Справа № 569/4344/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року
м.
Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючий суддя - Харечко С.П.

при секретарі - Терешкович Ю.М.,

з участю: представника позивача
-адвоката ОСОБА_1.,

відповідача ОСОБА_2, її представника
адвоката ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про встановлення порядку
користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду
з позовом, в обґрунтування якого
зазначає, що йому та відповідачам на
праві приватної власності належить по
1/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Помешкання складається із чотирьох
кімнат, загальною площею 80.6 кв.м та
жилою 51.3 кв.м. В квартирі він проживає з
дружиною та дитиною та відповідачами. З
приводу користування квартирою
виникають спори щодо оплати
комунальних послуг, така ситуація
позбавляє його оформити субсидію.
Вважає, що лише після встановлення
права користування квартирою, на всіх
співвласників можна оформити окремі
рахунки. Просив встановити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1
виділити в користування: ОСОБА_5 жилу
кімнату № 9, площею 13,6 кв.м; ОСОБА_2 жилу
кімнату №8 , площею 9.2 кв.м.; ОСОБА_4 жилу
кімнату №5 , площею 11.6 кв.м. В спільному
користуванні співвласників квартири
залишити наступні приміщення
позначені на технічному: під № 6 жилу
кімнату площею 17.1 кв.м; лоджію 4.6 кв.м;
кухню; коридор; санвузол.

В судовому засіданні представник
позивача обгрунтування позовних вимог
викладених у позовній заяві
підтримала, додатково пояснила, що
приводом для звернення до суду стало те
що, між співвласниками квартири
постійно виникає спір щодо оплати
комунальних послуг. Просила позов
задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
просили у разі задоволення позову
виділити ОСОБА_2 найбільшу кімнату у
квартирі, оскільки до приватизації
квартири основним наймачем її були
вона та її чоловік.

Відповідач ОСОБА_4 також не визнав
позовні вимоги позивача, обґрунтовуючи
тим, що останній просить залишити в
його користуванні найбільшу кімнату в
квартирі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши письмові
матеріали справи, приходить до
висновку про наступне:

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 24.01.2001 року.

Згідно технічного паспорту спірна
квартира знаходиться складається із
чотирьох ізольованих жилих кімнат,
лоджії, кухні, коридору, санвузол. Жила
площа квартири становить 51,3 кв.м
загальна площа - 80,6 м2.

Пленум Верховного Суду України в п. 14
постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про
судову практику у справах за позовами
про захист приватної власності"
роз'яснив, що квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Згідно з п.10 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 08
жовтня 1992 р. № 572 (в редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 24 січня
2006 р.№ 45), мешканці квартири, житлового
приміщення у гуртожитку, в яких
проживає два і більше співвласники,
наймачі (орендарі): мають рівні права на
користування підсобними приміщеннями
і обладнанням; можуть обирати
відповідальну за виконання
встановлених правил особу;
встановлюють за узгодженням порядок
використання підсобних приміщень, а
також черговість їх прибирання;
розподіляють за узгодженням загальні
витрати на оплату житлово-комунальних
та інших послуг.

Враховуючи, що співвласники не просили
розділити квартиру, виділити частку із
спільного майна, а лише встановити
порядок користування нею, виділивши їм
жилі кімнати, згідно з частинами у
праві власності кожного, суд вирішує
даний спір в межах заявлених вимог та
на підставі наданих сторонами доказів,
оскільки це не потягне за собою
штучного погіршення житлових умов
сторін, або викличе необхідність
постановки їх на облік, як таких, що
потребують поліпшення житлових умов.
Судово-будівельна експертиза по справі
не проводилась, оскільки з правових
позицій, висловлених Верховним Судом
України суд може визначити порядок
користування жилими приміщеннями і в
тому випадку, коли кожному із
співвласників не може бути виділено
ізольоване приміщення.

При цьому, встановлення порядку
користування квартирою жодним чином не
впливає на розмір часток сторін у праві
власності на квартиру і не обмежує їх
право власності.

Вимоги щодо залишення допоміжних
приміщень квартири в спільному
користуванні, а саме кухні, ванної
кімнати, коридору визнавались
сторонами по справі, ніким не
оспорювались.

Варіант запропонований позивачем по
справі є найбільш прийнятним та таким,
що максимально відповідає правам та
інтересам кожного зі співвласників,
оскільки сторони вже тривалий час
проживають у кімнатах квартири, які
запропонував виділити позивач. Крім
цього запропонований варіант не тягне
за собою перебудови або перепланування
квартири, не зменшує частку сторін в
праві спільної власності на квартиру.

На підставі наведеного та керуючись,
ст. ст. 10, 11, 60-64, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовну ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
квартирою -задовольнити.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

Виділити у користування ОСОБА_5 жилу
кімнату позначену на технічному плані
№ 9 , площею 13,6 кв.м.

Виділити у користування ОСОБА_2 жилу
кімнату позначеному на технічному
плані №8 , площею 9.2 кв.м.

Виділити у користування ОСОБА_4 жилу
кімнату позначеному на технічному
плані №5 , площею 11.6 кв.м.

В спільному користуванні ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 залишити наступні
приміщення позначені на технічному:
під № 6 жилу кімнату площею 17.1 кв.м;
лоджію 4.6 кв.м; №4 кухню 6.9 кв.м; № 1
коридор 8.7, №7 коридор 3.8 кв.м; №2,3
санвузол 0.9, 2.5 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Рівненський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Харечко
С.П.