Справа № 234/2233/14-ц
Провадження № 2/234/1735/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2014 року

Краматорський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Чернобай А.О.,

при секретарі
Плотніковій К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
про стягнення моральної шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Краматорського міського суду з позовом
до ОСОБА_2, Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» про
стягнення моральної шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки.

Із позову вбачається, що 07 серпня 2013
року в 01 годині 45 хвилин ОСОБА_2 ( надалі
- Відповідач - 1), керуючи автомобілем «KIA
RIO», державний номер НОМЕР_1, рухався по
автошляху «Слов'янськ - Донецьк -
Маріуполь» зі сторони м. Донецька в
напрямку м. Слов'янська, в
Ясинуватському районі Донецької
області. На дільниці дороги 92 км. + 500 м.,
вищезазначеного автошляху, відбувся
наїзд на пішохода ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Внаслідок отриманих травм ОСОБА_3
загинув на місці події. За фактом
дорожньо-транспортної пригоди було
розпочато кримінальне провадження за
обвинуваченням ОСОБА_2 по ст. 286 ч. 2 КК
України, яке внесено в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за № 0001040
від 07.08.2013 року. Постановою СВ СУ ГУМВС
України в Донецькій області від 28.12.2013
року кримінальне провадження було
закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК
України в редакції 1960 року. Діями
ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_1 заподіяно
моральну шкоду, яка проявилася в
сильних душевних стражданнях, які вона
зазнала у зв'язку зі смертю сина.
Моральну шкоду оцінює в 73 764 грн.
Автомобіль «KIA RIO», державний номер
НОМЕР_1, був застрахований ОСОБА_2 06.03.2013
року в ПАТ СК «Українська страхова
група» (надалі - Відповідач - 2),
страховий поліс № 2404494, однак ні яких
виплат з боку страхової компанії не
надходило. Таким чином, позивач просить
стягнути: з ОСОБА_2 моральну шкоду в
сумі 60 000 грн.; з ПАТ СК «Українська
страхова компанія» вартість шкоди
заподіяної смертю потерпілого в сумі 41
292 грн. та моральну шкоду в сумі 13 764 грн.

Позивач та його представник у судове
засідання не з'явилися, надали заяву
про розгляд справи без їх участі,
позовні вимоги підтримують у повному
обсязі та просять їх задовольнити.

Представник Відповідача-1 у судове
засідання не з'явився, але надав суду
письмові пояснення, згідно яких
просить суд в задоволенні позовних
вимог позивача відмовити в повному
обсязі, обґрунтовуючи тим, що заявлені
вимоги позивача щодо грошової
компенсації за нібито завдану моральну
шкоду позивачу є необґрунтовані, та
такі, які не відповідають дійсності,
оскільки позивачем не надано жодного
доказу, які б підтверджували заявлені
вимоги позивача стосовно його
моральних страждань. Позивач повинен
був навести свої міркування щодо
визначення розміру заявленої суми та
факт своїх моральних страждань. Тобто
це є лише припущеннями позивача, однак
відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Отже позовні вимоги
позивача стосовно стягнення з
відповідача 1 моральної шкоди в сумі 60
000 грн. є необґрунтованими, а тому
задоволенню не підлягають.

Представник Відповідача 2 - Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група» у
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи без
участі представника та письмові
заперечення, згідно яких позовні
вимоги позивача не визнає, оскільки у
позовній заяві позивач зазначає, що
автомобіль «KIA», державний номер НОМЕР_2
був застрахований ОСОБА_2 в ПАТ
«Страхова компанія «Українська
страхова група» згідно страхового
полісу № АЕ/2404494, однак ніяких виплат з
боку страхової компанії до
теперішнього часу не було. Дане
твердження позивача не відповідає
дійсним обставинам справи, оскільки
позивач до ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група» за
виплатою страхового відшкодування не
звертався, що підтверджується
відсутністю даного звернення в
матеріалах страхової справи та
матеріалами цивільної справи,
документів ніяких до СК не надавав.
Вважає, що в даному випадку не
встановлено коло осіб, які мають право
на отримання страхове відшкодування.
Таким чином, вимоги позивача є
безпідставними та такими, що не
відповідають дійсним обставинам
справи та не ґрунтуються на жодному
доказу, а тому не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в
справі докази, суд вважає, що позов слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, у межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку для особи, що цю
дію здійснює та інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що 07
серпня 2013 року в 01 годині 45 хвилин
ОСОБА_2 ( надалі - Відповідач - 1), керуючи
автомобілем «KIA RIO», державний номер
НОМЕР_1, рухався по автошляху
«Слов'янськ - Донецьк - Маріуполь» зі
сторони м. Донецька в напрямку м.
Слов'янська, в Ясинуватському районі
Донецької області. На дільниці дороги 92
км. + 500 м., вищезазначеного автошляху,
відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 43)

Постановою СВ СУ ГУМВС України в
Донецькій області від 28.12.2013 року
кримінальне провадження було закрито,
на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - за
відсутністю в діяннях водія ОСОБА_2
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України. (а.с.
7 - 12) Дана постанова не оскаржувалася.

В результаті травм, отриманих при
наїзді транспортного засобу, пішохід
ОСОБА_3 помер на місці ДТП.

Як вбачається із свідоцтва про
народження ОСОБА_3 його батьками є
позивач по справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_6
(а.с. 60)

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 61)

Згідно довідки відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Краматорського міського управління
юстиції померлий ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за період з 2007 року по теперішній час у
шлюбі не перебував (а.с. 83)

Згідно пенсійного посвідчення
позивачка ОСОБА_1 є особою, яка досягла
пенсійного віку з (а.с. 84)

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування як
запобіжного заходу тримання під вартою
або підписки про невиїзд, незаконного
затримання, незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених
законом.

Право на відшкодування такої шкоди,
згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України мають
чоловік, батьки, діти, а також особи, які
проживали з потерпілим однією сім'єю.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я; 2) у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого
або позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не
пов'язана з розміром цього
відшкодування.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4
розмір відшкодування моральної (
немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалість,
можливість відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин справи. При
цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості. Визначаючи розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, суд повинен наводити в рішенні
відповідні мотиви.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
є матір'ю померлого ОСОБА_3 та
відповідно до ч. 2 ст. 1168, ч. 2 ст. 1167 ЦК
України має право на відшкодування
моральної шкоди. Смерть ОСОБА_3
наступила внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки, яким є
автомобіль та яким керував відповідач
по справі - ОСОБА_2 Постановою СВ СУ
ГУМВС України в Донецькій області від
28.12.2013 року кримінальне провадження
було закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284
КПК України - за відсутністю в діяннях
водія ОСОБА_2 складу кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2
КК України.

З урахуванням обставин справи,
досліджених доказів, вимог закону, суд
приходить до висновку про наявність у
позивача права вимагати відшкодування
моральної шкоди, а відповідач ОСОБА_2
повинен нести відповідальність по
відшкодуванню моральної шкоди на
підставі ст. 1167 ч. 2 ЦК України.

Доводи представника відповідача - 1 про
те, що позивач не надав суду доказів в
підтвердження заподіяння моральної
шкоди, не можна визнати обґрунтованими,
оскільки сам факт загибелі близької
людини - сина позивача, свідчить про
заподіяння позивачу моральної шкоди.

Суд вважає доведеним, що позивачу
спричинена моральна шкода, яка
полягала в тому, що позивач втратила
сина, відчувала та відчуває на
теперішній час душевні страждання, які
неможливо відновити. Всі ці обставини
порушили її звичайний спосіб життя та
потребували від неї додаткових зусиль
для організації її життя.

Виходячи із принципу справедливості,
як того вимагає ст. 41 Конвенції про
захист прав людини і основних свобод,
положення ЦК України, з врахуванням
доказів по справі, доведених позивачем
моральних страждань, з врахуванням
конкретних обставин справи, наявністю
душевного болю, характеру негативних
наслідків, вимушеністю змін у
повсякденному житті, характеру і
глибини моральних страждань,
відсутності вини Відповідача - 1 та в
межах заявленого позову, визначаючи
розмір морального відшкодування, суд
виходить із засад розумності,
виваженості та справедливості і
вважає, що вимоги позивача в частині
стягнення моральної шкоди з
відповідача ОСОБА_2 підлягають
частковому задоволенню, та з
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
необхідно стягнути моральну шкоду у
розмірі 30 000 грн.

Розглядаючи позовні вимоги позивача до
відповідача - 2 ПАТ «СК «Українська
страхова компанія» суд приходить до
наступного.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV (далі
Закон №1961- IV) з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників здійснюється
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності.

Статтею 6 зазначеного закону
встановлено, що страховим випадком є
подія, внаслідок якої заподіяна шкода
третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно зі ст. 22 зазначеного Закону при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 05.03.2013 №
АЕ/2404494, цивільно - правова
відповідальність ОСОБА_2 застрахована
у ПАТ «СК «Українська страхова
компанія» (а.с. 32). Згідно даного полісу
за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю
ліміт відповідальності на одного
потерпілого складає 100 000 грн.

09 серпня 2013 року до ПАТ «Страхова
компанія «Українська страхова група»
звернувся відповідач - 1 - ОСОБА_2 з
заявою про настання страхового випадку
та виплату страхового відшкодування
(а.с. 33 - 34)

Матеріали справи не містять доказів
звернення позивачем до ПАТ «Страхова
компанія «Українська страхова група» з
заявою про виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до п. 27.1 ст. 27 Закону України
№1961- IV страхове відшкодування
(регламентна виплата) виплачується,
якщо смерть потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
настала протягом одного року після
дорожньо-транспортної пригоди та є
прямим наслідком цієї
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 27.5 ст. 27 Закону України
№1961- IV відшкодування шкоди, пов'язаної
із смертю потерпілого, може бути
виплачено у вигляді одноразової
виплати. Загальний розмір усіх
здійснених страхових відшкодувань
(регламентних виплат) за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю однієї
особи, не може перевищувати страхову
суму за таку шкоду.

Відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону України
№1961- IV страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди,
заподіяної смертю потерпілого, на
умовах, встановлених статтею 1200
Цивільного кодексу України, кожній
особі, яка має право на таке
відшкодування, рівними частинами.
Загальний розмір страхового
відшкодування (регламентної виплати)
утриманцям одного померлого не може
бути меншим, ніж 36 мінімальних
заробітних плат у місячному розмірі,
встановлених законом на день
настання страхового випадку.

Відповідно до ч.1 ст. 1200 ЦК України у
разі смерті потерпілого право на
відшкодування шкоди мають
непрацездатні особи, які були на його
утриманні або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання,
а також дитина потерпілого, народжена
після його смерті.

Шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею
вісімнадцяти років (учню, студенту - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ним двадцяти трьох років);

2) чоловікові, дружині, батькам
(усиновлювачам), які досягли пенсійного
віку, встановленого законом, - довічно;

3) інвалідам - на строк їх інвалідності;

4) одному з батьків (усиновлювачів) або
другому з подружжя чи іншому членові
сім'ї незалежно від віку і
працездатності, якщо вони не працюють і
здійснюють догляд за: дітьми, братами,
сестрами, внуками померлого, - до
досягнення ними чотирнадцяти років;

5) іншим непрацездатним особам, які були
на утриманні потерпілого, - протягом
п'яти років після його смерті.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач є матір'ю померлого внаслідок
ДТП ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с. 60).

На момент смерті сина, позивач ОСОБА_1
досягла пенсійного віку, встановленого
законом (а.с. 84).

Відповідно до Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік»
розмір мінімальної заробітної плати
станом на 07.08.2013 року складав 1147 грн.

Таким чином, розмір відшкодування
позивачу ОСОБА_1 шкоди, завданої
внаслідок смерті її сина, ОСОБА_3,
складає 1147 х 36 = 41292 грн. та підлягає
стягненню з ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група» на
користь позивача.

Відповідно до п 27.3 ст.27 Закону України
№1961- IV страховик (у випадках,
передбачених підпунктами "г" і "ґ"
пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2
статті 41 цього Закону, - МТСБУ)
відшкодовує моральну шкоду, заподіяну
смертю фізичної особи, її чоловіку
(дружині), батькам (усиновлювачам) та
дітям (усиновленим). Загальний розмір
такого страхового відшкодування
(регламентної виплати) цим особам
стосовно одного померлого становить 12
мінімальних заробітних плат у
місячному розмірі, встановлених
законодавством на день настання
страхового випадку, і виплачується
рівними частинами.

Відповідно до Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік»
розмір мінімальної заробітної плати
станом на 07.08.2013 року складав 1147 грн.

Таким чином, розмір моральної шкоди,
який підлягає стягненню на користь
позивача, складає 13 764 грн. (1147х12).

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 4
необхідною умовою виникнення обов'язку
страховика за договором обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності осіб, які на
відповідній правовій підставі
володіють транспортними засобами, є
настання страхового випадку (події,
внаслідок якої завдано шкоди третім
особам під час дорожньо - транспортної
пригоди, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно -
правова відповідальність особи,
цивільно - правова відповідальність
якої застрахована за договором).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група» підлягають
задоволенню та з ПАТ «Страхова
компанія «Українська страхова група»
необхідно стягнути на користь позивача
ОСОБА_1 шкоду, спричинену смертю
потерпілого у сумі 41 292 грн. та моральну
шкоду у сумі 13 764 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» позивачі від сплати
судового збору звільняються за подання
позовів про відшкодування збитків,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також смертю
фізичної особи.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог, тому суд приходить до висновку,
що з відповідача Приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» підлягає стягненню
судовий збір на користь держави у
розмірі 489,53 грн., а з відповідача ОСОБА_2
підлягає стягненню судовий збір на
користь держави у розмірі 166,99 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 14, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України,
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група» про стягнення
моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки - задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» на користь
ОСОБА_1 шкоду, спричинену смертю
потерпілого у сумі 41 292 (сорок одна
тисяча двісті дев'яносто дві) гривні,
моральну шкоду у сумі 13764 (тринадцять
тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні,
а всього 58 211 грн. (п'ятдесят вісім тисяч
двісті одинадцять грн.).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» на користь
держави судовий збір у розмірі 489
(чотириста вісімдесят дев'ять ) гривен 53
(п'ятдесят три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 30 000 (тридцять
тисяч) гривен

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 166 (сто шістдесят
шість) гривен 99 (дев'яносто дев'ять)
копійок.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до Апеляційного суду Донецької
області через Краматорський міський
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті й
надруковано у єдиному примірнику.

Суддя