Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

за участі секретарів Батченко Д.С.,
Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі ?
частки від заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менше ніж
30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
пред»явлення позову до досягнення
дитиною повноліття та стягнення з
відповідача щорічної матеріальної
допомоги на санаторне-курортне
лікування сина у розмірі 10 000 грн.

Вимоги мотивує тим, що з відповідачем
перебувала у шлюбі з 19.04.2006 року по
30.05.2014 р. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею.

З квітня 2014 року вона з відповідачем
мешкає окремо. ОСОБА_2 ухиляється від
покладеного на нього обов»язку
утримувати дитину, будь-яку
матеріальну допомогу сину не надає, не
приймає участі у вихованні дитини, не
цікавиться його долею.

За останній час стан здоров»я їхнього
сина сильно погіршився, дитина
потребує щорічного
санітарно-курортного лікування в
санаторіях України.

Відповідач аліменти нікому не платить,
стягнень по виконавчим документам з
нього не проводиться, інших
неповнолітніх дітей і непрацездатних
батьків не має.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_4 підтримали позов.
Позивачка додатково пояснила, що
відповідач тричі надавав кошти на
загальну суму 2 500 грн., що є недостатньо
для утримання дитини, їхній син має
косоокість, йому потрібно лікувати очі,
також лікар рекомендувала санаторне
лікування дитині.

Відповідач та його представник ОСОБА_5
в судовому засіданні позов визнали
частково, а саме не заперечували проти
стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки
заробітку відповідача, в решті вимог
просили відмовити, також заперечували
проти обставин, викладених у позовній
заяві, при цьому відповідач пояснив, що
він добровільно переказував кошти на
сина на картковий рахунок матері
відповідачки у якої на даний час
перебуває дитина; він має ішемічну
хворобу серця, хворі ноги, тому
необхідно купувати ліки, пройти
медичне обстеження; 30.03.2014 року коли
його залишила відповідачка він мав
сердечний приступ, через що перебував у
лікарні, тому у заявленому розмірі
платити аліменти невзмозі, оскільки у
нього не буде залишатись коштів для
забезпечення своєї життєдіяльності.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, її
представника, відповідача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 19 квітня 2006 року. Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 19 травня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було розірвано. В шлюбі
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, який
проживає з позивачкою (свідоцтво про
народження - а.с. 7).

Відповідно ст. 141 Сімейного кодексу
України, мати, батько мають рівні права
та обов»язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов»язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України,
батьки зобов"язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що відповідач
працює у ТОВ «Н-Транс» на посаді водія
вантажного автотранспортного засобу,
його середньомісячна заробітна плата
за 2014 рік становить у розмірі 2 308,47 грн.
(довідка про доходи видана ТОВ
«Н-Транс» від 29.07.2014 р. за № 288).

Відповідач суду повідомив про те, що
інших дітей та непрацездатних
утриманців він не має, вони з
позивачкою мешкають за різними
адресами, син на даний час проживає з
матір»ю відповідачки, він має
можливість сплачувати аліменти
щомісячно по 1/6 частці заробітку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного
кодексу України, за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК
України, частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд,
серед іншого, враховує наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення.

В обргунтування заперечень в частині
стягнення аліментів у заявленому
розмірі відповідач посилається на свій
стан здоров»я, повідомивши суд про те,
що він хворіє на ішемічну хворобу серця
та тромбоз вен на ногах. В
підтвердження цього надав виписку із
історії хвороби, чеки аптек і квитанцію
по оплаті медичних послуг, з яких
убачається, що в період часу з 30.03.2014 р.
по 08.04.2014 р. ОСОБА_2 знаходився на
лікуванні у Київській міській
клінічній лікарні № 3, при цьому поніс
витрати на лікування на загальну суму
1133 грн. 57 коп., що включає придбання
медикаментів і оплату за діагностику.
Також позивач надав направлення на
консультацію від 08.04.2014р.

З урахуванням вказаних обставин та
беручи до уваги, що відповідач проходив
лікування одноразово, є працездатним,
постійно працевлаштований, має
щомісячний заробіток, окрім спільної з
позивачкою дитини інших утриманців не
має, тому суд вважає, що наведені
обставини є підставою для задоволення
позову в частині стягнення на користь
позивачки з відповідача аліментів на
утримання неповнолітнього сина у
частці від доходу відповідача, а саме у
розмірі ? частки від заробітку
останнього, починаючи з дня подачі
прозову - з 17.06.2014 р. і до досягнення
дитиною повноліття.

Позивачка також просить стягнути з
відповідача щорічну матеріальну
допомогу на санаторне-курортне
лікування дитини у розмірі 10 000 грн.

За нормою ст. 185 Сімейного кодексу
України передбачена участь батьків у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Суд вважає, що вимоги щодо стягнення
коштів на санаторне-курортне лікування
дитини задоволенню не підлягають у
зв»язку з їх недоведеністю, оскільки як
пояснила сама позивачка, путівку на
сина вона не купувала, вартість путівки
нею враховувалось із мережі Інтернет,
при цьому не надано належних доказів у
якому саме санаторії дитині сторін по
справі необхідно пройти лікування, не
встановлено його терміну, тощо.

Отже, заявлені вимоги підлягають
частковому задоволенню, а саме в
частині стягнення аліментів на
утримання дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір в сумі 243
грн. 60 коп.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,
рішення суду про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць
підлягає обов"язковому негайному
виконанню.

За викладених вище обставин, керуючись
ст. ст. 180, 181, 182, 183, 185 СК України, ст. ст. 10,
11, 60, 61, 62, 64, 79, 88, 208, 212, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
народився у м. Києві, аліменти на
користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, у
розмірі ? частки з усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з 17 червня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. на користь
держави.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя