УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року Іллічівський районний
суд м. Маріуполя у складі судді
Мирошниченка Ю.М. при секретарі
Ковальовій О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі заяву ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 11
квітня 2013 року, позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування
шкоди задоволено. Стягнено з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 на відшкодування
матеріальної шкоди 2360,51 грн., на
відшкодування моральної шкоди 20000 грн.
та 191,17 грн. судового збору.

Представник стягувачки ОСОБА_4 - ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою, у якій
просить змінити спосіб і порядок
виконання рішення суду, шляхом
звернення стягнення на грошові кошти
ОСОБА_5 в сумі 12478,57 грн., що утримуються
УПФУ Іллічівського району м. Маріуполя
з пенсії ОСОБА_2

Заява задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Іллічівського райсуду м. Маріуполя від
29.11.2011 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про розірвання попереднього
договору купівлі-продажу квартири,
стягнення суми позички та штрафу
задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 суму позички в розмірі 91350
гривень, судові витрати у розмірі 1033
гривні 50 коп.

Постановою державного виконавця
Іллічівського ВДВС Маріупольського
МУЮ від 14.06.2012 р. на підставі
виконавчого листа № 2-648 від 23.04.32012 р.
звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_5

Заочним рішенням Іллічівського
райсуду м. Маріуполя від 11 квітня 2013
року, позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про відшкодування шкоди
задоволено. Стягнено з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 на відшкодування
матеріальної шкоди 2360,51 грн., на
відшкодування моральної шкоди 20000 грн.
та 191,17 грн. судового збору.

Постановою Іллічівського ВДВС 16.05.2013 р.
відкрите виконавче провадження про
примусове виконання виконавчого листа
№ 264/1259/13-ц виданого 29.04.2013 р.
Іллічівським райсудом м.
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 на відшкодування
матеріальної шкоди 2360,51 грн., на
відшкодування моральної шкоди 20000 грн.
та 191,71 судового збору.

Відповідно до статті 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Під зміною способу і порядку
виконання рішення розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Тобто зі змісту
вказаної норми випливає, що суд за
наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту.

Приписи ст. 373 ЦПК України передбачають
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання рішення, яке було
ухвалено судом у справі, а саме:
резолютивної частини рішення, яке
містить висновки суду по суті позовних
вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну
порядку чи способу виконання рішення,
не змінює змісту резолютивної частини
та не змінює спосіб захисту порушеного
права, обраний судом при вирішенні
справи.

Крім того, відповідно до ст. 373 ЦПК
України, суд при розгляді питання про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення може змінити спосіб
та порядок виконання рішення лише у
виняткових випадках.

Суд вважає, що викладені у заяві
обставини не обґрунтовують наявність
виняткових обставин, доцільність і
необхідність зміни способу та порядку
виконання рішення суду. До того ж у разі
задоволення заяви фактично буде
змінено по суті зміст резолютивної
частини рішення суду, що в свою чергу є
порушенням норм процесуального права.

За нормами ст. 55 Закону України «Про
виконавче провадження», на яку
посилається представник стягувачки,
державний виконавець має право
звернути стягнення на майно боржника,
що перебуває в інших осіб, а також на
майно та кошти, що належать боржнику
від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на
запит державного виконавця у
визначений ним строк відомості про
належне боржнику майно, що перебуває в
них, та майно чи кошти, які вони мають
передати боржнику.

Після надходження від зазначених
осіб відомостей про

наявність майна боржника державний
виконавець описує таке майно, вилучає
його і реалізує у встановленому цим
Законом порядку. У разі якщо особа, у
якої перебуває майно боржника,
перешкоджає державному виконавцю в
його вилученні, таке майно
вилучається державним виконавцем у
примусовому порядку.

Готівкові кошти та майно, що належать
боржнику від інших осіб, вилучаються
державним виконавцем у таких осіб у
присутності понятих на підставі ухвали
суду.

На належні боржникові у разі передачі
від інших осіб кошти, що перебувають
на рахунках у банках та інших
фінансових установах, стягнення
звертається державним виконавцем на
підставі ухвали суду в порядку,
встановленому цим Законом.

Статтею 377 ЦПК України передбачено, що
питання про звернення стягнення на
належні боржнику від інших осіб
грошові кошти, що знаходяться на
рахунках цих осіб в установах банків та
інших фінансових установах, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішуються судом за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Законом України «Про Національний Банк
України» визначено, що фінансова
установа - це юридична особа, яка
проводить одну або кілька операцій, що
можуть виконуватись банками, за
винятком залучення вкладів.

Згідно з положеннями Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
фінансова установа - це юридична особа,
яка відповідно до закону надає одну чи
декілька фінансових послуг, а також
інші послуги (операції), пов'язані з
наданням фінансових послуг, у випадках,
прямо визначених законом, та внесена до
відповідного реєстру в установленому
законом порядку. До фінансових установ
належать банки, кредитні спілки,
ломбарди, лізингові компанії, довірчі
товариства, страхові компанії,
установи накопичувального пенсійного
забезпечення, інвестиційні фонди і
компанії та інші юридичні особи,
виключним видом діяльності яких є
надання фінансових послуг, а у
випадках, прямо визначених законом, -
інші послуги (операції), пов'язані з
наданням фінансових послуг.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду не підлягає задоволенню, оскільки
Пенсійний фонд України не є ані банком,
ані фінансовою установою, а
представник стягувачки не є суб'єктом
звернення до суду з питань звернення
стягнення на належні боржнику від
інших осіб грошові кошти, що
знаходяться на рахунках цих осіб в
установах банків та інших фінансових
установах.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Іллічівський районний суд м. Маріуполя
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5 днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 5
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко