АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц790/4964/14
Головуючий 1 інст. - Харченко А.М.
Справа №643/3103/14-ц
Доповідач - Кружиліна О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Кружиліної О.А.

суддів колегії -Кіся П.В.,
Макарова Г.О.,

при секретарі -Сементовської
О.М.,

розглянули у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на заочне рішення Московського
районного суду м. Харкова від 30 квітня
2014 року

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя
особо - Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
надання дозволу на тимчасові виїзди з
України малолітньої дитини без згоди
та супроводу батька ,-

в с т а н о в и л а:

04 березня 2014 року ОСОБА_5 звернулася
до суду з зазначеним позовом
посилаючись на те , що з травня 2005 року
вона проживала з відповідачем однією
сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 року під час
їхнього спільного проживання
народилася дитина - донька ОСОБА_6. З
квітня 2013 року сторони припинили
фактичні шлюбні відносини, дитина
проживає з позивачем та перебуває на
його утриманні. З метою оздоровлення
доньки позивач має намір виїзджати
разом з нею за кордон, однак відповідач
з незрозумілих причин постійно
ухиляється від дачі дозволу на виїзд.
Позивач вважає, що ухилення від надання
згоди на виїзд дитини за кордон
суперечить інтересам дитини.

Позивач просила суд надати дозвіл на
тимчасові виїзди з України малолітньої
ОСОБА_6 без згоди та супроводу батька
ОСОБА_3 та надати їй право оформити всі
документи, необхідні для тимчасового
виїзду з України ОСОБА_6 у супроводі
матері та без згоди та супроводу батька
ОСОБА_3.

Заочним рішення Московського
районного суду м. Харкова від 30 квітня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_5
задоволені.

Суд надав дозвіл на тимчасові виїзди за
межі України малолітньої ОСОБА_6 без
згоди та супроводу батька ОСОБА_3 у
супроводі матері ОСОБА_5 та надав
ОСОБА_5 дозвіл на оформлення всіх
документів ,пов'язаних із перетинанням
малолітньої ОСОБА_6 кордону України.

23 травня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з заявою про перегляд заочного
рішення.

Ухвалою Московського районного суду
м. Харкова від11 червня 2014 року заяву
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

На зазначене рішення представник
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5 відмовити у
повному обсязі..

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи, а також порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, відповідно до статті 303 ЦПК
України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з
положень статей 150, 155 СК України,
постановою Кабінету Міністрів України
№ 57 від 27 січня 1995 року « Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України» та дійшов висновку про те, що
відповідач своєю незгодою позбавляє
дитину права, гарантованого їй
Конституцією і діє в супереч інтересам
дитини.

Проте, з таким висновком
погодитися не можна, оскільки він
зроблений при неповному з'ясуванні
судом обставин, що мають значення для
справи та з порушенням норм
матеріального та процесуального
права.

Статтею 313 ЦК України визначено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України» від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження
Правил перетинання державного кордону
громадянами України», Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 р. № 231 (із змінами).

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою КМУ
від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами)
визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено,
що оформлення паспорта/ проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, у
супроводі одного з батьків або у
супроводі осіб, які уповноважені одним
з батьків за нотаріально посвідченою
згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням
держави прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків не
перебуває у пункті пропуску через
державний кордон;

2) без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків: коли другий з
батьків є іноземцем або особою без
громадянства, що підтверджує запис про
батька у свідоцтві про народження
дитини, і він відсутній у пункті
пропуску; коли у паспорті громадянина
України для виїзду за кордон, з яким
прямує громадянин, який не досяг
16-річного віку, або проїзному документі
є відповідний запис про вибуття на
постійне місце проживання за межі
України чи відмітка про взяття на
консульський облік в дипломатичному
представництві України за кордоном;

3) у разі пред'явлення оригіналів
документів або їх нотаріально
посвідчених копій:свідоцтва про смерть
другого з батьків; рішення суду про
позбавлення батьківських прав другого
з батьків; рішення суду про визнання
другого з батьків безвісно відсутнім;
рішення суду про визнання другого з
батьків недієздатним; рішення суду про
надання дозволу на виїзд за межі
України громадянина, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків; довідки про
народження дитини, виданої відділом
реєстрації актів цивільного стану, із
зазначенням підстав внесення
відомостей про батька відповідно до
частини першої статті 135 Сімейного
кодексу України (під час виїзду дитини
за кордон у супроводі одинокої матері).

Таким чином, діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Надання за рішенням суду дозволу
на майбутнє на виїзди дитини за кордон
без згоди одного з батьків , не
встановлюючи при цьому конкретний час
і місце перебування за кордоном ,
суперечить вищевказаним нормам
матеріального права, змісту положень
статей 141, 157 СК України, які визначають
рівність прав і обов'язків батьків
відносно виховання дитини.

Сімейне законодавство виходить із
принципу повної рівноправності обох
батьків батька і матері у всіх правах і
обов'язках відносно своїх дітей.

Згідно з пунктами 1 та 4 частини 1
статті 309 ЦПК України, підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
або процесуального права .

З огляду на зазначене, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги представника відповідача на
заочне рішення суду першої інстанції
апеляційний суд, відповідно до пункту 2
частини 1 статті 307 ЦПК України,
враховуючи вищевикладене , вважає , що
позовні вимоги ОСОБА_5 є
необґрунтованими , а тому апеляційний
суд скасовує рішення суду першої
інстанції і ухвалює нове рішення по
суті позовних вимог про відмову ОСОБА_5
у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314,
316, 317 ЦПК України, ст. ст. 141, 155, 157 СК
України, ст. 313 ЦК України, Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, судова колегія
судової палати ,-

в и р і ш и
л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити.

Заочне рішення Московського
районного суду м. Харкова від 30 квітня
2014 року - скасувати і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

Відмовити ОСОБА_5 у задоволені позовних
вимог.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення.

Касаційна скарга на рішення
апеляційного суду може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-