Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/5414/2014
інстанції - Коваль О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Іванченка М.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 13 лютого 2014 року

в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Альфа Банк»
до ОСОБА_2 до про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Альфа Банк» про визнання кредитного
договору недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 13 лютого 2014 року
задоволено позов ПАТ «Альфа Банк» до
ОСОБА_2 до про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Альфа-Банк» заборгованість за
кредитним договором № 490047643 від 2
жовтня 2007 року у розмірі 797 883,26 грн. та
судовий збір у розмірі 3 219 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа
Банк» про визнання кредитного договору
№ 490047643 від 2 жовтня 2007 року недійсним
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду, позовну заяву
ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості залишити без
розгляду на підставі ч.8 ст. 207 ЦПК
України. Вважає, що рішення суду першої
інстанції є незаконним,
необґрунтованим, не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Зазначає те, що судом не були отримані
висновки експертів КНДІСЕ, отже
позивачем не доведено, що договір
укладався та підписувався
відповідачем ОСОБА_2 Судом невірно
стягнуто пеню за прострочення кредит,
допущено порушення вимог
процесуального закону - позовна заява
не відповідає вимогам ст..ст. 119, 120 ЦПК
України, строки розгляду справи, строки
виготовлення повного тексту судового
рішення.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2007 року
ЗАТ «Альфа-Банк», яке змінило назву 19
серпня 2009 року на ПАТ «Альфа-Банк», і
ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №
490047643, відповідно до умов якого банк
надає позичальнику кредит на загальну
суму 35 471, 29 дол. США із номінальною
процентною ставкою 12% річних, строком
до 02 жовтня 2013 року на придбання
транспортного засобу «VOLKSWAGEN РАSSАТ
VАRІАNТ», 2007 року випуску, згідно
договору купівлі-продажу №ФФ-2007-955 від
12 вересня 2007 року, укладеному
позичальником і ТОВ «Автохаус Київ».

За п. 2.7 Кредитного договору не пізніше
наступного банківського дня після
тримання Банком документів, зазначених
у частині №2, кредит надається однією
сумою в готівковій формі шляхом видачі
кредитних коштів позичальнику з
операційної каси Банку. У день видачі
кредитних коштів позичальнику у валюті
кредиту на суму отриманого кредиту в
іноземній валюті позичальник здійснює
купівлю національної валюти (гривні)
через операційну касу Банку по
встановленому курсу Банку на день
здійснення операції та не пізніше
наступного банківського дня
перераховує виручені від продажу
валюти кошти, за наступними
реквізитами у сумі 179 130 грн. на рахунок
продавця ТОВ «Автохаус Київ» з метою
оплати за транспортний засіб за
договором купівлі-продажу № ФФ-2007-955
від 12 вересня 2007 року та у сумі 0 грн. за
перший рік страхування вказаного
транспортного засобу за договором
страхування між позичальником та
страховиком ТДВ «РОСНО Україна».

Пунктом 2.8 Кредитного договору
визначений порядок повернення кредиту
та сплати процентів. Зокрема, платежі з
повернення кредиту та сплати процентів
за його користування здійснюються
щомісячно рівними частинами
відповідно до Графіку платежів та
розрахунку сукупної вартості
споживчого кредиту та реальної
процентної ставки, з урахуванням
вартості всіх супутніх послуг, який є
Додатком №1 до Договору та його
невід'ємною частиною, в порядку та на
умовах, визначених цим Договором. У
разі сплати у валюті кредиту - 2 числа
кожного місяця рівними частками в сумі
693 доларів США; у разі погашення кредиту
у національній валюті таке погашення
має здійснюватись не пізніше 1 числа
кожного місяця у сумі, розрахованій у
порядку та на умовах, визначених цим
Договором.

Пунктом 2.10 Кредитного договору
передбачено основне забезпечення, яким
є предмет застави автомобіль «VOLKSWAGEN
РАSSАТ VАRІАNТ», 2007 року випуску, з його
вартістю, що визначена сторонами за
домовленістю у розмірі 215 130 грн.

За п.4 Кредитного договору позичальник
зобов'язується використати кошти,
надані згідно цього Кредитного
договору, за цільовим призначенням.

За п.7 Кредитного договору підпис
позичальника на цьому Договорі є
письмовим підтвердженням отримання
ним свого примірника цього Договору в
дату його укладання та ознайомлення у
письмовій формі із інформацією про
сукупну вартість кредиту тощо.

Відповідач ОСОБА_2 скористалась
кредитними коштами, наданими
позивачем, що вбачається із виписки по
особовим рахункам за період з 02 жовтня
2007 року по 02 березня 2012року, придбавши
своє ім'я автомобіль «VOLKSWAGEN РАSSАТ
VАRІАNТ», 2007 року випуску за ціною 215 130
грн., яка відповідає сумі отриманого
кредиту та його цільовому призначенню,
що підтверджується договором
купівлі-продажу автомобіля за №
ФФ-2007-955 укладеного 12 вересня 2007 року,
дійсність якого не оспорювалась
ОСОБА_2, а також укладеними 28 вересня 2007
року ОСОБА_2 договорами добровільного
та обов'язкового страхування, які також
не оспорювались нею; квитанціями,
меморіальним ордером, заявою на
переказ готівки, які супроводжували
здійснення ОСОБА_2 відповідних
операцій по отриманню коштів та оплати
придбаного автомобіля, його
страхування, (а.с. 31- 32, 168-179).

У звя'зку з невиконанням відповідачем
зобов'язань за кредитним договором у
неї виникла заборгованість перед
позивачем, яка станом на 02 жовтня 2012
року становила 797 883,26 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 283 522, 02
грн.; заборгованість по відсотках - 127
853,69 грн.; 11% від розміру нарахованої
пені - 386 507,55 грн. (пеня в межах строків
позовної давності за 1 рік складає 1 284
224, 85 грн.)

У червні 2012 року позивач ПАТ
«Альфа-Банк» звернувся до суду з даним
позовом, просив постановити рішення,
яким стягнути з ОСОБА_2 заборгованість
за кредитним договором, обґрунтовуючи
позовні вимоги, які під час розгляду
справи були збільшені, тим, що
відповідачем порушено зобов'язання,
внаслідок чого виникла заборгованість
за кредитним договором № 490047643 станом н
02 жовтня 2012 року у розмірі 797 883,26 грн.,
при цьому, з огляду на принцип
розумності та справедливості, позивач
просив стягнути пеню в меншому розмірі,
а саме 11% від нарахованої, що складає 386
507,55 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, у
січні 2013 року звернулась із зустрічним
позовом про визнання кредитного
договору недійсним на підставі ст. 203 ЦК
України. В обґрунтування позовних
вимог посилалась на те, що договір з
боку банку був підписаний особою без
встановлення її посади та відношення
до банку, в Анкеті на отримання кредиту
відсутні дані про укладення договору
застави транспортного засобу та дані
про поручителя; банк не укладав жодного
забезпечувального договору; в
порушення ст. 49 ч. 5 Закону України «Про
банки та банківську діяльність» банк
не перевірив кредитоспроможність
позичальника та наявність
забезпечення кредиту.

В подальшому, ОСОБА_2 неодноразово
уточнювала позовні вимоги. Так, 25 січня
2013 року нею було також зазначено, що на
укладання кредитного договору її
вільного волевиявлення не було,
оскільки вона знаходилась під
психологічним тиском ОСОБА_3, який
зазначений в Анкеті як контактна особа,
та який користувався автомобілем,
придбаним за кредитні кошти, у зв'язку
з чим ОСОБА_2 неодноразово зверталась
до органів міліції із заявами про
розшук ОСОБА_3 та автомобілю. 18 лютого
2013 року, уточнивши зустрічний позов,
зазначала, що кредитний договір № 490047643
від 02 жовтня 2007 року та договір
купівлі-продажу автомобіля з ТОВ
«Автохаус Київ» вона підписувала,
проте гроші в ПАТ «Альфа-Банк» не
отримувала та їх не вносила до ТОВ
«Автохаус Київ», оскільки цим займався
гр. ОСОБА_3, який примусив її укласти ці
договори, надавши їй розписку про
зобов'язання сплатити кредит. 02 квітня
2014 року, уточнивши зустрічний позов,
обґрунтовувала свої вимоги тим, що
кредитний договір та Анкету на
отримання кредиту для придбання
автомобілю не підписувала, грошей не
отримувала, всі документи з ТОВ
«Автохаус Київ» та ПАТ «Альфа-Банк»
були оформленні гр. ОСОБА_3, з яким вона
перебувала в цивільному шлюбі та який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в СІЗО, де
знаходився по обвинуваченню за ч. І ст.
190 КК України, а 25 листопада 2011 року
провадження в кримінальній справі було
закрито у зв'язку зі смертю
обвинуваченого.

За клопотанням відповідача ухвалою
суду від 5 березня 2013 року в справі була
призначена почеркознавча та технічна
експертиза для дослідження підпису
відповідача у кредитному договорі, у
графіку платежів та розрахунку
сукупної вартості кредиту, в анкеті на
отримання кредиту, встановлення часу
складання кредитного договору (а.с. 188).

Призначена судом експертиза проведена
не була у зв'язку з невиконанням
клопотання експертів про надання
оригіналів порівняльних зразків
документів, достовірних вільних
зразків підпису ОСОБА_2 та інш. (а.с. 227-228)

За клопотанням відповідача ухвалою
суду від 23 жовтня 2013 року справа
повторно була направлена до КНДІСЕ для
проведення експертизи за ухвалою від 5
березня 2013 року (а.с. 241).

14 лютого 2014 року експертами КНДІСЕ
повідомлено про неможливість надання
висновку судово-технічної експертизи
документів у зв'язку з невиконанням
клопотання експертів про надання
порівняльних зразків документів та
сплатою ОСОБА_2 вартості проведення
експертизи.

В судовому засіданні 12 лютого 2014 року
відповідач ОСОБА_2 від проведення
судової почеркознавчої та технічної
експертизи відмовилась, положення ст.
ст. 10, 11, 60, 61, 146 ЦПК України їй були
роз'яснені судом першої інстанції. В
судовому засіданні апеляційного суду
клопотань про призначення експертизи
сторонами не заявлялось.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з його недоведеності та
безпідставності.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи, наданим
сторонами доказам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд неповно з'ясував обставини справи,
оскільки не були отримані висновки
почеркознавчої та технічної
експертизи у зв'язку з невиконанням
позивачем клопотання експертів, судова
колегія відхиляє, зважаючи на те, що
відповідач не здійснила оплату
вартості експертизи, яка була
покладена на неї ухвалою суду, а в
подальшому відмовилась від проведення
експертизи, і таким діям відповідача
судом надано оцінку відповідно до
положень ст. 146 ЦПК України.

Судом були досліджені і інші докази,
надані сторонами. Зокрема, заяви ОСОБА_2
до правоохоронних органів за 2008 рік, за
2013 рік про розшук та повернення у її
власність автомобілю, придбаного нею
за кредитні кошти, про те, що
оспорюваний кредитний договір
укладений нею під тиском ОСОБА_3, що
полягав у наданні останнім розписки
відповідачу про зобов'язання сплатити
кредит позивачу.

Дослідивши зазначені докази,
встановивши обставини справи та давши
їм належну оцінку, суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку про те, що
відповідачем не доведено, що кредитний
договір нею не укладався, не
підписувався і кредитні кошти нею не
отримувались.

Судом були також перевірені та
обґрунтовано відхилені інші підстави
заявлених зустрічних позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду щодо доведеності та
обґрунтованості позовних вимог ПАТ
«Альфа-Банк» про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
вважає, що судом вірно встановлено, що
внаслідок невиконання відповідачем
умов договору порушено право позивача,
яка підлягає судовому захисту шляхом
стягнення з відповідача
заборгованості.

З доводами апеляційної скарги про те,
що судом невірно визначено розмір пені,
що підлягає стягненню, а саме - 11% від
нарахованої пені, колегія суддів не
погоджується. Як встановлено судом
відповідно до умов кредитного договору
та розрахунків позивача пеня в межах
строків позовної давності за 1 рік
складає 1 284 224, 85 грн., проте позивачем
були заявлені вимоги про стягнення
пені у розмірі 386 507,55 грн., що становить
11% від на нарахованої суми пені, що є
правом позивача.

Порушень процесуального закону, які
відповідно до ЦПК України, є підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції в апеляційному порядку, не
встановлено.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: