Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

24 липня 2014 року
Київський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого -
судді Попрас В.О.,

при секретарі -
Бутиріної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
ОСОБА_2, Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа: приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання іпотечного договору
припиненим та вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить визнати
припиненим іпотечний договір
№834/19-27/35/8-227 від 28.08.2008 р., укладений між
ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 Скасувати
заборону відчуження та виключити з
Єдиного реєстру заборон відчуження та
обтяження об'єктів нерухомого майна
запис про накладання заборони
відчуження нежитлових приміщення
цокольного поверху АДРЕСА_1, внесений
реєстратором - приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, у зв'язку з укладанням
іпотечного договору №834/19-27/35/8-227 від
28.08.2008 р., що укладений між ПАТ
«Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 та
зареєстрований в реєстрі за номером
№1490. В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 28.08.2008 р. між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
який в подальшому змінив
організаційно-правову форму на ПАТ
«Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено
договір кредиту за №834/18-27/35/8-254 про
надання кредитних послуг, за яким банк
надав позичальнику кредит. В
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним договором кредиту між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено
іпотечний договір №834/19-27/35/8-226 від
28.08.2008 р., відповідно до умов якого
предметом іпотеки є: нежитлове
приміщення цокольного поверху АДРЕСА_1,
які належать Іпотекодавцю ОСОБА_2 на
праві власності. Також в забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
договором кредиту між ПАТ «Укрсоцбанк»
та ОСОБА_1 було укладено іпотечний
договір №834/19-27/35/8-227 від 28.08.2008 р.,
відповідно до умов якого предметом
іпотеки є: нежитлові приміщення
цокольного поверху АДРЕСА_1, які
належать позивачу на праві власності.
Ухвалою господарського суду
Харківської області від 20.12.2012 року
було порушено провадження у справі про
банкрутство фізичної особи підприємця
ОСОБА_2 та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.
Постановою господарського суду
Харківської області від 04.01.2013 р. по
справі № 5023/5826/12 визнано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру. До
господарського суду Харківської
області надійшла заява кредитора з
вимогами до банкрута, а саме: ПАТ
«Укрсоцбанк» - 2512 203,56 грн., вимоги якого
підтверджуються договором кредиту
№834/18-27/35/8-254 від 28.08.2008 року, договором
іпотеки від 28.08.2008 року. Ухвалою
господарського суду Харківської
області від 23.05.2013 р. дану заяву було
задоволено та зобов'язано ліквідатора
включити до реєстру вимог кредиторів у
третю чергу вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в
сумі 2 512 203,56 грн. та 1147,00 грн. до першої
черги. В ході ліквідаційної процедури
було виявлено та в подальшому
здійснений продаж нерухомого майна
банкрута, заставного кредитора ВАТ
«Укрсоцбанк», а саме: нежитлового
приміщення цокольного поверху № 1
загальною площею 87.3 кв.м. в житловому
будинку літ. А-16, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, за суму 314 280,00 грн.
Грошові кошти, отримані від реалізації
вказаного майна у сумі 244 029,34 грн. були
перераховані на рахунок кредитора ПАТ
«Укрсоцбанк» в рахунок погашення
заборгованості. Ухвалою
господарського суду Харківської
області від 24 вересня 2013 року по справі
№ 5023/5826/12 припинено підприємницьку
діяльність суб'єкта підприємницької
діяльності ФОП ОСОБА_2 Ухвала набрала
законної сили. 04.01.2013 року
Господарський суд Харківської області
визнав ФОП ОСОБА_2 банкрутом. Пунктом 2
зазначеної постанови суду передбачено
припинення виконання всіх грошових
зобов'язань, строк сплати податків та
обов'язкових платежів вважати таким, що
настав, припинити нарахування
неустойки, відсотків та інш. Позивач
вважає, що 04.01.2013 р. припинено основне
зобов'язання за кредитним договором та
розпочато продаж нерухомого майна
банкрута. І як слідство, 04.01.2013 р.
припиняється порука, що передбачено п.1
ст.559 ЦК України. Згідно п.4 ст.559 ЦК
України порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя, а тому на думку
позивача строк пред'явлення вимог до
поручителя сплинув 04.07.2013 р. і з цього
часу майно, яке належить позивачу на
праві власності, безпідставно
знаходиться під арештом. У
відповідності до ст.17 Закону України
«Про іпотеку» відомості про припинення
іпотеки також підлягають державній
реєстрації у встановленому
законодавством порядку. Наявність
обтяжень та заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна позивача
робить неможливим здійснення повною
мірою права володіти, користуватися та
розпоряджатися власним майном, яке є
предметом іпотечного договору.
Оскільки зобов'язання за договором
іпотеки №834/19-27/35/8-226 від 28.08.2008 р. є
припиненим, припиняються заходи,
спрямовані на забезпечення виконання
зобов'язань іпотекодавця за
позичальника перед іпотекодержателем
за договором про надання кредитних
послуг.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просив задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. Додатково
пояснив, що ухвалою господарського
суду Харківської області від 24.09.2013 р.
припинено підприємницьку діяльність
суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
Згідно ст.593 ЦК України застава
припиняється у разі припинення
зобов'язання, забезпеченого заставою.
Статтею 3 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору. 04.01.2013 р.
господарський суд Харківської області
визнав ФОП ОСОБА_2 банкрутом, тому
припинено основне зобов'язання за
кредитним договором та розпочато
продаж нерухомого майна банкрута.
Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України
зобов'язання припиняється ліквідацією
юридичної особи (боржника або
кредитора), крім випадків, коли законом
або іншими нормативно-правовими актами
виконання зобов'язання ліквідованої
юридичної особи покладається на іншу
юридичну особу, зокрема за
зобов'язаннями про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю. Згідно
із ч. 1 ст.17 Закону України «Про іпотеку»
іпотека припиняється у разі припинення
основного зобов'язання або закінчення
строку дії іпотечного договору.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 593 ЦК України
право застави припиняється у разі
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою. Частина 3 ст.6 ЦК України
передбачає, що сторони в договорі
можуть відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої це, а також у разі,
якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами. Це, а
також у разі, якщо обов'язковість для
сторін положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами. У разі
ліквідації боржника - сторони
основного зобов'язання - право застави,
що забезпечувало його виконання, також
є припиненим. При цьому, ураховуючи
імперативний характер норми п.1 ч.1 ст. 593
ЦК України, зазначення в договорі
застави інших умов, за яких право
застави у разі припинення основного
зобов'язання залишається дійсним, слід
вважати нікчемним. Таким чином,
виходячи з однорідної юридичної
природи поруки та застави як засобів
забезпечення виконання зобов'язань, а
також того факту, що як порука, так і
застава припиняються у разі припинення
основного зобов'язання відповідно до
ч.1 ст. 575, п.1 ч.1 ст. 593, ч.1 ст. 609 ЦК України,
ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»,
іпотека як вид застави припиняється в
разі припинення основного зобов'язання
(кредитного договору). Зважаючи на це,
припинення юридичної особи у зв'язку з
визнанням її банкрутом є підставою
припинення іпотеки, оскільки
зобов'язання за кредитним договором
припиняється. Урегулювання сторонами
договірних відносин на власний розсуд
за наявності в законі імперативних
приписів є протиправним. Таким чином, з
04.07.2013 р. майно, яке належить позивачу на
праві власності, безпідставно
знаходиться під арештом. Наявність
обтяжень та заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна позивача
робить неможливим здійснення повною
мірою права володіти, користуватися та
розпоряджатися власним майном, яке є
предметом іпотеки. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. З огляду на
те, що зобов'язання за кредитним
договором є припиненим, а отже,
припиняються заходи, спрямовані на
забезпечення виконання зобов'язань
іпотекодавця за позичальника перед
іпотекодержателем про надання
кредитних послуг та з цього моменту
припиняється заборона на утримання під
обтяженням іпотечного майна.

Представник відповідача ПАТ
«Укрсоцбанк» в судовому засіданні
просив відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на те, що 28.08.2008 р. між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено
договір кредиту № 834/18-27/35/8-254. Того ж дня
між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 в
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним договором кредиту було
укладено договір іпотеки №834/19-27/35/8-227,
згідно якого ОСОБА_1 передав ПАТ
«Укрсоцбанк» в якості забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_2 нежитлові
приміщення цокольного поверху №2,4,
загальною площею 117,4 кв.м., в житловому
будинку літера А-16, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, а також договір
іпотеки № 834/19-27/35/8-226, відповідно до
якого ОСОБА_2 передала
іпотекодержателю ПАТ «Укрсоцбанк» в
іпотеку нежитлове приміщення
цокольного поверху №1, загальною
площею 87,3 кв.м., в житловому будинку
літера А-16, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Ухвалою господарського суду
Харківської області по справі від
04.01.2013 р. було визнано ФОП ОСОБА_2
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру. Припинено підприємницьку
діяльність ФОП ОСОБА_2 Під час
проведення процедури банкрутства ФОП
ОСОБА_2 ПАТ «Укрсоцбанк» було подано
заяву з вимогами до боржника -
кредиторські вимоги про сплату суми у
розмірі 2 512 203,56 грн. Дані вимоги були
заявлені на підставі зобов'язання
ОСОБА_2, що виникло у неї перед ПАТ
«Укрсоцбанк» на підставі договору
кредиту № 834/18-27/35/8-254 від 28.08.2008 р.,
укладеного між нею та ПАТ «Укрсоцбанк».
Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23.05.2013 р.
зобов'язано ліквідатора включити
вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до реєстру
вимог кредиторів в повному обсязі.
Заявити свої кредиторські вимоги в
процесі визнання фізичної особи -
підприємця можливо щодо будь-яких
кредиторських вимог - як таких, що
пов'язані зі здійсненням
підприємницької діяльності, так і в
інших. А отже, ПАТ «Укрсоцбанк»
правомірно скористався своїм правом та
заявив свої кредиторські вимоги, що
виникли у нього до ОСОБА_2 на підставі
договору кредиту №834/18-27/35/8-254 від 28.08.2008
р. Відповідно до зазначеної ухвали
грошові вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі
2 512 203,56 гри. були розглянуті
ліквідатором та включені до реєстру
вимог кредиторів, ліквідатором було
здійснено оцінку та продаж майна
банкрута, а грошові кошти, отримані від
продажу майна (нежитлове приміщення
цокольною поверху №1, загальною площею
87,3 кв.м., в житловому будинку літера А-16,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1)
направлені на погашення вимог
кредиторів. Грошові кошти у розмірі
244029,34 грн. були направлені на погашення
кредитної заборгованості ОСОБА_2
Відповідач вважає, що прийняття
рішення господарського суду про
визнання ФОП ОСОБА_2 банкрутом не
припиняє правовідносин, які виникли з
укладення сторонами цивільного
правочину щодо укладення кредитного
договору та Іпотечного договору,
укладеного в забезпечення основного
зобов'язання. Постановою
господарського суду Харківської
області від 04.01.2013 р. про визнання ФОП
ОСОБА_2 банкрутом припинені її
зобов'язання. У відповідному рішенні
господарського суду даних щодо
припинення зобов'язань, які виникли з
приводу укладення кредитного договору
з позивачем, як фізичною особою, не
зазначено. Рішення щодо визнання
ОСОБА_2 банкрутом як суб'єкта
підприємницької діяльності не має
наслідком припинення її зобов'язань.
Частиною 5 статті 3 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання та є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору. Зобов'язання ОСОБА_2 за
кредитним договором №834/18-27/35/8-254 від
28.08. 2008 р. не виконані і правовідносини,
які склалися між сторонами, не мають
відношення до визнання ФОП ОСОБА_2
банкрутом. В даному випадку,
правовідносини за кредитним договором
між ОСОБА_2 та Банком не припинені, тому,
немає жодних підстав вважати
припиненими правовідносини за
іпотечним договором № 834/19-27/35/8-227 від
28.08.2008 р., укладеним між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, тому в
задоволенні позову просять відмовити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов ОСОБА_1 визнала. Вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки 28.08.2008 р. вона з
ПАТ «Укрсоцбанк» уклала договір
кредиту, за яким отримала кошти для
здійснення своєї підприємницької
діяльності, а саме придбання приміщень
для здачі в оренду. Тривалий час
сплачувала проценти за користування
кредитом. Проте, в зв'язку з погіршенням
економічної ситуації в країні, різким
зростанням курсу долару США по
відношенню до гривні, була не змозі в
подальшому сплачувати за кредит та
звернулась до господарського суду із
заявою про банкрутство, в зв'язку з чим
припинено її підприємницьку
діяльність та припинено виконання всіх
грошових зобов'язань, в тому числі і
кредитного договору, укладеному з ПАТ
«Укрсоцбанк». Оскільки припинено
виконання кредитного договору, вважає,
що іпотечний договір укладений між ПАТ
«Укрсоцбанк» та позивачем ОСОБА_1 також
слід визнати припиненим.

Представник відповідача Реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції, третя особа:
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явились, про
місце і час розгляду справи
повідомлені належними, тому суд
розглядає справу в їх відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом установлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

28.08.2008 р. між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено
договір кредиту за №834/18-27/35/8-254, за яким
банк надав позичальнику кредит на
поточні потреби.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором кредиту між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено
іпотечний договір №834/19-27/35/8-226 від
28.08.2008 р., відповідно до якого предметом
іпотеки є: нежитлове приміщення
цокольного поверху АДРЕСА_1, які
належать Іпотекодавцю ОСОБА_2 на праві
власності.

Також в забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором
кредиту між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1
було укладено іпотечний договір
№834/19-27/35/8-227 від 28.08.2008 р., відповідно до
умов якого предметом іпотеки є:
нежитлові приміщення цокольного
поверху АДРЕСА_1, які належать позивачу
на праві власності.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 20.12.2012 року
було порушено провадження у справі
№5023/5826/12 про банкрутство фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 в порядку
ст.ст.47-49 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
та введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів.

Постановою господарського суду
Харківської області від 04.01.2013 р.
фізичну особу - підприємця ОСОБА_2
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру, в ході якої до
господарського суду Харківської
області надійшла заява кредитора ПАТ
«Укрсоцбанк» з вимогою до банкрута
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 в
розмірі 2512203,56 грн., вимоги якого
підтверджуються договором кредиту
№834/18-27/35/8-254 від 28.08.2008 р., договором
іпотеки від 28.08.2008 р.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23.05.2013 р. заяву
кредитора ПАТ «Укрсоцбанк» було
задоволено та зобов'язано ліквідатора
включити до реєстру вимог кредиторів у
третю чергу вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в
сумі 2512203,56 грн. та 1147,00 грн. до першої
черги.

Згідно статті 52 ЦК України фізична
особа-підприємець відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном.

В ході ліквідаційної процедури було
виявлено та в подальшому здійснений
продаж заставного нерухомого майна
банкрута, а саме: нежитлового
приміщення цокольного поверху №1
загальною площею 87,3 кв.м. в житловому
будинку літ. А-16, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, за суму 314280,00 грн.

Грошові кошти, отримані від реалізації
вказаного майна у сумі 244029,34 грн. були
перераховані на рахунок кредитора ПАТ
«Укрсоцбанк» в рахунок погашення
заборгованості.

Таким чином, в ході проведення
ліквідаційної процедури фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 задоволенні
вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» за договором
кредиту №834/18-27/35/8-254 від 28.08.2008 р.,
укладеному між ними, що підтверджує
наявність кредитних правовідносин між
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та
ПАТ «Укрсоцбанк».

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24.09.2013 р. по
справі №5023/5826/12 припинено
підприємницьку діяльність суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 Ухвала суду
набрала законної сили.

Згідно статті 51 ЦК України до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються нормативно -
правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України
зобов'язання припиняється ліквідацією
юридичної особи (боржника або
кредитора), крім випадків, коли законом
або іншими нормативно-правовими актами
виконання зобов'язання ліквідованої
юридичної особи покладається на іншу
юридичну особу, зокрема за
зобов'язаннями про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю.

Оскільки згідно ст.51 ЦК України до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються нормативно -
правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, до правовідносин між фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2,
підприємницьку діяльність якої
припинено, та ПАТ «Укрсоцбанк»
підлягає застосуванню вимоги ст.609 ЦК
України, якою врегульований порядок
припинення зобов'язань в зв'язку з
ліквідацією юридичної особи.

Зобов'язання припиняються
неможливістю його виконання у зв'язку з
обставиною, за яку жодна із сторін не
відповідає, що передбачено ст.607 ЦК
України.

В зв'язку з припиненням
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, ухвалою
господарського суду Харківської
області від 25.09.2013 р. визнано погашеними
вимоги кредиторів ПАТ «Украсоцбанк» в
сумі 2269321,22 грн., ФОП ОСОБА_6 на суму 903733,23
грн., що були заявлені до ФОП ОСОБА_2
після визнання боржника банкрутом та
незадоволені за недостатністю майна
банкрута.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 593 ЦК України
право застави припиняється у разі
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою.

Згідно із ч. 1 ст.17 Закону України «Про
іпотеку» іпотека припиняється у разі
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Частина 3 ст.6 ЦК України передбачає, що
сторони в договорі можуть відступити
від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд. Сторони в
договорі не можуть відступитись від
положень актів цивільного
законодавства, якщо в цих актах прямо
вказано про це, а також у разі, якщо
обов'язковість для сторін положень
актів цивільного законодавства
випливає з їх змісту або із суті
відносин між сторонами.

У разі ліквідації боржника - сторони
основного зобов'язання - право застави,
що забезпечувало його виконання, також
є припиненим. При цьому, ураховуючи
імперативний характер норми п.1 ч.1 ст. 593
ЦК України, зазначення в договорі
застави інших умов, за яких право
застави у разі припинення основного
зобов'язання залишається дійсним, слід
вважати нікчемним.

Таким чином, виходячи з однорідної
юридичної природи поруки та застави як
засобів забезпечення виконання
зобов'язань, а також того факту, що як
порука, так і застава припиняються у
разі припинення основного зобов'язання
відповідно до ч.1 ст. 575, п.1 ч.1 ст. 593, ч.1
ст. 609 ЦК України, ч.1 ст. 17 Закону України
«Про іпотеку», іпотека як вид застави
припиняється в разі припинення
основного зобов'язання (кредитного
договору). Зважаючи на це, припинення
юридичної особи у зв'язку з визнанням
її банкрутом є підставою для
припинення іпотеки, оскільки
зобов'язання за кредитним договором
припиняється, що узгоджується з
правовою позицією Верховного Суду
України, висловленою в постанові від
11.08.2013 р.

Враховуючи те, що зобов'язання за
договором іпотеки № 834/19-27/35/8-226 від
28.08.2008 р. є припиненим, припиняються
заходи, спрямовані на забезпечення
виконання зобов'язань іпотекодавця
перед іпотекодержателем та
припиняється заборона на утримання під
обтяженням іпотечного майна, тому
майно, яке належить позивачу на праві
власності, як іпотекодавцю,
безпідставно знаходиться під арештом.

Обтяження нерухомого майна іпотекою
підлягало державній реєстрації в
порядку, встановленому законодавством.
Під припиненням зобов'язання розуміють
припинення правового зв'язку між його
сторонами, звільнення їх від прав та
обов'язків, що становлять зміст
зобов'язання.

У відповідності до статті 17 Закону
України «Про іпотеку» відомості про
припинення іпотеки також підлягають
державній реєстрації у встановленому
законодавством порядку. Наявність
обтяжень та заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна позивача
робить неможливим здійснення повною
мірою права володіти, користуватися та
розпоряджатися власним майном, яке є
предметом іпотечного договору.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити,
визнати припиненим іпотечний договір
№834/19-27/35/8-227 від 28.08.2008 р., укладений ПАТ
«Укрсоцбанк» і ОСОБА_1, та скасувати
заборону відчуження та виключити з
Єдиного реєстру заборон відчуження та
обтяження об'єктів нерухомого майна
запис про накладання заборони
відчуження нежитлових приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
належать позивачу ОСОБА_1

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалене
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому з
відповідачів на користь позивача слід
стягнути понесені позивачем витрати по
сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст.41 Конституції України,
ст.ст.6, 51, 53, 319, 593, 609 ЦК України, Законом
України «Про іпотеку», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати припиненим іпотечний договір
№834/19-27/35/8-227 від 28 серпня 2008 року,
укладений між Публічним акціонерним
товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1.

Скасувати заборону відчуження та
виключити з Єдиного реєстру заборон
відчуження та обтяження об'єктів
нерухомого майна запис про накладання
заборони відчуження нежитлових
приміщення цокольного поверху АДРЕСА_1,
внесений реєстратором - приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, у зв'язку
з укладанням іпотечного договору
№834/19-27/35/8-227 від 28 серпня 2008 року, що
укладений між Публічним акціонерним
товариством «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 та
зареєстрований в реєстрі за номером
№1490.

Стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2,
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції з кожної
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 78 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ