У Х В А Л А

Справа № 183/5083/14

№ 2-з/183/59/14

04 серпня 2014 року
м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного
суду Дніпропетровської області
Парфьонов Д.О., розглянувши матеріали
заяви Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» про
забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадження Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області надійшла цивільна справа за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

До позовної заяви додано заяву про
забезпечення позову в якій представник
позивача просить:

1. Накласти арешт на грошові кошти,
рухоме та нерухоме майно, яке належить
ОСОБА_1 (51270, АДРЕСА_1), шляхом заборони
будь-яким особам укладати угоди
стосовно цього майна, проводити його
реєстрацію, здійснювати його
відчуження.

2. Обмежити відповідача у праві виїзду
за межі України до виконання ним своїх
зобов'язань: заборонити відділу у
справах громадянства, міграції та
реєстрації фізичних осіб виданий
Орджонікідзевським МВ УМВС України в
Дніпропетровській області видачу
відповідачу паспорта/проїзного
документа; Адміністрації Державної
прикордонної служби України, вжити
заходів щодо тимчасового затримання та
вилучення наявних у відповідача
паспортів/ проїзних документів,
обмежити особу (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання нею
своїх зобов'язань.

Дослідивши матеріали заяви про
забезпечення позову, суд вважає за
необхідне відмовити в її задоволенні з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Позов
забезпечується: 1) накладенням арешту
на майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; 2) забороною вчиняти
певні дії; 3) встановленням обов'язку
вчинити певні дії; 4) забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; 5) зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту; 6)
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; 7) передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову. Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком
випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК
України), якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду. п.6 Постанови передбачає, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Заявляючи вимогу про накладення арешту
на все рухоме та нерухоме майно, яке
належать відповідачу позивач не надає
доказів належності такого майна
відповідачеві та не наводить
аргументів на підтвердження того, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, тобто причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов. Посилання на не виконання взятих
зобов`язань по поверненню кредитних
коштів не є належною підставою для
висновку про можливість невиконання
судового рішення.

Крім того, обґрунтування необхідності
обмеження відповідача у праві виїзду
за кордон, вилучення
паспорту/проїзного документу, як виду
забезпечення позову, позивачем в
порушення п.2 ч.2 ст.151 ЦПК України не
наведено.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 210 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Новомосковський міжрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Д.О. Парфьонов