УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Ластовка Н.Д,
вивчивши матеріали заяви Публічного
акціонерного товариства „Омега Банк",
заінтересовані особи: ОСОБА_1, Публічне
акціонерне товариство „Дельтабанк",
Відділ державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції, про заміну сторони
виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста
Києва надійшла заява Публічного
акціонерного товариства „Омега Банк",
заінтересовані особи: ОСОБА_1, Публічне
акціонерне товариство „Дельтабанк",
Відділ державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції, про заміну сторони
виконавчого провадження.

Представництво в цивільному процесі -
це процесуальна діяльність особи
(представника) у межах наданих їй
повноважень, спрямована на захист
суб'єктивних прав, свобод та інтересів
іншої особи, яка бере участь у справі,
від імені та в інтересах останньої.

Згідно положення ч. 1 ст. 40 Цивільного
процесуального кодексу України,
представником у суді може бути адвокат
або інша особа, яка досягла
вісімнадцяти років, має цивільну
процесуальну дієздатність і належно
посвідчені повноваження на здійснення
представництва в

суді, за винятком осіб, визначених у
статті 41 цього Кодексу.

Юридичних осіб представляють їхні
органи, що діють у межах повноважень,
наданих їм законом, статутом чи
положенням, або їх представники. (ч. 3
ст. 38 Цивільного процесуального
кодексу України)

Повноваження керівників організацій,
установ, котрі виступають як
одноособові органи юридичних осіб,
стверджуються документами, що
посвідчують їх службове становище, і
обов'язково повинні бути представлені
до суду, оскільки є підставою для
допуску їх до участі у процесі.

Стаття 92 Цивільного кодексу України у
частині першій зазначає, що юридична
особа набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону. Тому
набувати цивільних процесуальних прав
та обов'язків вони можуть також через
свої органи.

Дане правило свідчить про те, що органи
юридичних осіб не є судовими
представниками, здійснювані ними дії є
діями самої юридичної особи, оскільки
орган юридичної особи і сама юридична
особа становлять єдиний суб'єкт права.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
вибуття однієї із сторін виконавчого
провадження за поданням державного
виконавця або за заявою сторони суд
замінює сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Як убачається із матеріалів поданої
заяви та додатків до неї, заяву про
заміну сторони у виконавчому
провадженні подано від імені стягувача
ПАТ „Омега Банк", як правонаступника
ПАТ „Сведбанк".

Заявник просить замінити стягувача в
межах виконавчого провадження,
відкритого на підставі виконавчого
листа, виданого Дніпровським районним
судом м. Києва від 29.09.2009 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ
„Сведбанк Інвест" суми заборгованості.

Разом з тим, ураховуючи вимоги статті 378
Цивільного процесуального кодексу
України, заявником не надано жодного
доказу на підтвердження його
ідентифікації відносно стягувача в
межах вищезазначеного виконавчого
провадження, а саме: заявником не
надано доказів його правонаступництва
прав та обов'язків первинного
кредитора ЗАТ „Сведбанк Інвест", що
позбавляє суд можливості встановлення
правомірності звернення до суду ПАТ
„Омега Банк", як сторони (стягувача) у
досліджуваному виконавчому
провадженні.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку про звернення до суду з
даною заявою від імені стягувача особи,
яка не має повноважень на ведення
справи, що є підставою для повернення
поданої заяви заявнику.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
38, 40, 121, 209, 210, 378 Цивільного
процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Заяву Публічного акціонерного
товариства „Омега Банк",
заінтересовані особи: ОСОБА_1, Публічне
акціонерне товариство „Дельтабанк",
Відділ державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції, про заміну сторони
виконавчого провадження - повернути
заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

С у д д я: