АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/790/4999/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Справа № 642/3947/14ц
Доповідач - Колтунова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 16» липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Гальянової І.Г., Костенко Т.М.,

при секретарі: Попій Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 13 червня
2014 року за заявою ОСОБА_2, зацікавлені
особи: орган опіки та піклування -
виконавчий комітет Харківської
міської ради, опікунська рада
адміністрації Ленінського району
Харківської міської ради, ОСОБА_1 про
призначення опікуном недієздатної
особи,-

ВСТАНОВИЛА:

06 травня 2014 року ОСОБА_2 звернулася з
заявою про призначення опікуном
недієздатної особи.

В обґрунтування заяви зазначила, що з 14
травня 1975 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 18 вересня 2012 року ОСОБА_4
було визнано недієздатним та
встановлено над ним опіку. Призначено
її сина - ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_4 та
майном, що йому належить.

Після призначення ОСОБА_1 опікуном,
почались непорозуміння щодо опіки над
хворим, останній без надання нею згоди
влаштував ОСОБА_4 до Харківської
обласної клінічної психіатричної
лікарні № 3, перешкоджає її спілкуванню
з останнім та відсторонив її від
турботи за ним.

Також зазначила, що немає медичних
протипоказань для виконання
опікунських обов'язків.

У зв'язку з зазначеним, просить суд
призначити її опікуном над
недієздатним чоловіком - ОСОБА_4,
витребувати з опікунської ради
адміністрації Ленінського району
Харківської міської ради подання щодо
можливості і доцільності призначення
її опікуном над недієздатною ОСОБА_4.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 13 червня 2014 року заяву
ОСОБА_2 задоволено. Призначено ОСОБА_2
опікуном недієздатного чоловіка -
ОСОБА_4.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
подано апеляційну скаргу, в якій
просить рішення Ленінського районного
суду м. Харкова від 13 червня 2014 року
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.
При цьому посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам по
справі та є необґрунтованими. Так, під
час розгляду справи судом першої
інстанції не було прийнято до уваги
того факту, що ОСОБА_2 має психічне
захворювання (розлад), внаслідок якого
вона не може контролювати свої дії, у 2004
року перебувала на стаціонарному
лікуванні в Харківській обласній
клінічній психіатричній лікарні № 3 з
діагнозом гострий стан сплутаного
органічного ґенезу, а у 2012 році з
діагнозом неврастенічний невроз та не
з'ясовано, чи можуть впливати дані
захворювання на її здатність бути
опікуном психічно хворої людини. Також
не було надано належної правової
оцінки тому факту, що у 2011 та 2012 роках
вона не слідкувала за прийняттям
ОСОБА_4 ліків, внаслідок чого його
захворювання загостилося, між ОСОБА_2
та останнім виникли неприязні стосунки
внаслідок чого стан його здоров'я
погіршився. Саме відсутність належного
піклування з боку заявника по справі
стала причиною знаходження ОСОБА_4 на
лікуванні в Харківській обласній
клінічній психіатричній лікарні №3.

В суді апеляційної інстанції позивач -
ОСОБА_4 та його представник - ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримували.

ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_6 проти
задоволення апеляційної скарги
заперечували.

Представники органів опіки та
піклування проти задоволення скарги
також заперечували.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які брали участь
у справі та їх представників,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши наведені в скарзі доводи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 18 вересня 2012 року ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатним і
встановлено над ним опіку, обов'язки по
здійсненню якої покладено на сина,
ОСОБА_1

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 і признаючи
її також опікуном над недієздатним
чоловіком, суд першої інстанції
виходив з положень ч.4, ч.5 ст.63 ЦК
України щодо можливості призначення
кількох опікунів з числа осіб, які
перебувають у сімейних відносинах з
підопічним з урахуванням особистих
стосунків між ними, можливості особи
виконувати обов'язки опікуна.

Колегія суддів погоджується з даними
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.60 ЦК України суд
встановлює опіку над фізичною особою у
разі визнання її недієздатною і
призначає опікуна за поданням органу
опіки та піклування.

Опікунською радою Адміністрації
Ленінського району Харківської
міської ради надано до суду подання про
доцільність призначення заявниці
ОСОБА_2 опікуном над недієздатним
чоловіком.

В поданні зазначено, що призначеним за
рішенням суду від 18 вересня 2012 року
опікуном ОСОБА_4 заборонено близьким
родичам, а також дружині ОСОБА_2,
відвідувати у лікарні недієздатного
ОСОБА_4 та спілкуватися з ним, що
позбавляє її права піклуватися про
нього та захищати його інтереси.

Суду першої інстанції були надані всі
документи щодо стану здоров'я ОСОБА_2,
якими підтверджується висновок
Харківської міської поліклініки №24, що
вона може виконувати обов'язки опікуна.

Матеріали справи не містять будь-яких
даних, які б відповідно до ст. 64 ЦК
України та п. 3.2 Правил опіки та
піклування, затверджених Наказом
Державного Комітету України у справах
сім'ї та молоді, Міністерства освіти
України, Міністерства охорони здоров'я
України, Міністерства праці та
соціальної політики України від
26.05.1999р. №34/166/131/88, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України від
17.06. 1999 р. за №387/3680, унеможливлювали б
призначення ОСОБА_2 бути опікуном над
недієздатним чоловіком.

Посилання ОСОБА_1. на наявність у матері
психічного розладу не підтверджено
будь-якими доказами. Напроти вона є
фізичною особою - підприємцем і згідно
наданих звітів платника єдиного
податку, податкових декларацій
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця, декларацій про
доходи, за даними Західної ОДПІ м.
Харкова ГУ Міністерства доходів у
Харківській області, її дохід у 2012 році
становив 150 000,00 грн., а у 2013 році - 144 800,00
грн.

Як пояснила сама ОСОБА_2, усунення її
від спілкування з недієздатним
чоловіком, здійснення над ним опіки,
має на меті позбавлення можливості
оспорити здійснені опікуном ОСОБА_4
правочини щодо майна недієздатного.

На підтвердження чого ОСОБА_2 надала
ухвалу суду (а. с. 137).

Дані обставини підтверджуються
фактами виписки ОСОБА_4 із квартири,
пред'явленням сином до неї позову про
визнання її такою що втратила право
користуватися житловим приміщенням.

Окрім того, з наданої представником
ОСОБА_4 виписки з історії хвороби
ОСОБА_4 вбачається, що 16 травня 2014 року
хворий був виписаний з лікувального
закладу у зв'язку з покращенням його
стану здоров'я (а. с. 155).

Однак, відразу ж після виписки з даного
лікувального закладу він був
оформлений в лікарню с. Стрілече (а.с.
156).

Заявник вважає, що дані дії опікуна
здійснені не в інтересах ОСОБА_4,
оскільки він має змогу та бажання
проживати з родиною.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає,
що для вжиття заходів щодо захисту
цивільних прав та інтересів особи, яка
визнана недієздатною, доцільно
призначення двох опікунів, які
являються його близькими людьми, сином
та дружиною, кожен з них має намір діяти
в інтересах ОСОБА_4

Не можуть бути підставою для
скасування рішення суду доводи
апелянта відносно того, що судом першої
інстанції при розгляді справи були
порушені вимоги процесуального закону
щодо залучення до участі у справі всіх
зацікавлених осіб, а саме, другого сина
недієздатного ОСОБА_4 - ОСОБА_7, оскільки
він питання про призначення його
опікуном не ставив.

Таким чином, його права ухваленим
рішенням суду не зачіпаються.

Розгляд справи без залучення ОСОБА_7 до
участі у справі не потягло неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для цієї справи.

Судом апеляційної інстанції ОСОБА_7 був
допитаний в якості свідка, пояснив суду
про характер взаємовідносин їх з
братом та матір'ю.

Вважає, що в інтересах батька залишити
опікуном лише брата.

Представники органів опіки та
піклування вважали, що ОСОБА_2 може бути
опікуном недієздатного ОСОБА_4,
призначення її опікуном доцільне і
відповідає інтересам опікуваного.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального закону.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
були предметом розгляду суду першої
інстанції, їм дана належна оцінка.

Висновків суду першої інстанції вони
не спростовують.

За таких обставин колегія суддів не
вбачає правових підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, ст.315,
ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Харкова від 13 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: