Справа № 531/495/14-ц
Провадження № 2/531/254/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Карлівський районний
суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді
Жмурко П.Я.

при секретарі
Клименко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Карлівка цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить суд стягнути з
відповідача на їхню користь
заборгованість по кредитному договору
у розмірі 22623,44 грн., а також понесений
ними судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно договору від 22.05.2008 року ОСОБА_1
отримав кредит у банку у розмірі 7150
грн., у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку,
зі сплатою за користування кредитом 30%
річних. Банк умови договору щодо
надання кредиту - виконав, а відповідач
не належно виконує зобов'язання щодо
погашення кредиту та сплати відсотків.
Станом на 16.10.2013 року, утворилася
заборгованість у розмірі 22623,44 грн., яку
позивач просить суд стягнути з
відповідача.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву про розгляд справи без його
участі, в якій зазначив, що підтримує
позов у повному обсязі і не заперечує
проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Причину неявки
відповідач суду не повідомив, заяви про
розгляд справи без його участі не
надав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

З урахуванням заяви представника
позивача, суд вважає за можливе
ухвалити заочне рішення, на підставі
наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги частково обґрунтовані і
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
"ПРИВАТБАНК" є правонаступником ЗАТ
"ПриватБанк" (а.с. 18).

22.05.2008 року ОСОБА_1 звернувся до ЗАТ
"ПриватБанк" з заявою в якій просив
надати йому банківські послуги, а саме
кредитний ліміт на платіжну картку в
розмірі 7150 грн., з базовою відсотковою
ставкою 2,5% на місяць. Підписуючи заяву,
ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений
та згоден з Умовами і Правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
банку. ОСОБА_1 висловив згоду з тим, що
його заява, разом з Умовами та
Правилами надання банківських послуг і
Тарифами, складають між ним та банком
договір надання банківських послуг.
Заява підсипана представником банку.
(а.с. 8)

До матеріалів справи долучено Умови та
Правила надання банківських послуг, що
були визнані ОСОБА_1 частиною договору
(а.с. 9-12). Згідно п. 4.5 Умов та Правил,
обов'язок банку з надання кредитного
ліміту, згідно Заяви, виникає з моменту
надання платіжною системою операції по
списанню з відповідного карткового
рахунку, в рахунок кредитного ліміту
(а.с. 10). Наданий банком розрахунок
свідчить про те, що банком було надано
позичальнику платіжну картку та
встановлено кредитний ліміт, яким
ОСОБА_1 скористався. (а.с. 6-7)

Таким чином, між сторонами виникли
кредитні правовідносини.

Згідно п. 3.3 узгоджених сторонами Умов
та Правил, з підписанням договору
ОСОБА_1, погодився прийняти будь-який
встановлений банком кредитний ліміт.
Пунктом 3.4. ОСОБА_1 зобов'язався
використовувати карту у розмірі
платіжного ліміту. (а.с. 9)

Пунктом 6.3 Умов та Правил, ОСОБА_1
зобов'язався отримувати виписки про
стан карткового рахунку і про операції,
що були здійснені по картковому
рахунку. Відповідно до пункту 8.1 Умов та
Правил - відповідальність за здійснені
по картковому рахунку операції,
покладено на ОСОБА_1 (а.с. 10)

Пунктом 6.5 Умов та Правил, ОСОБА_1
зобов'язався погашати заборгованість
по кредиту, відсотках, переросходу
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії відповідно до умов договору.
Погашення зазначених платежів мало
здійснюватись щомісячно, що вбачається
з положень розділу 5 Умов та Правил. (а.с.
10-11)

Розділом 5 було також визначено порядок
нарахування відсотків за користування
кредитом. Згідно пункту 5.5, за
користування кредитом, банк нараховує
відсотки у розмірі, встановленому
Тарифами банку. За несвоєчасне
виконання боргових зобов'язань,
Держатель (ОСОБА_1) сплачує відсотки за
підвищеною відсотковою ставкою або
додаткову комісію, розміри яких
визначені Тарифами. (а.с. 11) З розрахунку
вбачається, що у зв'язку з несвоєчасним
виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за
договором, банком нараховувались
відсотки по підвищеній ставці. (а.с. 6-7)

У разі порушення ОСОБА_1 строків
погашення кредиту чи інших грошових
зобов'язань, пунктом 8.6 договору було
передбачено штраф у розмірі 500 грн.+5%
від суми позову. (а.с. 10)

Згідно пункту 9.12 Умов та Правил,
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання і якщо протягом
цього строку жодна зі сторін не
проінформує іншу про припинення дії
договору - він автоматично
продовжується на такий самий строк.
(а.с. 11)

З долученого до матеріалів справи
розрахунку вбачається, що банк свої
зобов'язання, щодо надання кредитних
коштів, виконував. При цьому ОСОБА_1 не
належним чином виконував умови
договору, щодо щомісячного погашення
своїх грошових зобов'язань, в
результаті чого станом на 16.10.2013 року,
банком нараховано заборгованість у
розмірі 22623,44 грн., яка складається із
заборгованості за кредитом у розмірі
5630,53 грн., заборгованості за відсотками
(в тому числі і нарахованими на
прострочену заборгованість) - 15439,41 грн.,
штрафу - 1553,5 грн. (а.с. 6-7)

Заборгованість нарахована в межах
вищевикладених умов договору, які були
узгоджені сторонами. Згідно з
положеннями ст. 627 ЦК України,
відповідно до статті 6 ЦК сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

В матеріалах справи відсутні відомості
про те, що положення договору
оскаржувались або , що договір
розірвано чи дію договору припинено.
Договір є дійсним, на визначених
сторонами умовах, при його укладенні.

Таким чином, вимоги банку про стягнення
заборгованості є обґрунтованими.

Враховуючи положення ст. 11 ЦПК та ч. 3 ст.
267 ЦК України, суд не розглядає питання
про застосування строків позовної
давності щодо вимог банку.

Разом з тим, суд враховує долучене до
матеріалів справи рішення
Октябрського районного суду м. Полтави,
винесене 04.07.2012 року, яким задоволено
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному
обсязі і стягнуто заборгованість з
ОСОБА_1, в тому числі і по договору від
22.05.2008 року. Всього судом стягнуто
заборгованість по договору на суму 7307,68
грн., з них 7207,68 грн. з позичальника
ОСОБА_1 і 100 грн. боргу з поручителя -
ОСОБА_2 (а.с. 39-42)

Згідно вказаного рішення, станом на
14.12.2010 року заборгованість складалася
із заборгованості за кредитом - 5630,53
грн., заборгованості по процентах - 852,97
грн., заборгованості по комісії - 4190,37
грн. та штрафів: 500 грн. фіксована
частина і 324,18 грн. процентна складова.
Заборгованість нарахована з моменту
укладення договору до 14.12.2010 року. (а.с.
41) Таким чином, в сумі заборгованість
становила 11498,05 грн., а судом було
стягнуто 7307,68 грн. - без урахування
заборгованості по комісії.

Згідно розрахунку, що міститься в
матеріалах даної справи, станом на
16.10.2013 року заборгованість становить
22623,44 грн. і складається із
заборгованості за кредитом - 5630,53 грн.,
заборгованості по відсотках, в тому
числі і прострочених, - 15439,41 грн. та
судового штрафу - 1553,50 грн.
Заборгованість нарахована з моменту
укладення договору по 16.10.2013 року. (а.с.
6-7)

Окремого розрахунку заборгованості, що
виникла після 14.12.2010 року, позивачем не
надано. Тому суд віднімає від
нарахованої банком заборгованості
(станом на 16.10.2013 року), заборгованість,
що уже була стягнута відповідно до
рішення від 04.07.2012 року, по кожному з
платежів.

Виходячи з вищенаведених розрахунків,
судом може бути стягнуто
заборгованість по відсотках, у тому
числі і прострочених, у розмірі 14586,44
грн. (15439,41 грн. -852,97 грн.). Заборгованість
по кредиту була стягнута попереднім
рішенням у повному обсязі. Рішенням
також стягнуто штраф передбачений
пунктом 8.6 Умов та Правил. Згідно
договору, штраф сплачується
позичальником при порушенні ним
строків платежів по будь-якому із
зобов'язань більше ніж на 120 днів.
Договором не передбачено стягнення
штрафу за кожне таке прострочення
(кожні 120 днів). Договором також не
передбачено, що такий штраф формується
при кожному зверненні до суду. Тому суд
приходить до висновку, що штраф є
разовим і підстав для повторного його
стягнення, не вбачає.

На підставі вищевикладеного суд вважає
за можливе задовольнити позов частково
і стягнути з ОСОБА_1 на користь банку
заборгованість по кредитному договору
від 22.05.2008 року №б/н, на загальну суму
14586,44 грн., яка складається із
заборгованості по відсотках, в тому
числі і прострочених.

В задоволенні позовних вимог в іншій
частині, необхідно відмовити за
безпідставністю.

У зв'язку із частковим задоволенням
позову, згідно з положеннями ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь банку
має бути стягнута частина сплаченого
ними судового збору у розмірі 145,86 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 529, 549, 627, 629, 641, 1048, 1049,
1054 ЦК України, ст. ст. 27, 31, 57, 60, 79, 88, 169,
212-215, 224-225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК" заборгованість по
кредитному договору № б/н від 22.05.2008
року у розмірі 14586,44 грн. (чотирнадцять
тисяч п'ятсот вісімдесят шість гривень
сорок чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК" частину понесеного ними
судового збору у розмірі 145,86 грн. (сто
сорок п'ять гривень вісімдесят шість
копійок).

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Полтавської області, через Карлівський
районний суд Полтавської області,
протягом десяти днів з дня його
проголошення або з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Жмурко П.Я.