Справа № 466/3405/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 червня 2014року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі головуючої судді
Білінської Г.Б.

при секретарі Ярема
О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

установив:

26.05.2014року ПАТ КБ «Акцент-банк»
звернувся до суду з позовом, в якому
просить стягнути на користь ПАТ КБ
«Акцент-банк» з ОСОБА_1 заборгованість
за кредитним договором в розмірі
38964,73гривень та судові витрати в
розмірі 389,65гривень.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що у відповідності
до кредитного договору від 25 вересня
2008року ПАТ КБ «Акцент-банк»
зобов'язався надати відповідачу ОСОБА_1
кредит в сумі 38964,73гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, а ОСОБА_1
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір.

Банк взяті на себе зобов'язання виконав
в повному обсязі. Відповідач взяті на
себе зобов'язання не виконала, а тому
станом на 14.04.2014року заборгував ПАТ КБ
«Акцент-банк» кошти по кредитному
договору в загальній сумі 38964,73гривень.

В судовому засіданні представник
позивача Леськів Т.В. позовні вимоги
підтримав, покликаючись на мотиви
викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач
позовні вимоги не визнав та заперечив
проти задоволення позову, покликаючись
на мовити викладені в письмових
заперечення. Які долучені до
матеріалів справи.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши зібрані по справі докази
суд приходить до висновку, що у
задоволенні позовної заяви слід
відмовити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у
відповідності до кредитного договору
від 25 вересня 2008року ПАТ КБ
«Акцент-банк» зобов'язався надати
відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі
38964,73гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, а ОСОБА_1 підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та банком
договір.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

В судовому засіданні встановлено, що
банк взяті на себе зобов'язання виконав
в повному обсязі. Відповідач взяті на
себе зобов'язання не виконала, а тому
станом на 14.04.2014року заборгувала ПАТ КБ
«Акцент-банк» кошти по кредитному
договору в загальній сумі 38964,73гривень.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Дані обставини підтверджуються
долученими до матеріалів справи
письмовими доказами.

Відповідно до вимог ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст..253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної та спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалась або могла довідатись про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язання
за кредитним договором, позовна
давність за вимогами кредитора про
повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватись з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Жодних дій що свідчили б про визнання
відповідачем боргу, як це передбачено
ч.1 ст.264 ЦК України, ним не вчинялось.
Поважності підстав пропуску строку
позовної давності позивачем не
доведено.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити за спливом строку позовної
давності, в силу дії ч.4 ст.267 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 83, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст.526, 575, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055
ЦК України, -

вирішив:

В позові Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити за спливом строку позовної
давності.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: Г. Б. Білінська