Справа № 401/1121/14-ц ; 2/401/678/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2014 року Світловодський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі: головуючого - судді
Гармаш Т.І., при секретарі - Липко О.А,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Світловодську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 третя особа
Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Світловодської міської ради
про усунення перешкод у користуванні
квартирою шляхом визнання особи, такою
що втратила право користування жилим
приміщенням та зустрічним позовом
ОСОБА_2, що діє в інтересах малолітньої
дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа
Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Світловодської міської ради,
про вселення, визначення порядку
користування квартирою та зобов'язання
не чинити перешкоди у її користуванні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2, яка діє в інтересах
ОСОБА_3 та просить усунути перешкоди у
користуванні квартирою шляхом
визнання малолітньої дочки ОСОБА_3,
такою що втратила право користування
жилим приміщенням. Свій позов мотивує
тим, що він є власником квартири
АДРЕСА_1. Він перебував у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, який
було розірвано за рішенням
Світловодського міськрайонного суду
від 16.04.2013 року. З лютого 2013 року ОСОБА_2
з донькою переїхала на постійне місце
проживання до своїх батьків, де і
проживає до теперішнього часу. Згідно
рішення Світловодського
міськрайонного суду від 23.12.2013 року
ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.
Колишня дружина разом з дочкою
тривалий час не проживають у його
квартирі, але не погоджується зняти з
реєстрації за вказаною адресою
неповнолітню дочку. На даний час у
квартирі зареєстрована лише малолітня
дочка ОСОБА_3, що не дає йому можливості
реалізувати своє право розпорядження
нерухомим майном. Оскільки, малолітня
дочка не проживає у його квартирі
більше року, позивач вважає, що вона
втратила право користування квартирою
та просить суд усунути перешкоди у
користуванні та розпорядженні
квартирою саме шляхом визнання
неповнолітньої дочки такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням.

ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітньої дочки не погодившись із
первісним позовом звернулась до суду
із зустрічними позовними вимогами про
вселення, визначення порядку
користування квартирою та зобов'язання
не чинити перешкоди у її користуванні.
Свій позов мотивує тим, що ОСОБА_1
створив умови за яких вона не могла
разом з дитиною проживати у його
квартирі. У зв'язку із чим вона була
фактично виселена із квартири разом із
малолітньою дитиною. Рішення суду, яким
вона визнана такою, що втратила право
користування квартирою було ухвалено у
той час, коли вона з дочкою перебувала
на лікуванні, а тому не могла захищати
свої цивільні права. На даний час у неї
відсутнє житло, де б вона могла
зареєструвати дитину. А тому, діючи в
інтересах дитини вона просить вселити
її разом з дитиною до квартири АДРЕСА_1
та виділити їй з малолітньою дочкою у
користування житлову кімнату 3 площею
12, 8 кв.м., а ОСОБА_1 виділити у
користування житлову кімнату 4, кухню,
туалет та ванну залишити у спільному
користуванні сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представники позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, просили їх
задовольнити посилаючись на обставини
та на докази, що їх стверджують.
Зустрічні позовні вимоги не визнали у
повному обсязі та вказали, що ОСОБА_2
добровільно з неповнолітньою дочкою
виселилась із квартири забравши всі
речі. У зв'язку із чим вона була визнана
судом такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, яке
набрало законної сили.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 та її
представник позов ОСОБА_1 про визнання
неповнолітньої дочки такою, що
втратила право користування квартирою
не визнали у повному обсязі, просили
суд відмовити у його задоволенні.
Зустрічні вимоги підтримали у повному
обсязі та просили їх задовольнити,
посилаючись на обставини та на докази,
що їх стверджують.

Представник Органу опіки та піклування
виконавчого комітету Світловодської
міської ради просив позов ОСОБА_1
залишити без задоволення та залишити
реєстрацію дитини разом з батьком до
досягнення нею повноліття.

Заслухавши доводи сторін, пояснення
свідків, з'ясувавши обставини справи,
перевіривши докази, суд дійшов такого
висновку.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 (а.с. 10-15).

Із довідки ЖЕК № (а.с.9) вбачається, що у
квартирі АДРЕСА_1 дочка ОСОБА_1 - ОСОБА_3.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_3
вбачається, що її батьками є ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 (а.с.16).

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду від 16.04.2013 року
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний
(а.с.17).

Заочним рішенням Світловодського
міськрайонного суду від 23 грудня 2013
року, яке набрало законної сили 09.01.2014
року ОСОБА_2 визнано такою, що втратила
право користування квартирою АДРЕСА_1.

З акту складеного власником ОСОБА_1 (а.с.
20) вбачається, що ОСОБА_2 разом з
неповнолітньою ОСОБА_3 не проживає за
адресою АДРЕСА_1 з 10.02.2013 року.

Інформацією з Реєстру прав на нерухоме
майно (а.с.114-117) підтверджується.
відсутність відомостей про право
ОСОБА_2 на нерухоме майно.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, суду пояснили, що
ОСОБА_1 не вчиняв до дружини фізичного
насилля, та не ініціював її виселення
разом з дитиною. Свідок ОСОБА_4
підтвердила, що ОСОБА_2 вивезла всі речі
з квартири, які були спільною власністю
подружжя. Вказану обставину підтвердив
також свідок ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7, суду пояснила, що ОСОБА_1
бив її дочку та вимагав щоб вона
виписалась з його квартири з дочкою.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 суду пояснили про
відомі їм факти грубого поводження
ОСОБА_1 із своєю дружиною ОСОБА_2
Вказані конфлікти супроводжувались
побиттям та вимогами до ОСОБА_2
виселитись із його квартири.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомила про
конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
стався коли вони проживали окремо, крім
цього вказала, що ОСОБА_2 не намагалась
вселитись у квартиру з дитиною після
того як її вигнали.

Відповідно до частини третьої ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Так, заочним рішенням Світловодського
міськрайонного суду від 23.12.2013 року
ОСОБА_1 було визнано такою, що втратила
право користування спірною квартирою,
при цьому встановлено, факт того що
ОСОБА_2 з 10 лютого 2013 року перестала
користуватися жилим приміщенням, яке
належить ОСОБА_1, змінила місце
проживання та у зв'язку із цим втратила
права, які має власник квартири та
члени його сім'ї.

У зв'язку із цим суд не бере до уваги
покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
щодо примусового виселення ОСОБА_2
разом з дитиною із квартири.

Вирішуючи питання позову щодо визнання
неповнолітньої ОСОБА_3 такою що
втратила право користування жилим
приміщенням суд виходить з таких
міркувань.

Відповідно до частини 1 статті 160 СК
України місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за
згодою батьків. Частиною 1 ст. 161 СК
України визначено, що якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Оскільки, спір між сторонами стосовно
визначення місця проживання дитини не
вирішувався компетентним органом, суд
вважає, що дитина може проживати як з
батьком так і з матір'ю.

Виходячи з того, що квартира належить
позивачу ОСОБА_1 на праві приватної
власності, то до спірних правовідносин,
що склалися між сторонами підлягає
застосовуванню норма ст. 405 ЦК України,
частиною 2 якої передбачено, що член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними і
власником житла або законом.

З огляду на те, що неповнолітня дитина
ОСОБА_3 в силу свого віку не може
самостійно визначатись з місцем свого
проживання, а також місце проживання
дитини не визначалось відповідним
компетентним органом, суд не може
погодитись з доводами позивача ОСОБА_1
стосовно відсутності неповнолітньої
дитини за місцем реєстрації без
поважних причин понад один рік.

Орган опіки та піклування
Світловодського міськвиконкому з
метою захисту прав та інтересів
малолітньої ОСОБА_3 просить залишити
реєстрацію дитини разом з батьком до
досягнення нею повноліття, про що
зазначає у висновку від 20.05.2014 року
(а.с.73).

Право на житло гарантується
Конституцією України, зокрема ч. 3 ст. 47
встановлено що ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
охорону дитинства" держава забезпечує
право дитини на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку.

Діти - члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла.

Статтею 6 Європейської конвенції про
здійснення прав дітей 25.01.1996 року,
ратифікованої Законом № 69-Y від 03.08.2006
року передбачено, що під час розгляду
справи, що стосується дитини, перед
прийняттям рішення судовий орган
визначає, чи має він достатньо
інформації для прийняття рішення в
найвищих інтересах дитини, і в разі
необхідності одержує додаткову
інформацію, зокрема від суб'єктів
батьківської відповідальності.

Даючи оцінку доказам, які надані
сторонами, суд приходить до
переконання, що у судовому засіданні не
знайшов підтвердження належними та
допустимими доказами факт не
проживання неповнолітньої дитини без
поважних причин понад один рік у
квартирі, яка належить позивачу на
праві приватної власності. Крім цього
судом встановлено, що мати
неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_2 не має у
власності жилого приміщення, де
можливо було б зареєструвати місце
проживання дочки.

З огляду на викладене суд вважає, що на
час ухвалення рішення відсутні умови
за яких згідно закону особа може бути
визнана такою, що втратила право
користування житлом, а тому позовні
вимоги позивача ОСОБА_1 щодо визнання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування житлом не
ґрунтуються на законі та не підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2, а саме вселення
її у квартиру разом з неповнолітньою
дитиною та визначення порядку
користування нею, суд виходить з
такого.

Як встановлено у судовому засіданні
ОСОБА_2 згідно рішення Світловодського
міськрайонного суду, яке набрало
законної сили була визнана такою, що
втратила право користування спірною
квартирою, а тому вимоги щодо її
вселення у квартиру задоволенню не
підлягають за відсутності для цього
правових підстав.

Доказів того, що ОСОБА_2 проявляла
інтерес до спірної квартири як до місця
проживання там неповнолітньої дитини
ОСОБА_3 та намагалася вселити в нього
неповнолітню дитину нею не надано.

Не знайшов підтвердження доказами той
факт, що ОСОБА_1 перешкоджав вселенню
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у спірну
квартиру.

З огляду на викладене, суд не знаходить
підстав для задоволення зустрічного
позову у частині вселення у квартиру
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у зв'язку
із його недоведеністю.

Судові витрати суд розподіляє між
сторонами на підставі ст. 88 ЦПК України
та у зв'язку із відмовою у задоволенні
позовних вимог відносить їх за рахунок
сторін.

На підставі викладеного та ст.47
Конституції України, ч. 2 ст. 405 ЦК
України, керуючись ст.ст.
10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 третя особа Орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Світловодської міської ради про
усунення перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання
ОСОБА_3 27.12.2011 року такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,
а саме квартирою АДРЕСА_1 - відмовити.

У зустрічному позові ОСОБА_2, що діє в
інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Світловодської міської ради про
вселення у житлове приміщення, а саме
квартиру АДРЕСА_1, визначення порядку
користування квартирою та зобов'язання
не чинити перешкоди у її користуванні -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Світловодський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів після його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду :
Т. І. Гармаш