Справа № 201/5203/14-ц
Провадження 2о/201/129/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Трещова
В.В., при секретарі Горбатенко Д.К.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Дніпропетровську
цивільну справу окремого провадження
за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа:
територіальна громада Кіровської
селищної ради Дніпропетровського
району про встановлення факту
постійного проживання із
спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про
встановлення факту постійного
проживання із спадкодавцем. Заявник у
своїй заяві посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько
ОСОБА_2, який постійно проживав та був
зареєстрований в АДРЕСА_1. На час його
смерті відкрилась спадщина на житловий
будинок з господарськими будівлями та
на приватизовану земельну ділянку
площею 0,2120 га в АДРЕСА_1. 11 березня 2014
року заявник звернулась з заявою про
отримання свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Постановою державного нотаріуса від
11.03.2014 року їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, оскільки ОСОБА_1 було
пропущено строк прийняття спадщини,
тому вона просила суд встановити факт
постійного проживання разом із
спадкодавцем.

Заявник надала заяву з проханням
справу розглянути без її участі,
просила заяву задовольнити.

Представник територіальної
громади Кіровської селищної ради
Дніпропетровського району у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив.

Суд, дослідивши матеріали даної
цивільної справи, приходить до
наступного.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер батько заявниці ОСОБА_2, який
постійно проживав та був
зареєстрований в АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть та копією довідки №52 від 04.03.2014
року. (а.с. 20, 26)

На час смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина на житловий будинок з
господарськими будівлями та на
приватизовану земельну ділянку площею
0,2120 га в АДРЕСА_1. Заяву про прийняття
спадщини у встановлений законом строк
ОСОБА_1 не подавала.

11 березня 2014 року заявниця звернулась
до Дніпропетровської районної
державної нотаріальної контори з
заявою про отримання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
смерті її батька ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, але постановою про
відмову у вчинені нотаріальної дії від
11.03.2014 року ОСОБА_1 було відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії - у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, оскільки нею було пропущено
строк на прийняття спадщини.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 є
рідним батьком заявниці, що
підтверджується копіями свідоцтва про
народження ОСОБА_1 та копією свідоцтва
про укладання шлюбу (а.с. 22,23).

07 листопада 2003 року ОСОБА_2 склав
заповіт на все належне йому майно на
ім'я своєї доньки ОСОБА_1 Заповіт
посвідчений секретарем Кіровської
селищної ради Дніпропетровського
району 07.11.2003 року за реєстровим №61 (а.с.
21а).

Заявниця у своїй заяві посилалась на
те, що 07 березня 2006 року померла її мати,
ОСОБА_3, тому оскільки її батько
залишився один та був чоловіком
похилого віку, інвалідом війни та
потребував постійного догляду, вона
разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4
поселилися в будинку батька та почали
проживати разом із ним за адресою
АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що чоловік заявниці
ОСОБА_4 за життя батька заявниці та по
теперішній час зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 з 23.07.2007 року, що
підтверджується копією довідки
селищної ради №54 від 04.03.2014 року.(а.с.29)

ОСОБА_1 залишилася зареєстрованою в
АДРЕСА_2, але фактично починаючи з 2006
року постійно проживала разом з
батьком по АДРЕСА_1, що підтверджується
копією довідки виданою виконкомом
Кіровської селищної ради №66 від 13.03.2014
року., також вищезазначені факти
підтверджуються письмовими
поясненнями свідків (а.с. 28, 30-32).

Стаття 15 ЦК України передбачає право на
захист цивільних прав та інтересів: « 1.
Кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання…». Стаття 16
ЦК України передбачає, що кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно пункту 1 частини 5 статті 234
Цивільного процесуального кодексу
України суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Судом встановлено, що заявник дійсно
спільно мешкала зі своїм батьком
ОСОБА_2 з 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Враховуючи викладене суд вважає, що
заявлені вимоги про встановлення
юридичного факту знайшли своє
підтвердження в ході судового
розгляду, що є підставою для
встановлення відшукуємого факту.

За викладених обставин суд
оцінює факт, на встановлення яких
претендує заявник, як такий, що під час
розгляду справи знайшов об'єктивне
підтвердження, і вважає за необхідне
заяву задовольнити повністю.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 256, 259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт постійного
проживання ОСОБА_1 разом із
спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття
спадщини, починаючи з 2006 року по 24.02.2012
року за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає чинності після спливу
строку на його оскарження, якщо
апеляційну скаргу не буде подано.

У випадку оскарження рішення, воно
набирає чинності після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя
В.В. Трещов