Справа № 686/5209/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2014

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області

у складі: головуючого судді -
Заворотної О.Л.

при секретарі - Попіль С.М.,
Шкляруку М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Хмельницький
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, реєстраційної служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки, скасування
реєстрації права власності,

встановив :

В березні 2014 року позивач звернулась до
суду із позовом із врахуванням
уточнення ОСОБА_4, ОСОБА_5,
реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
скасування реєстрації права власності,
в обґрунтування якого вказала, що 31
липня 2006 року уклала з відповідачем
ОСОБА_5 договір дарування земельної
ділянки та житлового будинку, що
розташовані в АДРЕСА_1. Рішенням
апеляційного суду Хмельницької
області від 05 вересня 2011 року вказаний
договір дарування визнаний недійсним.
Окрім цього, рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 18.03.2013р.
визнано недійсними державні акти на
право власності на земельні ділянки що
розташовані в АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_5.
Проте 03.05.2012р. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали
договір купівлі-продажу спірних
земельних ділянок, отже відповідач
ОСОБА_5 знаючи, що не має права
власності на земельні ділянки
відчужила їх третій особі. В подальшому
відповідач ОСОБА_4 зареєстрував право
власності на земельну ділянку в
реєстраційній службі Хмельницького
міськрайонного управління юстиції. У
зв'язку з цим позивач просить визнати
недійсним договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,0515га,
(кадастровий номер :01:001:0012) що
розташована АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 03 травня 2012р.,
зареєстрованим в реєстрі за номером 619,
посвідчений приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та скасувати рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень № 5718043 від 10 вересня 2013р. про
державну реєстрацію за ОСОБА_4 права
власності на земельну ділянку площею
0,0515га, (кадастровий номер :01:001:0012)
що розташована АДРЕСА_1 (номер запису
2426466, реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна 50), визнати
недійсною відмітку нотаріуса від
03.05.2012р. про перехід права власності до
ОСОБА_4 на державному акті на право
власності на земельну ділянку (серія
ЯГ№ 130258, кадастровий номер
:01:001:0012), площею 0,0515 га для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходиться за адресою Хмельницька
область, Хмельницький район, АДРЕСА_1,
виданий на ім'я ОСОБА_5 і зареєстрований
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за №
17.

Ухвалою суду від 15 липня 2014 року
позовні вимоги в частині визнання
недійсною відмітки нотаріуса від
03.05.2012р. про перехід права власності до
ОСОБА_4 на державному акті на право
власності на земельну ділянку (серія
ЯГ№ 130258, кадастровий номер
:01:001:0012), площею 0,0515 га для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходиться за адресою Хмельницька
область, Хмельницький район, АДРЕСА_1,
виданий на ім'я ОСОБА_5 і зареєстрований
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за №
17 залишено без розгляду за заявою
представника позивача.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилась, подала до суду заяву, в
якій просить справу слухати за її
відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов не визнав,
надав суду письмові заперечення на
позов, в яких вказав, що на час
укладання спірного договору
купівлі-продажу у ОСОБА_5 був державний
акт, який визнаний судом недійсним
після укладання договору
купівлі-продажу. Крім того, в рішенні
суду про визнання договору дарування
недійсним, не зазначено щодо якої
земельної ділянки визнано договір
недійсним, отже позов є
необґрунтованим та задоволенню не
підлягає.

Представник реєстраційної служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, подав до суду клопотання
про слухання справи за його
відсутності, позовним вимогам не
заперечує.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

31.07.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було
нотаріально посвідчено договір
дарування, згідно умов якого ОСОБА_3
відчужила на користь ОСОБА_5 належний
їй на праві приватної власності
житловий будинок з надвірними
будівлями та земельну ділянку площею
0,30 га (для обслуговування житлового
будинку - 0,25 га та ведення особистого
селянського господарства - 0.05га), що
знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 05 вересня 2011
року визнано недійсним договір
дарування житлового будинку та
земельної ділянки, що знаходяться по
АДРЕСА_1, укладеного 31 липня 2006 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідченого
державним нотаріусом Хмельницької
районної державної нотаріальної
контори і зареєстрованого в реєстрі за
№ 2-3150.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні в натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування».

Таким чином, правовим наслідком
визнання вказаного правочину
недійсним є обов'язок обдарованого
повернути дарувальнику, за вказаним
правочином, все те, що ним було отримано
за цим правочином, тобто житловий
будинок та земельні ділянки площею 0,25
га. для обслуговування житлового
будинку та 0,0515 га. для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходяться в АДРЕСА_1.

11 квітня 2007 року на підставі вище
вказаного договору дарування, ОСОБА_5
отримала державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,25 га. для обслуговування житлового
будинку р/н 18 та державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0515 га. для ведення особистого
селянського господарства р/н №017.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 18 березня 2013 року визнано
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку (серія
ЯГ№130258, кадастровий номер
№:01:001:0012) площею 0,0515 га. для
ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_5
11.04.2007 року і зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за №17 та
скасовано його державну реєстрацію та
визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
(серія ЯГ№130257, кадастровий номер
№:01:001:0011) площею 0,25 га. для
обслуговування житлового будинку, що
знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1,
виданий на ім'я ОСОБА_5 11.04.2007 року і
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №18 та
скасовано його державну реєстрацію.

03 травня 2012 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4
уклали договір купівлі-продажу
земельної ділянки, відповідно до якого
ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 купив земельну
ділянку площею 0,0515га (кадастровий
номер №:01:001:0012) цільове
призначення для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу, актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства його моральним
засадам. Особа яка, вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Недійсним є правочин, що не відповідає
вимогам закону. Недійсними оспорювані
правочини можуть вважаться лише за
умови доведеності фактів, що свідчать
про порочність даного правочину.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» відповідно до
частини першої статті 215 ЦК підставою
недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до п. 3 ст. 215 ЦК України
вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним може бути
пред'явлена тільки особами,
визначеними у ЦК й інших законодавчих
актах, що встановлюють оспорюваність
правочинів - а саме, однією зі сторін,
або заінтересованою стороною, тобто
права яких вже порушені укладенням
договору.

Оскільки на момент вчинення спірного
договору ОСОБА_5 не була власником
земельної ділянки, про що достовірно
знала, то відповідно і не мала права
вчиняти договір купівлі-продажу.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно,
регулюються Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (далі
Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Фактично ж реєстрація покликана надати
відповідну силу правовстановлюючим
документам і виступає формальною
умовою подальшого захисту (у тому числі
і судового) прав особи, що виникають з
правовідносин, предметом яких є
нерухоме майно.

Право власності на нерухоме майно,
розміщене на території України, що
належить фізичним особам підлягає
обов'язковій державній реєстрації, що
випливає зі ст. 4 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Відповідно до положень зазначеного
Закону державна реєстрація прав на
нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013
проводиться державним реєстратором
прав на нерухоме майно органу
державної реєстрації, а також
нотаріусами як спеціальними
суб'єктами, на яких покладаються
функції державного реєстратора.

Частиною четвертою статті 9 Закону
визначено, що державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 26
Закону записи до Державного реєстру
прав на нерухоме майно вносяться на
підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення
суду рішення про державну реєстрацію
прав до Державного реєстру прав
вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

Згідно з пп.10 п.27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011року № 703 документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно, тобто без
зазначення у рішенні суду про
скасування рішення про державну
реєстрацію права власності на спірну
земельну ділянку не можна вважати, що
відбувся реальний захист права
власності позивача.

Пунктом 2.1 Порядку прийняття і розгляду
заяв про внесення змін до записів,
внесення записів про скасування
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень та
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 12.12.2011року № 3502/5
встановлено, що для внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
та скасування записів Державного
реєстру прав заявник подає органу
державної реєстрації прав, або
нотаріусу, яким проведено державну
реєстрацію прав, заяву та документи,
визначені цим Порядком.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку
встановленому цим Кодексом звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Способи захисту, які застосовуються
судом, встановлені ст. 4 ЦПК України, з
положень якої випливає, що здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Питання розподілу судових витрат судом
не вирішується за заявою представника
позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215
ЦПК України, ст.ст. 203, 215 ЦК України,
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011року № 703 постановою
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
06.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», Порядком
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від
12.12.2011року № 3502/5, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
скасування реєстрації права власності
- задовольнити.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,0515га, (кадастровий номер
:01:001:0012) що розташована АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 03 травня
2012р., зареєстрованим в реєстрі за
номером 619, посвідчений приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_6

Скасувати рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень № 5718043
від 10 вересня 2013р. про державну
реєстрацію за ОСОБА_4 права власності
на земельну ділянку площею 0,0515га,
(кадастровий номер :01:001:0012) що
розташована АДРЕСА_1 (номер запису 2426466,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна 50).

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Хмельницької області, через
Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: