку позивачів із
внуками, суд вважає за необхідне
відмовити у задоволенні цієї вимоги,
так як, по перше, позивачами не
обґрунтовано, що саме вони розуміють
під поняттям «спільний відпочинок», а
по друге, відсутність матері буде
суперечити інтересам дітей та
загрожувати життю та здоров'ю дитини
ОСОБА_10.

Щодо заперечень представника
відповідача про те, що побачення
позивачів із внуками не доцільні у
зв'язку із тим, що такі побачення
відбуваються із скандалами і негативно
впливають на дітей, суд відноситься до
них критично та вказує на наступне.

Дані посилання не можуть заперечити
права позивачів, встановленого статтею
257 СК України, на участь у вихованні
внуків, а відтак і обов'язку матері
дітей надати бабусі і дідусю таку
можливість. Відповідач і сама в
інтересах дітей повинна докласти
зусиль, щоб зустрічі позивачів із
внуками відбувались без жодних
суперечок.

Крім цього, на підставі статті 88 ЦПК
України, із відповідача на користь
позивачів слід стягнути 229,40 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 212 - 215, 218,
223, 294 ЦПК України, ст.ст.19, 257 Сімейного
кодексу України, суд , -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя
особа - служба у справах неповнолітніх
та дітей Тернопільської міської ради,
про усунення перешкод у спілкуванні з
внуками та їх вихованні - задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_6 не чинити перешкод
ОСОБА_1, ОСОБА_5 у спілкуванні з внуками
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та в участі у їх вихованні.

Встановити порядок побачень ОСОБА_1,
ОСОБА_5 з їх онуками ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, а
саме:

- перша і третя субота кожного
місяця протягом двох годин у період з
10.00 год. до 19.00. год.;

- друга і четверта неділя кожного
місяця протягом двох годин з 10.00 год. до
19.00. год.;

- побачення мають відбуватись у
присутності матері ОСОБА_6 за місцем
проживання ОСОБА_1, ОСОБА_5 за адресою
АДРЕСА_1 або за місцем проживання
ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_5 229,40 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення

Головуючий
П.Я.Стельмащук