________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/5746/14-ц
Провадження № 2-о/520/206/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Прохорова П.А.,

при секретарі - Козловій
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа -
Управління Держземагентства у м. Одесі
Одеської області, про встановлення
факту володіння земельною ділянкою,
встановлення фактичного розміру
земельної ділянки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси з заявою про
встановлення факту володіння
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1
та встановлення факту відповідності
лінійних промірів поворотних точок
зовнішніх мір вказаної земельної
ділянки, що відображені на
кадастровому плані технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), яка розроблена
ФОП ОСОБА_2

В обґрунтування заявленої вимоги
ОСОБА_1 зазначала, що фактично володіє
вказаною земельною ділянкою з 1997 року
на підставі договору купівлі-продажу
від 04 березня 1997 року №8-522 та
Державного акту на право власності на
землю серії І-ОД №029382, де підставою
права власності заявника на зазначену
земельну ділянку визначено договір
купівлі-продажу від 04 травня 1997 року
№8-522, однак на теперішній час склалася
ситуація, за якої конфігурація
земельної ділянки та її межі, вказані у
Державному акті на право власності на
землю не збігаються з фактичною
конфігурацією та розміром земельної
ділянки, вказаним у технічній
документації, через що заявник на
теперішній час не може належним чином
зареєструвати своє право власності на
зазначену земельну ділянку, а за
такого, вважаючи що вказана
розбіжність пояснюється підвищенням
точності вимірювальних пристроїв
просила суд заяву задовольнити.

У судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Заявник звернулася до суду з заявою про
розгляд справи за її відсутності.
Викладені у заяві про встановлення
юридичного факту обставини
підтвердила та просила суд ухвалити
рішення яким встановити відповідний
юридичний факт. Представник
заінтересованої особи про поважні
причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши надані заявником докази суд
дійшов висновку про достатність
відомостей про фактичні обставини
справи та можливість її розгляду за
відсутності сторін.

Відповідно до ст. 10, ст. 11 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості; кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1-3 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, п
ницьому доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Відповідно до проведеного аналізу
наявних в матеріалах справи: копії
договору купівлі-продажу земельної
ділянки (договір серії ААВ №600676) з якої
вбачається, що ОСОБА_1 придбала
земельну ділянку площею 0,0428 га за
адресою: АДРЕСА_1, вказаний договір
зареєстровано у відповідному реєстрі
за №8-522; копії Державного акту на право
власності на землю серії І-ОД №029382 від
14.08.1997 року, зі змісту якого вбачається,
що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі
продажу від 4 травня 1997 року №8-522
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0,428 га в межах згідно з
планом із лінійними розмірами від «т.1»
до «т.2» 11,90 м., від «т.2» до «т.3» 36,90 м., від
«т.3» до «т.4» 11,30 м., та від «т.4» до «т.1»
36,88 м.; копії технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за адресою: АДРЕСА_1
виготовлена ФОП ОСОБА_2 згідно договору
№55 від 20.02.2014 року на замовлення ОСОБА_1
з якої вбачається, що фактична площа
вказаної земельної ділянки, складає
0,0412 га, а її лінійні розміри складають:
від «т.1» до «т.2» 11,92 м., від «т.2» до «т.3»
34,50 м., від «т.3» до «т.4» 11,59 м., та від «т.4»
до «т.1» 36,88 м., тобто фактичні
конфігурація та розміри земельної
ділянки не відповідають таким, які
зазначені у дослідженому Державному
акті на право власності на землю; та
приймаючи до уваги надані суду копії
актів про встановлення меж земельної
вказаної ділянки від 20.02.2014 року та про
прийомку-передачу межових знаків на
зберігання від 20.02.2014 року, копію акту
погодження меж земельної ділянки
суміжними землевласниками та
землекористувачами від 20.02.2014 року,
копію листа Управління
Держземагентства у м. Одесі Одеської
області щодо неможливості надання
заявнику переліку обмежень у
використанні та надання земельних
сервітутів на вищезазначену земельну
ділянку через невідповідність її
конфігурації та розмірів, суд вважає
належним чином доведеними та
обґрунтованими вимоги ОСОБА_1

З огляду на вищевикладені обставини у
їх сукупності, та те, що відповідно до ч.
2 ст.256 ЦПК України суд вправі
розглядати справи про встановлення
фактів, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, та на те,
що виявлений факт існування
розбіжностей у вимірах розміру та
конфігурації вказаної земельної
ділянки перешкоджає заявнику у
реалізації прав власності щодо такої
земельної ділянки, суд доходить
висновку про необхідність задоволення
заявлених вимог та встановлення
відповідних фактів, що мають юридичне
значення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215, 256 ЦПК
України, суд:

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа -
Управління Держземагентства у м. Одесі
Одеської області, про встановлення
факту володіння земельною ділянкою,
встановлення фактичного розміру
земельної ділянки - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1,
передана у приватну власність на
підставі договору купівлі продажу від
04 березня 1997 року №8-522, про що видано
Державний акт на право власності на
землю серії І-ОД №029382 від 14.08.1997 року.

Встановити факт того, що дійсною площею
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
що відповідно до Державного акту на
право власності на землю серії І-ОД
№029382 від 14.08.1997 року належить ОСОБА_1, є
0,0412 га., а дійсними лінійними промірами
поворотних точок зовнішніх мір є такі,
що відображені на кадастровому плані
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості), яка
розроблена ФОП ОСОБА_2 із координатами
поворотних точок відповідно:

точка №1 Х:5134424,26; Y:3395961,45;

точка №2 X:5134418,90; Y:3395972,10;

точка №3 X:5134389,09; Y:3395954,75;

точка №4 X:5134392,02; Y:3395961,45;

та лінійними мірами від «т.1» до «т.2» 11,92
м., від «т.2» до «т.3» 34,50 м., від «т.3» до
«т.4» 11,59 м., та від «т.4» до «т.1» 36,88 м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси
П.А. Прохоров