МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
________________________________________________________________________
_________________________________________
Справа
Номер провадження №2/521/5295/14
Малиновський районний суд міста Одеси
головуючого судді - Жуган Л.В.
при секретарі - Іськовій В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Орган опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про надання дозволу на
виїзд дитини за межі України, -
До Малиновського районного суду м.
Одеси 17.06.2014 року звернулась ОСОБА_2 із
позовом до ОСОБА_3, третя особа - Орган
опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про надання дозволу на
виїзд дитини за межі України,
зазначаючи, що з 09.09.2011 року по 25.05.2014
року перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу
сторони мають неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після
розірвання шлюбу між сторонам
залишився проживати з ОСОБА_2, яка
матеріально утримує та належним чином
піклується про здоров'я дитини, її
фізичний та духовний розвиток.
Позивач вказує, що зареєстрована та
проживає з сином у АДРЕСА_1, однак,
періодично перебуває в Німеччині у
зв'язку із працевлаштуванням, і має
змогу виїжджати до Німеччини з сином на
Однак, батько дитини - відповідач
ОСОБА_3 не надає згоди на тимчасовий
виїзд сина за кордон для відпочинку за
межі України, тому позивач звернулась
до суду із позовною заявою та просить
суд: надати дозвіл на оформлення
проїзного документа дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_3;
надати дозвіл на виїзд за межі України
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та
супроводу батька ОСОБА_3
Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримала, просила їх задовольнити в
повному обсязі, про що надала суду
відповідну заяву, згідно якої просила
розглянути справу за її відсутності, не
заперечувала проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлявся судом про дату,
час та місце розгляду справи належним
чином, про причини своєї неявки суд не
сповістив.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради в
судове засідання не з'явився,
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду справи належним чином.

У зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомлення про поважні причини
такої неявки в судове засідання, суд, зі
згоди позивача, ухвалив провести
розгляд справи в заочному порядку та
постановити заочне рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України

Дослідивши матеріали справи, надавши
оцінку поданим доказам, суд вважає, що
заявлені позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси по справі №521/15/14-ц від 25.05.2014
року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
18.10.2011 року Третім Приморським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції, актовий запис №1035.

Неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом зі
своєю матір'ю позивачем ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
випискою з будинкової книги про склад
сім'ї та прописку, складеною ОСОН
«Ближні Млини» від 10.06.2014 року. Дитина
перебуває на утриманні ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_2 зазначила, що
періодично перебуває в Німеччині в
зв'язку із працевлаштуванням, та має
змогу виїжджати до Німеччини разом з
сином з метою оздоровлення та
відпочинку.

Судом встановлено, що позивач
зверталася до відповідача з проханням
надати дозвіл на тимчасовий виїзд
дитини за кордон та згоду на оформлення
проїзного документа на виїзд сина за
межі України, однак, відповідач жодних
стосунків з нею та з сином не підтримує,
не приймає ніякої участі у вихованні та
матеріальному забезпеченні дитини,
ігнорує прохання ОСОБА_2 щодо надання
такого дозволу, тому це питання в
добровільному порядку між сторонами не
врегульовано.

Оскільки відповідач, зловживаючи
своїми правами, відмовляється від
надання згоди на виїзд неповнолітнього
сина на відпочинок за межі України, чим
перешкоджає забезпеченню реалізації
охоронюваних законом прав та інтересів
ОСОБА_4, тому з метою захисту прав
дитини позивач звернулась до суду з
даним позовом про надання дозволу на
тимчасовий виїзд за межі України та
оформлення проїзного документа дитини.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру.

Враховуючи положення ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого майнового права
та інтересу. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. ст. 141, 155 Сімейного
кодексу України мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.
Здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків, мають
ґрунтуватись на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватись всупереч
інтересам дитини.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» батько та мати
мають рівні права та обов'язки щодо
своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.

Враховуючи положення статті 3
Конвенції про права дитини, у всіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

На підставі ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Судом було встановлено, що батько
ОСОБА_3 нехтує цими правами та
інтересами дитини - сина ОСОБА_4,
оскільки не надає дозволу на виїзд за
кордон своєму неповнолітньому синові,
а також порушує положення ч. 2 ст. 150 СК
України щодо обов'язку батьків дитини
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа,
яка не досягла шістнадцяти років, має
право на виїзд з України лише за згодою
батьків і в їхньому супроводі або в
супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» документами,
що дають право на виїзд з України та
посвідчують особу громадянина України
під час перебування за її межами, є
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, проїзний документ дитини.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що оформлення проїзного документа
дитини провадиться на підставі
нотаріально засвідченого клопотання
батьків або законних представників
батьків чи дітей у разі потреби
самостійного виїзду неповнолітнього
за кордон. За відсутності згоди одного
з батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Відповідно до п. 4-2 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995
року №57, виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
у супроводі одного з батьків,
здійснюється у разі пред'явлення
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків.

Таким чином, діючим законодавством не
встановлено обмеження щодо виїзду
неповнолітньої дитини за кордон, а лише
встановлено певний порядок її виїзду
за кордон за згодою батьків або дозволу
суду при відсутності згоди одного з
батьків.

Враховуючи те, що позивач має складнощі
в отриманні згоди відповідача на виїзд
дитини за межі України та оформлення
проїзного документу дитини, а також
беручи до уваги той факт, що судом при
розгляді даної справи не встановлено
обмежень чи заборон, які
унеможливлюють виїзд неповнолітньої
дитини - ОСОБА_4 за межі України для
тимчасового перебування з метою
оздоровлення та відпочинку, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_2 про надання
дозволу на оформлення проїзного
документа дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди батька ОСОБА_3, та надання
дозволу на виїзд за межі України
неповнолітньої дитини, без згоди та
супроводу батька ОСОБА_3, - є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню судом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про надання
дозволу на виїзд дитини за межі України
- задовольнити.

Надати дозвіл на оформлення проїзного
документа дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди батька ОСОБА_3.

Надати дозвіл на виїзд за межі України
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу
батька ОСОБА_3.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя
Л.В. Жуган