РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа№ 643/4647/14-ц

2/643/2427/14

02.06.2014 року Московський районний суд
м. Харкова в складі:

головуючого судді : Омельченко Н.І.

при секретарі : Бащук В.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 01.04.2014 року звернувся до суду
з позовом про стягнення з відповідача
за договором позики 25 546 грн., з яких 546
грн.-проценти за позикою та 3% річних від
простроченої суми, а також судові
витрати, посилаючись на те, що
відповідач 05.08.2013 року взяв у нього в
борг 25 000 грн., які зобов'язався
повернути до 31.12.2013 року, про що видав
йому розписку.

Проте дотепер відповідач договір не
виконав і борг не повернув, в зв'язку з
чим він змушений звернутися до суду.

Посилаючись на вказані обставини
просив задовольнити вимоги.

/ а.с.1-2 /

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги та дав
пояснення відповідно до викладених в
позовних вимогах.

Відповідач вимоги позивача не
визнав, посилаючись на те, що гроші за
розпискою він не отримував в момент її
складання, а отримав гроші лише 13.08.13
року і відразу вніс їх на отримання
ліцензійної угоди в ломбард «Комод».
Розписка була написана ним як гарантія
того, що він внесе гроші за придбання
ліцензійної угоди ломбарду в Києві, а
позивач здав приміщення ломбарда в
Харкові його відділенню. Доказів того,
що він не отримав у позивача 05.08.13 року
коштів у нього не має.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає
вимоги позивача щодо стягнення суми
боргу за розпискою такими що
підлягають задоволенню, оскільки є
законними та доведеними.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
/позикодавець/ передає у власність
другій стороні /позичальникові/
грошові кошти або інші речі, а
позичальник забов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів.

Згідно ч.2 ст. 1047 , на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судом встановлено ,що між сторонами
05.08.2013 року був укладений договір
позики ,відповідно до якого позивач
передав відповідачеві ,а останній узяв
у борг у позивача 25 000 грн., що
підтверджується розпискою
відповідача, при цьому був визначений
термін повернення позивачеві коштів -
до 31.12.2013 року / а.с.4, 57 /

Судом також встановлено, що
відповідач договір не виконав і гроші,
узяті в борг у позивача не повернув.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом 30 днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше
не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і
заперечень, крім
випадків,встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Оскільки позивач довів свої вимоги,
щодо укладання з відповідачем договору
позики, а також те, що відповідач кошти
взяті в борг не повернув, суд
задовольняє вимоги позивача і вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача суму боргу, проценти
за позикою та 3% річних від простроченої
суми, що становить загалом 25 546 грн.00
коп.

Посилання відповідача на те, що він за
договором позики не отримував у
позивача гроші і взагалі між ним та
позивачем були інші стосунки, а
розписка не є договором позики
безпідставні, так як у відповідності до
ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідач
відповідних, переконливих доказів суду
не надали, не містяться вони і в
матеріалах справи.

Наведені судом обґрунтування
правового висновку щодо наявності
підстав для задоволення позову щодо
стягнення боргу, повною мірою
узгоджується з нормами ст.ст. 1046, 1047 ,1049
ЦК України , відповідає обставинам
справи, які суд в достатній мірі
з'ясував та ґрунтується на доказах.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд
стягує з відповідача понесені
позивачем судові витрати в сумі 255
грн.47 коп.

Керуючись ст..ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК
України, ст.ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України,
суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер
НОМЕР_2 заборгованість за договором
позики укладеному у формі розписки від
05 .08. 2013 року - 25 546 грн.00 коп. , а також
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 255 грн.47 коп., а загалом
стягнути 25 801 грн. 47 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Суддя Н.І. Омельченко