Номер провадження 2/489/588/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

26 червня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа - Товарна біржа
«Нерухомість-Південь» про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності,

встановив

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в якому
просив визнати договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений між її
бабусею ОСОБА_5, яка діяла від свого
імені та від її імені, та відповідачами
- дійсним.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29
липня 2000 року між ОСОБА_6, яка діяла від
свого імені та від імені
неповнолітньої ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений
договір купівлі-продажу
вищезазначеної квартири. Вказаний
договір був оформлений на Товарній
біржі «Нерухомість-Південь» за № 4190 та
зареєстрований Миколаївським БТІ за №
17716 від 04.08.2000.

Сторонами за договором було виконано
усі суттєві умови. Однак на теперішній
час вона позбавлена можливості
розпорядитися належним їй нерухомим
майном, в зв'язку з відмовою нотаріуса
від посвідчення угоди.

В судове засідання позивач не
з'явилась, надала суду заяву з
проханням розглядати справу за її
відсутності, позов підтримує, проти
заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про місце й час розгляду
справи були повідомлені належним
чином, причини неявки суду не
повідомила.

Ухвалою суду постановлено проводити
заочний розгляд справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа - Товарна біржа
«Нерухомість-Південь» про визнання
договору купівлі-продажу дійсним.

Третя особа товарна біржа свого
представника в судове засідання не
направила, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

29 липня 2000 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка діяла від
свого імені та від імені своєї
неповнолітньої онуки ОСОБА_1 був
укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1.

Зазначений договір був оформлений на
Товарній біржі «Нерухомість-Південь»
за № 4190 та зареєстрований
Миколаївським БТІ за № 17716 від 04.08.2000.
Сторонами за договором було повністю
виконано усі суттєві умови договору.

Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час
укладення договору) визначено, що
договір купівлі-продажу жилого будинку
повинен бути нотаріально посвідчений,
якщо хоча б однією з сторін є
громадянин. Договір купівлі-продажу
жилого будинку підлягає реєстрації у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів.

Як вбачається з реєстраційного
посвідчення від 04.08.2000 право власності
та договір зареєстровані
Миколаївським міжміським бюро
технічної інвентаризації, яке
підпорядковане Миколаївській міській
раді.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.)
якщо одна з сторін повністю або
частково виконала угоду, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
посвідчення угоди, суд вправі за
вимогою сторони, яка виконала угоди,
визнати угоду дійсною. При цьому
наступне нотаріальне посвідчення
угоди не потрібно.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 набули права
власності на квартиру АДРЕСА_1. Їх право
посвідчене реєстраційним
посвідченням.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а/з
№ 263.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
непорушним.

Як вбачається з матеріалів справи
договір купівлі-продажу було
пошкоджено вогнем, інший екземпляр як
зазначає позива втрачено.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
обґрунтований, а відтак підлягає
задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 47, 227 ЦК УРСР (1963 р.),
керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 31, 60, 62, 212-214, 226
ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
Товарна біржа «Нерухомість-Південь»
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 29 липня 2000 року між ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з одного боку, і
ОСОБА_6, яка діяла від свого імені та від
імені своєї неповнолітньої онуки
ОСОБА_1, з іншого боку, оформлений на
Товарній біржі «Нерухомість-Південь»
за № 4190 та зареєстрований
Миколаївським БТІ за № 17716 від 04.08.2000.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 право
власності по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1
за кожною.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв