Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1441/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Спори, що виникають із договорів
позики, кредиту Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

22.07.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді: Кодрула М.А.

суддів: Чорнобривець О.С.,
Черненко В.В.

за участю секретаря: Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за позовом позовом ПАТ КБ
«Акціонерно-комерційний банк
«Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 01 квітня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ПАТ КБ
«Акціонерно-комерційний банк
«Капітал» (далі-Банк) звернувся в суд із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитом в сумі 8004,89
грн. 89 коп. В обґрунтування вимог
позивач посилався на те, що 08.11.2011 року
між Банком та ОСОБА_2 укладено договір
про надання споживчого кредиту, згідно
умов якого Банк надав ОСОБА_2 кредит в
розмірі 5 901,20 грн.. зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 25 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом на строк до
07.11.2013 року.

Відповідач умови договору та
зобов'язання за ним не виконувала, у
зв'язку з чим має заборгованість в
розмірі 8004,89 грн. 89 коп., яка
складається: 2080,28 грн. - заборгованість
з повернення кредитних коштів, 238,51 грн.
- заборгованість по процентах за
користування кредитом, 2 456,37 грн. - пеня
за прострочення основної
заборгованості, 131,57 грн.- пеня за
несплачені відсотки, 147,55 грн.- комісія,
2 950,60 грн. - штраф.

Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просив задовольнити
його вимоги та стягнути судовий збір.

Рішенням Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 01 квітня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь банку заборгованість
по основному боргу, пороцентам,
комісію, штраф та пеню, розмір якої
зменшено до 500 грн., а також 243,60 грн.
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції з мотивів порушення
норм матеріального та процесуального
права і ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позову.
Зазначено, що вона фактично отримала
лише 4800 грн., рішення суду не відповідає
принципам справедливості та
розумності.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах,
визначених ст.. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити з таких
підстав.

Колегія суддів вважає, що
покладений в основу рішення висновок
узгоджується з нормами матеріального
права, якими регулюються спірні
правовідносини, ґрунтується на
доказах, відповідає обставинам справи.

Судом встановлено, що 08 листопада 2011
року між Публічним акціонерним
товариством «Акціонерно-комерційний
банк «Капітал» та ОСОБА_2 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
№1/24/P3GK/07-07-11/0069, за умовами якого банк
надає позичальнику кредит у розмірі 5901
грн. 20 коп. з кінцевим терміном
повернення 07 листопада 2013 року зі
сплатою 25 % річних та комісії у розмірі
0,5 % відсотка від персісної суми кредиту

Згідно п.п. 4.4.1, 4.4.2 договору,
позичальник зобов»язаний погашати
заборгованість перед банком по
наданому кредиту, нарахованим
відсоткам та комісії згідно графіку, що
здійснюється в порядку, визначеному
розділами 1,3,6 даного договору.
Щомісяця, не пізніше останнього
робочого дня наступного місяця, за
місяцем у якому нараховані відсотки та
комісія, сплачувати відсотки за кредит
та комісію відповідно до розділів 1, 3
цього договору.

Як визначено ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що станом на 10.12.2013
року заборгованість відповідачки за
кредитним договором складає : 2080 грн. 28
коп. - основного боргу, 238 грн. 51 коп. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 2456 грн. 37 коп. -
пені за прострочення сплати
заборгованості, 131 грн. 57 коп. - пені за
прострочення сплати відсотків, 147 грн. 55
коп. - комісії, 2950 грн. 60 коп. - штрафу.

Строк позовної давності за основним
зобов»язанням не пропущений, у зв»язку
із наведеним позивач має право на
стягнення пені (неустойки) за рік, що
передує зверненню до суду. При цьому за
заявою ОСОБА_2 суд, з урахуванням
обставин справи, зменшив розмір
нарахованої пені з 2 456,37 грн. до 500 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що
фактично банком видано лише 4800 грн. з 5
901,20 грн.. не спростовують покладеного в
основу рішення висновку суду про
необхідність часткового задоволення
позову та стягнення заборгованості,
оскільки з виписки по особовому
рахунку ОСОБА_2, яка надана банком до
суду, вбачається, що при видачі кредиту
із суми кредитних коштів банком
проведена оплата комісії за
обслуговування рахунку за листопад 2011
року в сумі 29,51 грн., сплачені проценти
за листопад 2011 року в сумі 90,16 грн.,
сплачено страховий платіж в сумі 901,20
грн. за договором страхування, що в сумі
складає 1020,87 грн. Тому кредитні кошти
ОСОБА_2 були видані в сумі 4800,33 грн. (5901,20
- 1020,87 = 4800,33 грн.).

Утримання комісії, процентів та сплата
страхового платежу банком проведена на
підставі умов кредитного договору, а
саме п.п.1.2, 2.1.2, якими передбачена
щомісячна сплата комісії та укладення
договору добровільного страхування
відповідальності позичальника за
непогашення кредиту.

З такими умовами договору ОСОБА_2
погодилася, про що свідчить підписання
нею договору та заява про видачу
готівки саме в сумі 4880, 33 грн. (а.с.78).

Колегією суддів не можуть бути взяті до
уваги доводи ОСОБА_2 про те, що вона не
має боргу перед банком, так як сплатила
його повністю.

Так, з детального розпису сукупної
вартості кредиту, який наданий банком
ОСОБА_2 під час укладення кредитного
договору та копія якого долучена до
матеріалів справи, видно, що сукупна
вартість кредиту становить 8229,60 грн.

З пояснень відповідачки в суді першої
інстанції, її заперечення та доданого
до нього розрахунку (а.с. 35,36), наданих
ксерокопій квитанцій вбачається, що
фактично вона сплатила на погашення
боргу 4800,11 грн., які банком зараховані
на погашення боргових зобов"язань
згідно з умовами договору та
відображені у розрахунку
заборгованості. Так, згідно наданого
банком розрахунку заборгованості
ОСОБА_2 по кредитному договору, банком
зараховано 3820,92 грн. на погашення
основного боргу по кредиту та 1909,51 грн.
на погашення процентів тобто 5730,43 грн.,
що свідчить про те, що банком враховані
суми, які сплачені відповідачкою
відповідно до наданих нею копій
квитанцій, так і суми, які були утримані
банком з її пенсії відповідно до умов
договору, про утримання яких у ОСОБА_2
відсутні квитанції, про що вона
заявляла під час судового розгляду.

При розгляді справи судом
вірно застосовані норми матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини, дотримано вимоги
цивільного процесуального закону,
всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані
обставини справи та надана їм належна
оцінка.

Передбачені ст.. 309 ЦПК
України підстави для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції, в
тому числі і з наведених в апеляційній
скарзі мотивів, відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-135, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 01 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: