АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9179/2014
Головуючий у 1- й інстанції: Пасинок В.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Калашник О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 02 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування своїх вимог послався
на те, що рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 31 липня 2013
року з нього стягнуто аліменти на
утримання двох неповнолітніх дітей у
розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, проте його
матеріальний стан на даний час
унеможливлює сплату аліментів у
вказаному розмірі, оскільки наразі він
працює охоронцем в ПП «Юридична фірма
«Оріон Н.Н.» та отримує заробітну плату
у розмірі 1 220,00 грн. на місяць. Позивач
зазначив, що не має можливості
влаштуватись на роботу із заробітком,
необхідним та достатнім для утримання
не лише себе, а й двох дітей, інший дохід
у нього також відсутній, так само як
нерухоме та рухоме майно, а тому просив
суд зменшити розмір аліментів до 1/3
частини його заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 02 червня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просив рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення його
позовних вимог.

Свої скаргу обґрунтував тим, що він
отримує заробітну плату у розмірі 1 220
грн., при тому що розмір аліментів
складає 2 000 грн. Суд першої інстанції
даної обставини не врахував та ухвалив
неправильне рішення, порушивши при
цьому норми матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та
просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 заперечував проти
апеляційної скарги та просив відмовити
в її задоволенні.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції було вірно
встановлено, що рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва
від 31 липня 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей - ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в
розмірі 2 000,00 грн. на двох дітей
щомісяця (а.с. 4-7).

Позивач в обґрунтування своїх вимог
послався на відсутність можливості
сплачувати аліменти у визначеному
судовим рішенням розмірі, оскільки
його матеріальне становище цього не
дозволяє.

Згідно з довідкою № 3/14 від 16 січня 2014
року ОСОБА_2 працює на посаді охоронця
ПП «Юридична фірма «Оріон Н.Н.» та сума
його загального доходу за період з
липня 2013 року по грудень 2013 року
становить 7 040,00 грн. (а.с. 8).

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позову посилався на те, що
під час ухвалення рішення про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 судом
було враховано, що останній не працює,
не має інших дітей, непрацездатних
батьків на утриманні, боргових
зобов'язань, його задовільний стан
здоров'я, а також матеріальне становище
дітей, індивідуальні особливості їх
стану здоров'я та розвитку. Вказані
обставини в розрізі положень ст. ст. 57-60
ЦПК України стороною позивача в ході
розгляду справи спростовані не були та
будь - яких доказів про те, що після
ухвалення рішення про стягнення
аліментів ці обставини змінилися, не
надав. Так само позивачем в ході
розгляду справи не виконана та
проігнорована ухвала суду, якою його
було зобов'язано надати відомості про
те, з якого часу він працює на посаді
охоронця ПП «Юридична фірма «Оріон
Н.Н.» (а.с. 43).

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції вважав, що позивачем
не доведено, що з часу ухвалення
рішення суду його матеріальне
становище чи стан здоров'я змінилися, а
навпаки з поданої позивачем довідки №
12/14 від 14 травня 2014 року вбачається, що у
платника аліментів матеріальне
становище покращилось.

Однак з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна з
наступних підстав.

Згідно з Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
р. «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів п. 17
абз. 4. встановлено, що розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

При цьому необхідно мати на увазі, що
зміна законодавства в частині
визначення мінімального розміру на
одну дитину не є підставою для
перегляду постановлених раніше
судових рішень по їх стягнення. Що ж до
максимального розміру аліментів, які
стягуються з боржника, то відповідно до
ст. 70 Закону України «Про виконавче
провадження» він не повинен
перевищувати 50 % заробітної плати цієї
особи.

Позивач надав до суду довідку № 2/14 від
14 травня 2014 року про те, що загальна
сума доходу ОСОБА_2 за період з
листопада 2013 року по квітень 2014 року
становить 7 320,00 грн. (а.с. 50) з розрахунку
1220 грн. на місяць.

Вказані доводи позивача під час
розгляду справи в суді першої
інстанції спростовані не були.

Колегія суддів не може прийняти до
уваги доводи відповідача про те, що
позивач має іншій заробіток, що
підтверджується оголошеннями, які були
надані в Інтернеті, так як причетність
позивача до даних оголошень і
отримання ним більшого доходу не були
доведена.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно зі ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька на
їх утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Якщо після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Згідно зі ст.. 192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Враховуючи обставини встановлені
законом та наявність доказів у справі
колегія суддів вважає за можливе
зменшити розмір аліментів що
стягуються з ОСОБА_2 з 2 000 грн. щомісячно
до Ѕ частини з усіх видів заробітку, що
на даний час виходячи з заробітної
плати позивача складає десь 610 грн.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч. 1 п. 2 ст. 307,
ст.ст. 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 02 червня 2014 року - скасувати
та ухвалити нове наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Михайлин
Козятинського району Вінницької
області, зареєстрованого у АДРЕСА_1,
паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Ленінським РВУ МВС України у
Вінницької області 16 лютого 1996 р.
ідентифікаційний код НОМЕР_1)
аліментів в сумі 2000 грн. на користь
ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2000 грн. до 1/2 частини з
усіх видів його заробітку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с.Михайлин Козятинського
району Вінницької області,
зареєстрованого у АДРЕСА_1, паспорт
серії НОМЕР_2, виданий Ленінським РВУ
МВС України у Вінницької області 16
лютого 1996 р., ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини з усіх
видів заробітку, щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене протягом 20 днів з дня
набрання ним законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді