Справа № 201/6736/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України/

08 липня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Альфа - Банк»
до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилається на те,
що 23 червня 2008 року між ЗАТ «Альфа -
Банк» та ОСОБА_2 було укладено
договір № 490079261. 19 серпня 2009 року назву
позивача було перейменовано з
закритого акціонерного товариства
«Альфа -Банк» на публічне акціонерне
товариство «Альфа - Банк».

Згідно вимог договору позивач надав
позичальнику 22 435,90 доларів США, що
підтверджується випискою з особового
рахунку. Однак в порушення умов
договору позичальник свої
зобов'язання належним чином не виконав
в результаті чого станом на 22 квітня 2014
року утворилась заборгованість за
кредитом в розмірі 21 770,72 доларів США,
що за курсом НБУ на дату розрахунку
складає 244 865,15 грн., за відсотками - 10 238,21
доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 115 153,79 грн.

В зв'язку з систематичним порушенням
боржником своїх обов'язків зі сплати
кредиту, відповідно до норм чинного
законодавства та діючого кредитного
договору відповідачу була нарахована
неустойка яка станом на 22 квітня 2014 рік
становить 369 243,31 доларів США, що в
гривневому еквіваленті становить 4 153
046,77 грн., однак враховуючи вимоги
статті 266 та 258 ЦК України позивач
просить стягнути неустойку за останні
12 місяців в розмірі 1 313 307,61 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника, що випливають з
основного договору, 23 червня 2008 року
було укладено договір поруки № 490079261-П
між позивачем та ОСОБА_1 Відповідно
умов договору поруки відповідач як
поручитель поручається за виконання
Позичальником обов'язків, що виникли на
підставі основного договору, або
можуть виникнути на підставі цього в
майбутньому. Тому позивач просить суд
стягнути з відповідача суму
заборгованості.

Представник позивача в судове
засідання не з*явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав заяву про розгляд
справи за відсутності їх представника,
не заперечував проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з*явився про день, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причин неявки суду не повідомив.

Відповідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі

Як встановлено в судовому засіданні, 23
червня 2008 року між ЗАТ «Альфа - Банк»
та ОСОБА_2 було укладено договір №
490079261 /а.с.6-8/.

19 серпня 2009 року назву позивача було
перейменовано з закритого
акціонерного товариства «Альфа -Банк»
на публічне акціонерне товариство
«Альфа - Банк».

Згідно вимог договору позивач надав
позичальнику 22 435,90 доларів США, що
підтверджується випискою з особового
рахунку.

Стаття 526 ЦК України, передбачає, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

В порушення умов договору позичальник
свої зобов'язання належним чином не
виконав в результаті чого станом на 22
квітня 2014 року утворилась
заборгованість за кредитом в розмірі
21 770,72 доларів США, що за курсом НБУ на
дату розрахунку складає 244 865,15 грн., за
відсотками - 10 238,21 доларів США, що в
гривневому еквіваленті становить 115
153,79 грн.

В зв'язку з систематичним порушенням
боржником своїх обов'язків зі сплати
кредиту, відповідно до норм чинного
законодавства та діючого кредитного
договору відповідачу була нарахована
неустойка яка станом на 22 квітня 2014 рік
становить 369 243,31 доларів США, що в
гривневому еквіваленті становить 4 153
046,77 грн.,

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 п. 1 ст. 258 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог: про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи вимоги статті 266 та 258 ЦК
України позивач просив стягнути
неустойку за останні 12 місяців в
розмірі 1 313 307,61 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника, що випливають з
основного договору, 23 червня 2008 року
було укладено договір поруки № 490079261-П
між позивачем та ОСОБА_1 /а.с. 13/.
Відповідно умов договору поруки
відповідач як поручитель поручається
за виконання Позичальником обов'язків,
що виникли на підставі основного
договору, або можуть виникнути на
підставі цього в майбутньому.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено,
що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором не встановлено додаткову
відповідальність поручителя.

Відповідно умов договору поручитель
відповідає перед банком у тому є обсязі
що і боржник.

У відповідності до положень статті 212
ЦПК України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір, а саме
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За таких обставин, з урахуванням всього
вищевказаного, суд вважає за можливе
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованість станом на 22 квітня 2014
року в розмірі 1 673 326,55 грн., а саме : за
кредитом 21 770,72 доларів США, що за
курсом НБУ на дату розрахунку складає
244 865,15 грн., за відсотками - 10 238,21 доларів
США, що в гривневому еквіваленті
становить 115 153,79 грн., та неустойку в
розмірі 1 313 307,61 грн.

Судові витрати розподілити відповідно
до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218,224 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Альфа - Банк»
до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості -
задовольнити

Стягнути з ОСОБА_1 (інд. номер НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства «Альфа - Банк»
заборгованість станом на 22 квітня 2014
року в розмірі 1 673 326,55 грн., а саме:

- заборгованість по кредиту в
розмірі 21 770,72 доларів США, що за курсом
НБУ на дату розрахунку складає 244 865,15
грн.,

- за відсотками - 10 238,21
доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 115 153,79 грн,

- неустойку в розмірі 1 313 307,61
грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (інд. номер НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства «Альфа - Банк» сплачений
судовий збір в розмірі 3 654 грн. Рішення
суду набирає законної сили в порядку
передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
С.О. Демидова