Дата документу 16.07.2014
Справа № 320/6215/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року Мелітопольський
міськрайонним суд Запорізької області
у складі:

головуючого судді - Редько
О.В.

при секретарі - Панченко Н.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Мелітополі
за адресою вулиця Дзержинського, 90,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності,
суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області з позовом про
визнання права власності, зазначивши,
що, 25 грудня 1997 року позивач, ОСОБА_1,
уклав з відповідачем ОСОБА_2 Договір
купівлі-продажу № 140.

За цим договором позивач придбав
у власність присадибну земельну
ділянку розташовану за адресою:
АДРЕСА_1. Копія договіру додається до
позову.

Угода була укладена на
Товарно-сировинній біржі "Власність".

У червні 2014 року позивач
звернувся до Мелітопольської
нотаріальної контори для оформлення
договору купівлі - продажу придбаної
ним земельної ділянки, але отримав
відмову в зв'язку з тим, що вищевказаний
договір не зареєстровано в БТІ. Крім
того, біржова угода договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
також, зі слів нотаріуса, не дає підстав
для нотаріального оформлення.

Договір купівлі-продажу
земельної ділянки було укладено
товарно-сировинною біржею "Власність",
згідно ст. 15 Закону «Про товарну біржу»
угода, укладена на біржі, не підлягає
нотаріальному посвідченню. Пункт 49
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
від 14.06.1994 року також зазначено, що
право власності на дім, квартиру, дачу і
інші будинки і спорудження можуть бути
затверджено одним із документів:
нотаріально затвердженим договором
купівлі-продажу або договором
купівлі-продажу, зареєстрованим на
біржі.

Всі умови договору були
добросовісно виконані обома сторонами,
а відмова в оформленні договору
купівлі-продажу ущемляє позивача в
його правах власника.

В судове засідання сторони не
з'явились, але надали клопотання про
розгляд справи за їх відсутності.
Відповідач визнав позов у повному
обсязі.

Суд розглянувши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що незаборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно з вимогами ст. 126
Земельного Кодексу України, право
власності на земельну ділянку, набуту у
власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою.

Стаття 18 Земельного Кодексу
України (в редакції 1990 р.) встановлює, що
придбання земельних ділянок, що
перебувають у приватній власності,
провадиться за договором
купівлі-продажу.

Відповідно до ст.. 128 ЦК України 1963 року
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну
біржу», угоди, зареєстровані на біржі,
не підлягають нотаріальному
посвідченню. Договір зареєстровано в
журналі реєстрації біржі нерухомості
«Власність» за номером 140.

25 грудня 1997 року позивач, ОСОБА_1,
уклав з відповідачем ОСОБА_2 Договір
купівлі-продажу № 140.

За цим договором позивач придбав
у власність присадибну земельну
ділянку розташовану за адресою:
АДРЕСА_1. Копія договіру додається до
позову.

Угода була укладена на
Товарно-сировинній біржі "Власність".
Всі умови договору були добросовісно
виконані обома сторонами.

Таким чином суд дійшов висновку, що
позивач придбав присадибну земельну
ділянку за договором купівлі-продажу
на товарній біржі, що не суперечило
діючому на той час законодавству.
Згідно з наведеними у позові доказами
всі умови договору були добросовісно
виконані обома сторонами, а також
відповідач проти задоволення позову не
заперечує. Отже, позивач набув право
власності на придбану земельну
ділянку, однак, у зв'язку зі змінами у
законодавстві не має можливості на
підставі наявних документів здійснити
державну реєстрацію права власності на
придбану земельну ділянку задля
виникнення у нього належного йому
права. Тому, його право підлягає
захисту шляхом визнання за ним права
власності на придбану земельну
ділянку, а отже позовні вимоги можуть
бути задоволені у повному обсязі.

На підставі наведеного, та
керуючись ст. ст., 328, 392 Цивільного
Кодексу України; ст. 126 Земельного
Кодексу України; ст. ст. 10, 60, 130, 174, 212-215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
(паспорт НОМЕР_1 виданий
Мелітопольським РВ УМВС України в
Запорізькій області, проживає: АДРЕСА_2,
інн.НОМЕР_2) право власності на
присадибну земельну ділянку площею
0,1620га розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засідання під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду
Редько О.В.