Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., за участю представника позивача
Станкевича В.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" на рішення
Рокитнівського районного суду від 27
травня 2014 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „ПриватБанк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В
И Л А :

23 квітня 2014 року ПАТ КБ „ПриватБанк"
звернулося в Рокитнівський районний
суд з позовною заявою, в якій вказувало,
що відповідно до укладеного договору №
ROXRRC17300009 від 04.06.2007 року ОСОБА_2 отримав
кредит в сумі 4180 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Проте, у зв'язку з невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
вказаним договором утворилась
заборгованість, загальний розмір якої,
станом на 25.03.2014 року, становить 29212,43
грн. і яка складається: 6230,04 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 20747,29грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи : 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 1367,26 грн. - штраф (процентна
складова), в зв'язку із чим ПАТ КБ
„ПриватБанк" просило суд стягнути
вказану заборгованість із ОСОБА_2

Рішенням Рокитнівського районного
суду від 27 травня 2014 року в задоволенні
позову ПАТ КБ „ПриватБанк" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № ROXRRC17300009 від
04.06.2007 року відмовлено у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1549/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Комзюк А.Ф.

Доповідач :
Григоренко М.П.

В поданій на рішення суду
апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк"
покликається на його незаконність,
через порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи.

Вказує, що законодавством чітко та
однозначно врегульовано, що підставою
застосування позовної давності є
виключно на це заява сторони у спорі
під час розгляду справи у суді першої
інстанції (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Будь-які заяви відповідача про
застосування строку позовної давності
в матеріалах справи відсутні.

Вважає, що застосування судом першої
інстанції ст. 11 ЗУ „Про захист прав
споживача" є необґрунтованим, оскільки
дана правова норма не містить вказівок
на порядок застосування строку
позовної давності судом під час
розгляду справ в порядку цивільного
судочинства, тобто суд застосував
норму матеріального права, яка не
підлягала застосуванню.

Із цих підстав просить скасувати
оскаржуване рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ
КБ „ПриватБанк" задовольнити в повному
обсязі.

В ході апеляційного розгляду справи
представник ПАТ КБ „ПриватБанк"
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
доводи апеляційної скарги та вивчивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи ПАТ КБ „ПриватБанк" у
задоволенні позовних вимог у зв'язку із
пропуском строку позовної давності,
суд першої інстанції виходив із того,
що останнє пропустило цей строк без
поважних причин, а відповідно до пункту
7 частини тринадцятої статті 11 Закону
України „Про захист прав споживачів"
забороняється кредитодавцю вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

При цьому суд першої інстанції
послався на роз'яснення, які містяться
в пункті 31 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України від 30
березня 2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин».

Проте, на розсуд колегії оскаржуване
рішення підлягає скасуванню, у зв'язку
із неправильним застосуванням норм
матеріального права, з ухваленням у
справі нового рішення.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Сплив позовної давності є
підставою для відмови в позові (ч. 4 ст.
267 ЦК України). Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

ЦК України не передбачає заборони
пред'явлення окремих вимог у зв'язку з
пропущенням позовної давності.

Відповідно до висновків, які
містяться в постанові Верховного Суду
України від 20 листопада 2013 року пункт 7
ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист
прав споживачів", яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв'язку з
самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Стаття 360-7. ЦПК України
встановлює, що рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Крім того, постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України від 07
лютого 2014 року № 7 були внесені зміни до
пункту 31 постанови станова Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», зміст якого
було приведено у відповідності до
постанови Верховного Суду України від
20 листопада 2013 року.

Норма ч. 4 ст. 267 ЦК покладає на сторону у
справі обов'язок подавати заяву про
сплив (закінчення) строку позовної
давності як підставу для відмови у
позові. Зазначена заява повинна
містити виклад обставин, у
відповідності до яких строк позовної
давності сплив (закінчився),
календарний розрахунок відповідних
строків, наявні докази та вимоги щодо
застосування судом наслідків спливу
позовної давності у вигляді відмови у
позові.

В матеріалах справи відсутня будь-яка
письмова заява відповідача про
застосування судом строку позовної
давності до вимог заявлених позивачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

По справі встановлено, що у зв'язку із
неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх
зобов'язань за кредитним договором №
ROXRRC17300009 від 04.06.2007 року у останнього
утворилась заборгованість, загальний
розмір якої, станом на 25.03.2014 року,
становить 29212,43 грн. і яка складається:
6230,04 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 20747,29грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи : 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 1367,26 грн. - штраф (процентна
складова), а тому колегія суддів вважає
за необхідне позовні вимоги ПАТ КБ
„ПриватБанк" задовольнити та
стягнути вказану заборгованість.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Рокитнівського районного суду
від 27 травня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„ПриватБанк" задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
№ ROXRRC17300009 від 04.06.2007 року, загальний
розмір якої, станом на 25.03.2014 року,
становить 29212,43 грн. і яка складається:
6230,04 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 20747,29грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи : 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 1367,26 грн. - штраф (процентна
складова), а також 438 грн. 18 коп. в
рахунок відшкодування судових витрат,
пов'язаних із сплатою судового збору за
подачу позову та апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Ковальчук Н.М.

Рожин Ю.М.