АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/1068/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2563/14
Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В.
Доповідач Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова
В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача Колеснікова В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк»

на рішення Глобинського районного суду
Полтавської області від 18 червня 2014
року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по
кредитному договору,-

В С Т А Н О В И Л А:

07.05.2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в загальній сумі 31589,70 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що
відповідно до укладеного договору б/н
від 25.01.2006 року ОСОБА_3 25.01.2006 р. отримала
кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну карту зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36.00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною карткою складає між ним
та банком договір, що підтверджується
підписом у заяві. Банк нараховує
відсотки за користування кредитом в
розмірі, встановленому Тарифами Банку,
що підтверджується п.5.5 Правил
користування платіжною карткою. ПАТ КБ
«ПриватБанк» свої зобов'язання за
Договором та угодою виконав в повному
обсязі, а саме: надав Відповідачу
кредит у розмірі, встановленому
Договором. Проте відповідач не надала
своєчасно Банку грошові кошти для
погашення заборгованості за Кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов Договору та станом
на 31.03.2014 року має заборгованість в сумі
31589,70 грн., яка складається з: 9280,83 грн. -
заборгованість за кредитом; 15873,86 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 4454,55 грн.; по
комісії за користування кредитом, 500
грн. - штраф (фіксована частина); 1480,46 -
штраф (процентна складова).

Рішенням Глобинського районного
суду Полтавської області від 18 червня
2014 року в задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по
кредитному договору - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ
Комерційний Банк «ПриватБанк» просить
рішення місцевого суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволенню
позову, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставини, що мають
істотне значення для справи, та невірне
застосування норм матеріального та
процесуального права, недоведення
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що відповідно до укладеного договору
б/н від 25.01.2006 р. ОСОБА_3 25.01.2006 р.
отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну карту зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36.00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки (а.с.10-16).

На виконання умов договору ОСОБА_3
було видано платіжну картку зі строком
дії до 01.2010 р. (а.с. 71).

У матеріалах справи відсутні докази
надання ОСОБА_3 карти з новим строком
дії відповідно до вищезазначених
положень договору.

Станом на 31.03.2014 р. ОСОБА_3 має
заборгованість в сумі 31 589,70 грн., яка
складається з : 9 280,83 грн. -
заборгованість за кредитом; 15 873,86 грн. -
заборгованість по прецентах за
користування кредитом; 4 454,55 грн. -
заборгованість по комісії за
користуваня кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1 480,46 грн. - штраф
(процентна складова).

Відмовляючи у задовленні позову,
місцевий суд виходив з того, що
позивачем пропущений загальний строк
позовної давності три роки, а надані
позивачем «Умови та правила надання
банківських послуг», пункт 5.12 яких
передбачає збільшений строк позовної
давності 5 років, затверджені наказом
від 13.09.2007 р., тобто після укладення
договору, та є неналежним доказом.
Відповідач заперечує часткову сплату
заборгованості за кредитом 26.04.2011 р.
після закінчення дії карки, яка
здійснена у терміналі
самообслуговування, нова картка їй не
видавалася. Належних та допустимих
доказів про сплату цієї суми
безпосередньо відповідачем не недано,
отже позивачем не доведено вказаних
обставин. Враховуючи, що позивач
звернувся до суду із відповідним
позовом про захист свого порушеного
права лише у травні 2014 року, із
пропуском строку позовної давності
звернення до суду, в своїй позовній
заяві питання про поновлення
пропушеного строку позовної давності
не ставив та поважних причин пропуску
строку не зазначив, а відповідач
заявила клопотання про застосування
строку позовної давності, що,
відповідно до ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України є
підставою для відмови у позові, тому
суд першої інстанції прийшов до
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог у зв'язку зі спливом
строку позовної давності.

Як встановила колегія суддів, такий
висновок місцевого суду є вірним,
оскільки суд дійшов його після повного,
всебічного та об"єктивного з"ясування
фактичних обставин справи, прав та
обов"язків сторін в даних
правовідносинах, з правильним
застосуванням норм матеріального
права.

Як вбачається із карки, строк її дії до
01.2010 р. (а.с. 71), тобто до 01.08.2010 р. У
матеріалах справи відсутні докази про
видачу відповідачу нової кредитної
картки.

Виходячи із правової позиції, яка
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 19.03.2014 р. (справа №6-14 цс 14)
відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погавшення кредиту
перебіг строку давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Доводи позивача про те, що сторони
домовилися про збільшення строку
позовної давності згідно з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою, не
заслуговують на увагу, оскільки, як
зазначалося вище, Умови… та Правила …
затверджені наказом від 13.09.2007 р., а
кредит укладений 25.01.2006 р., тобто після
надання кредиту, тому місцевий суд
визнав ці докази як неналежні.

Доводи позивача про те, що строк дії
картки був продовжений на такий же
строк, не заслуговують на увагу,
оскільки не підтверджені належними та
допустимими доказами, строк первинної
картки з 01.082010 р. закінчився, після
закінчення строку її дії позивач не
мала змоги нею скористатися, відсутні
докази про отримання позивачем іншої
картки з новим строком дії. Позивач
посилається на продовження строку дії
картки та дії кредитного договору на
строк дії картки, однак картка не
видавалася, тому не встановлено строк
її дії.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1,
313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
«Приватбанк» - відхилити.

Рішення Глобинського районного суду
Полтавської області від 18 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

С у д д
і: