справа № 2/489/2174/14
Ленінський районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді Коваленка І.В.
при секретарі Коденко К.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Миколаївської міської ради про
визначення часток та визнання права
власності в порядку спадкування
У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Миколаївської
міської ради в якому просила визначити
її частку та частку померлого чоловіка
ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 рівними та
визнати за нею в порядку спадкування
за законом право власності на 1/2 частку
У обґрунтування вимог вказала, що на
праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_1.
Після смерті чоловіка відкрилася
спадщина на ? частку квартири, але в
оформленні спадкових прав їй
відмовлено через не визначення часток
співвласників, що стало причиною
звернення до суду.
У судове засідання сторони не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Від представника позивача надійшла
письмова заява про розгляд справи за
його відсутності та відсутності
позивача. Відповідач заперечень проти
позову до суду не надав, про причин
неявки в судове засідання не повідомив.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК
України судом ухвалено про проведення
заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи і
оцінивши зібрані в ній докази, вважає
за можливе позов задовольнити з огляду
Із матеріалів справи встановлено, що на
підставі Свідоцтва про право
власності на житло від 20.01.1994, виданого
Миколаївсько. Міською службою
приватизації на підставі
розпорядження від 18.01.1994 № 298, ОСОБА_2
та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної
власності належить квартира АДРЕСА_1.
Згідно даних паспорту позивача у
вказаній квартирі вона зареєстрована з
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
Згідно довідки форми № 3 ЖКП ММР
«Південь» від 05.06.2014 № 1407 на момент
смерті спадкодавця з ним в квартирі
АДРЕСА_1, проживала лише позивач ОСОБА_1
Факт родинних відносин між позивачем
та спадкодавцем, як дружиною та
чоловіком, підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_2.
11.06.2014 за заявою позивача, після смерті
ОСОБА_2, приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 заведено спадкову
справу № 29/2014.
Із спадкової справи встановлено, що
спадщина прийнята лише позивачем. Син
позивача ОСОБА_2 на ім'я якого
спадкодавцем було складено заповіт
спадщину не прийняв, наміру звертатися
в суд для визначення додаткового
строку для прийняття спадщини не має,
про що вказав у нотаріально
посвідченій письмовій заяві від 11.06.2014.
11.06.2014 позивач звернулася до нотаріуса
для оформлення спадкових прав на 1/2
частку квартири, але в цьому їй
відмовлено постановою від вказаної
дати з підстав відсутності
правовстановлюючого документу на
частку спадкодавця та документу про
реєстрацію права власності на
За вимогами пункту 4.15 глави 10 розділу
ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 N 296/5, видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
За правилами частини другої статті 372
ЦК України у разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.
Відповідно до частини першої статті 1226
ЦК України частка у праві спільної
сумісної власності спадкується на
загальних підставах.
Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом ( стаття 1217 ЦК України).
У разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Згідно статті 1261 наведеного Кодексу у
першу чергу право на спадкування за
законом, зокрема, мають той з подружжя,
У пункті 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформлені
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.
У пункті 3.4 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» вказано, що у разі
відмови нотаріуса видати свідоцтво про
право на спадщину спадкоємці, учасника
спільної сумісної власності, мають
право звернутися з позовом про
визначення частки майна, належної
померлому на праві спільної сумісної
За таких обставин, зважаючи на те, що
визначення частки співвласників
квартири неможливе в досудовому
порядку через смерть одного учасників
спільної сумісної власності, що
перешкоджає позивачу в оформленні
спадкових прав позов є обґрунтованим, а
відтак підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 214, 224, 228,
229 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовільнити.
Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, в праві
спільної вланості на квартиру АДРЕСА_1
є рівними і складають по ? частки
Визнати за ОСОБА_1 право власності у
порядку спадкування за законом на ?
частку квартири АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте
Ленінським районним судом м. Миколаєва
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку.
суддя