Справа № 308/2120/14-ц
Провадження № 2/308/3045/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області в особі

головуючої судді
Сарай А.І.

при секретарі
Козар Г.В.

з участю представника позивача
Стецяк Т.І.

відповідачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «Фрале»
до ОСОБА_2 про визнання дій
неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фрале» звернулося в
суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання
дій неправомірними.

Під час розгляду справи представник
позивача в порядку ст. 31 ЦПК України
зменшила позовні вимоги та просила
визнати неправомірними дії ОСОБА_2 щодо
відмови у підписанні на вимогу ТОВ
«Фрале» акту приймання-передавання від
01.10.2012 року приміщення взуттєвого
комплексу - цеху під літерою «А», площею
728.9 кв.м., що розташоване в АДРЕСА_1

В судовому засіданні на обговорення
учасників процесу судом поставлене
питання про необхідність закриття
провадження у справі, у зв'язку із тим,
що спір не може бути розглянутий в
порядку цивільного судочинства.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечила проти закриття
провадження у справі.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу та вивчивши матеріали справи
приходить до висновку, що провадження у
справі підлягає закриттю на підставі
положень п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України з
наступних підстав.

Відповідно до положень статей 15, 16 ЦПК
України у порядку цивільного
судочинства суди розглядають справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ за
Кодексом адміністративного
судочинства України (стаття 17),
Господарським процесуальним кодексом
України (статті 1,12), Кримінальним
процесуальним кодексом України або
Кодексом України про адміністративні
правопорушення віднесено до
компетенції адміністративних,
господарських судів, до кримінального
провадження чи до провадження в
справах про адміністративні
правопорушення. Законом може бути
передбачено розгляд інших справ за
правилами цивільного судочинства.

Критеріями відмежування справ
цивільної юрисдикції від інших є,
по-перше, наявність у них спору про
право цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України
визначено, що господарським судам
підвідомчі справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських
договорів, у тому числі щодо
приватизації майна, та з інших підстав,
крім: спорів про приватизацію
державного житлового фонду; спорів, що
виникають при погодженні стандартів та
технічних умов; спорів про
встановлення цін на продукцію (товари),
а також тарифів на послуги (виконання
робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно
до законодавства не можуть бути
встановлені за угодою сторін; спорів,
що виникають із публічно-правових
відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів.

Як роз'яснено у п.п. 2, 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №10 від 24.10.2011 року «Про деякі
питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам», з огляду на
приписи частини третьої статті 22
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12
ГПК господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер. У
вирішенні питання про те, чи є
правовідносини господарськими, а спір -
господарським, слід виходити з
визначень, наведених у статті 3
Господарського кодексу України.
Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов: участь у спорі суб'єкта
господарювання; наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції. Таким чином, господарські
суди на загальних підставах вирішують
усі спори між суб'єктами господарської
діяльності.

Як вбачається зі змісту позовних вимог
та матеріалів справи, спірні
правовідносини виникли на підставі
договірних відносин між ТОВ «Фрале» та
ТОВ «І.В.» згідно договору оренди № 1
від 01.10.2008 року, предметом якого є
строкове платне користування (оренда)
приміщення взуттєвого комплексу, яке
складається з цеху - літера «А»,
загальною площею 728.9 кв.м., що
розташоване в АДРЕСА_1 Позивач просить
суд визнати неправомірними дії
відповідачки ОСОБА_2, яка є директором
ТОВ «І.В.», щодо відмови у підписанні на
вимогу ТОВ «Фрале» акту
приймання-передавання від 01.10.2012 р.
приміщення взуттєвого комплексу - цеху
під літерою «А», площею 728.9 кв.м., що
розташоване в АДРЕСА_1

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Враховуючи викладені обставини,
наведені норми чинного законодавства
України та роз'яснення вищих судових
інстанцій, суд приходить до висновку
про те, що провадження у справі в
порядку цивільного судочинства за
позовом ТОВ «Фрале» до ОСОБА_2 слід
закрити, оскільки вказаний спір
підлягає розгляду в порядку
господарського судочинства, з огляду
на предмет спору, який виник з
господарського-правового договору, а
саме договору оренди, що укладений між
юридичними особами.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 7
Закону України «Про судовий збір»,
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
закриття провадження у справі.

Тому, керуючись ст.ст. 205, 293, 294 ЦПК
України суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Фрале» до ОСОБА_2 про
визнання дій неправомірними.

Повернути ОСОБА_1, уповноваженому
представнику ТОВ «Фрале», судовий збір
в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60
коп., який сплачено на підставі
квитанції № ПН657 від 18 лютого 2014 року на
рахунок № 0002, МФО № 812016, відкритий
в ГУДКСУ в Закарпатській області,
отримувач Ужгородське УДКСУ
Закарпатської області.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд протягом 5 днів з дня
її постановлення, а у разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, протягом 5 днів з дня
отримання ухвали.

Головуюча
Сарай А.І.