Справа №784/107/14 16.07.2014 16.07.2014 16.07.2014
Провадження №22ц/784/1892/14
Головуюча в першій інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Шаманської Н.О., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Свіщуку О.В.,

за участю позивачки
ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 28
травня 2014 року по справі за позовом

ОСОБА_3

до

Василівської сільської ради
Снігурівського району Миколаївської
області (далі - сільрада)

про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

12 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до сільради про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачка зазначала, що вона є
спадкоємицею за заповітом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно
відповіді приватного нотаріуса
Снігурівського нотаріального округу
від 07 травня 2014 року їй було відмовлено
у вчиненні нотаріальних дій, оскільки
нею було пропущено строк для звернення
з заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на юридичну необізнаність
щодо строку та порядку прийняття
спадщини та скрутним матеріальним
становищем позивачка просила позов
задовольнити та надати їй додатковий
строк у два місяці для подання заяви
про прийняття спадщини за заповітом.

Рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 28
травня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою того ж суду від 18 червня 2014 року
виправлено описку у вказаному рішенні
суду в даті його ухвалення та у по
батькові позивачки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення її позову
в повному обсязі. На думку апелянта,
рішення суду ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, а висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивачки, дослідивши надані докази та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах
заявлених вимог, повно з'ясував
обставини справи, дав належну оцінку
доказам, які були представлені
сторонами, і дійшов правильного
висновку про недоведеність позивачем
поважності причин пропуску ним строку
для прийняття спадщини. Тому, суд
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позову.

Так, відповідно до положень ст. 1217 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно зі
спадкоємцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 24 постанови від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК України.

Суд, відповідно до п. 24 вказаної
постанови, вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
досліджує поважність причини пропуску
строку для прийняття спадщини. При
цьому необхідно виходити з того, що
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть
бути застосовані у випадку доведеності
наявності перешкод для подання
відповідної заяви та наявності підстав
для визнання судом цих обставин
поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними
такі причини пропуску строку подання
заяви про прийняття спадщини як
юридична необізнаність позивача щодо
строку та порядку прийняття спадщини,
необізнаність особи про наявність
спадкового майна, похилий вік,
непрацездатність, незнання про
існування заповіту, встановлення судом
факту, що має юридичне значення для
прийняття спадщини, невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с. 5).
Остання, за своє життя, залишила
заповіт, яким заповіла все належне їй
майно ОСОБА_3 (а.с. 7).

У передбачений законом строк ОСОБА_3,
яка є спадкоємцем померлої, не
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщин (а.с. 6) та
пропуск цього строку обґрунтовує
юридичною необізнаністю та тяжким
матеріальним становищем.

Доказів тяжкого матеріального стану
позивачка суду не надала.

Згідно довідки сільради, ОСОБА_4
проживала та була зареєстрована в
АДРЕСА_1 та разом з нею за вказаною
адресою на момент її смерті ніхто не
проживав та не був зареєстрований (а.с.
8).

Таким чином, суд прийшов до правильного
висновку, що наведені причини пропуску
строку для подання заяви про прийняття
спадщини не є поважними.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що причиною пропуску зазначеного
строку також є її скрутне матеріальне
становище не заслуговують на увагу, так
як доказів зазначеного позивачка не
надала.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Інші наведені в апеляційній скарзі
доводи висновків судів не
спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 28 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді