Справа № 463/312/14
Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/783/2352/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р.
Категорія справи:51
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю позивачки ОСОБА_3; Макарчука
В.Г. і Чайки М.О. - представників
Львівського обласного управління
водних ресурсів Держводагентства
України,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Макарчука
Віктора Григоровича, представника
Львівського обласного управління
водних ресурсів Держводагентства
України, на рішення Личаківського
районного суду міста Львова від 29 січня
2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням (з урахуванням
ухвали Личаківського районного суду
міста Львова від 21 березня 2014 року про
виправлення описки у даті ухвалення
цього рішення - а.с. 95) задоволено позов
ОСОБА_3 до Львівського обласного
управління водних ресурсів
Держводагентства України та скасовано
наказ згаданого відповідача від 16.10.2013
року № 215 про оголошення догани ОСОБА_3
Вирішено питання судових витрат (а.с.
68-70).

Дане рішення оскаржив Макарчук В.Г. -
представник Львівського обласного
управління водних ресурсів
Держводагентства України.

Апелянт просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову, покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
невідповідність висновків суду
обставинам справи та на порушення норм
матеріального і процесуального права
(а.с. 80-87, 106-255).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників відповідача на
підтримання доводів апеляційної
скарги та заперечення цих доводів зі
сторони позивачки, перевіривши
матеріали справи та законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Задоволення позовних вимог суд
мотивував тим, що відповідачем при
вирішенні питання про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
позивачки у виді оголошення їй догани
не було дотримано вимог статті 149 КЗпП
України, якою передбачено, що до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення, а також
передбачено, що при обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника.

Однак вище наведені висновки судом
зроблені за неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
та не відповідають обставинам справи,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка з 03
жовтня 2011 року працювала на посаді
провідного інженера відділу
використання водних ресурсів та
моніторингу вод в Львівському
обласному управлінні водних ресурсів
Держводагентства України.

Наказом по Львівському обласному
управлінню водних ресурсів
Держводагентства України від 16 жовтня
2013 року № 215 „Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_3" позивачці було оголошено
догану. Підставою для оголошення
догани позивачці стало те, що вона у
письмовій формі безпідставно
відмовилась від виконання доручення
начальника відділу Чайки М.О. про
виконання листа-запиту Львівської
обласної державної адміністрації від
20.09.2013 року № 05-1398 про надання у термін
до 26.09.2013 року інформації у паперовому
та електронному вигляді про стан
водних ресурсів на території
Львівської області (а.с. 11-12).

При цьому судом встановлено та
стверджується матеріалами наступне.

23.09.2013 року на адресу Львівського
обласного управління водних ресурсів
Держводагентства України за вхідним №
2144 надійшов лист-запит Департаменту
екології та природних ресурсів
Львівської обласної державної
адміністрації, у якому згаданий
Департамент просив в термін до 26.09.2013
року подати йому в паперовому та
електронному вигляді інформацію про
стан водних ресурсів на території
Львівської області згідно додатку на
4-х аркушах.

24.09.2013 року начальник відділу
використання водних ресурсів та
моніторингу вод Чайка М.О.
(безпосередній начальник позивачки)
доручила виконання вище згаданого
завдання ОСОБА_3 (а.с. 56, 116-119).

В цей же день, а саме - 24.09.2013 року, ОСОБА_3
подала на ім'я начальника Львівського
обласного управління водних ресурсів
Держводагентства України доповідну
про те, що вона вважає „недоцільним і
неможливим виконання (нею) даного
завдання", мотивуючи її тим, що вона „не
має доступу до електронної пошти
відділу", а також тим, що „інформація,
яку необхідно подати Департаменту ...
знаходиться в компютерній програмі
WINGOSWOD. Згідно посадової інструкції
(вона) не працює з даною програмою. В
відділі є фахівець, який виконує дану
роботу" (а.с. 9).

Як вбачається зі змісту вище наведеної
доповідної, її автор (ОСОБА_3)
повідомляє керівництво працедавця про
„недоцільність і неможливість
виконання (нею) даного завдання", а не
просить від начальника відділу
„роз'яснення для виконання вимог вище
вказаного листа", а відтак доводи
позовної заяви - з посиланням на
відсутність відповідних „роз'яснень"
зі сторони начальника відділу на
згадану доповідну - є надуманими і не
відповідають фактичним обставинам
справи.

25 та 26.09.2013 року начальник віділу Чайка
М.О. подала на ім'я начальника
Львівського обласного управління
водних ресурсів Держводагентства
України службові записки з приводу
вище зазначених дій ОСОБА_3 (а.с. 38, 39), за
результатами розгляду яких було видано
наказ по Львівському обласному
управлінню водних ресурсів
Держводагентства України від 30.09.2013
року № 204 про проведення комісійної
службової перевірки обставин, які були
предметом згаданих службових записок,
для чого було утверено комісію з числа
працівників Управління, які не є
працівниками відділу використання
водних ресурсів та моніторингу вод (а.с.
41-42).

Вище згаданою комісією були відібрані
пояснення, як у самої ОСОБА_3, так і у
інших працівників відділу (а.с. 43-49).

Згідно висновків комісії, викладених у
Акті комісійної службової перевірки
від 11.10.2013 року, доручення начальника
відділу Чайки М.О. ОСОБА_3 носило
правомірний характер та не виходило за
межі повноважень ОСОБА_3 встановлених
її посадовою інструкцією; поважних
причин невиконання ОСОБА_3 своїх
обов'язків Комісією не встановлено; у
діяннях ОСОБА_3 вбачаються ознаки
порушення трудової дисципліни шляхом
вчинення протиправного винного діяння
у формі невиконання з вини працівника
без поважних причин покладених на
нього трудових обов'язків, закріплених
нормами трудового права (КЗпП,
правилами внутрішнього розпорядку,
посадовою інструкцією), а також у
невиконанні правомірних вказівок
роботодавця (а.с. 51-54).

Вище наведені висновки Комісії
доводами, які містяться у позовній
заяві ОСОБА_3, не спростовуються.

Завдання Департаменту екології та
природних ресурсів Львівської
обласної державної адміністрації
вчасно і без проблем було виконано
іншими працівниками відділу (а.с. 120-123).

Слід зауважити, що матеріалами справи
стверджується, що робота по наданню
інформації, вимога щодо якої містилася
у запиті Департаменту екології та
природних ресурсів Львівської
обласної державної адміністрації, є
профільною у роботі відділу
використання водних ресурсів та
моніторингу вод і така робота
систематично проводиться всіма
працівниками відділу при підготовці
квартальних та річних звітів про
проведену відділом роботу (а.с. 124-132), а
також входить у коло посадових
обов'язків ОСОБА_3, п.2.7 посадової
інструкції якої встановлено, що її
завданням та обов'язком є аналіз і
оцінка сучасного стану використання
водних ресурсів, підготовка інформації
в різні органи влади про стан
використання води (а.с. 4-6).

Як також стверджується матеріалами
справи, узагальнена інформація,
необхідна ОСОБА_3 для виконання нею
завдання по підготовці відповіді на
запит Департаменту екології та
природних ресурсів Львівської
обласної державної адміністрації,
знаходилася одночасно в трьох джерелах
інформації: 1) в електронному вигляді в
комп'ютері; 2) в паперовому вигляді у
папці „Основні показники"; 3) в
паперовому вигляді у папці „Звіти".

Також слід зауважити, що матеріалами
справи стверджується те, що і раніше
мали місце випадки, коли ОСОБА_3
фактично відмовлялася від виконання
поставлених перед нею завдань, які
передбачені посадовою інструкцією
провідного інженера відділу
використання водних ресурсів та
моніторингу вод, вимагаючи у
начальника відділу „письмово
розтлумачити, які дії (вона) має вчинити
стосовно наданого (начальником
відділу) завдання. Також ...
обгрунтувати правомірність
(начальника відділу) дій щодо даного
завдання" (а.с. 140-141), що породжувало
обурення у інших працівників відділу,
які зверталися з цього приводу з
відповідною службовою запискою до
начальника Львівського обласного
управління водних ресурсів
Держводагентства України (а.с. 163).

Відповідно до ст. 139 КЗпП України
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу,
додержуватися трудової і
технологічної дисципліни, вимог
нормативних актів про охорону праці,
дбайливо ставитися до майна власника, з
яким укладено трудовий договір.

Згідно Посадової інструкції
провідного інженера відділу
використання водних ресурсів,
позивачка відповідає за виконання
покладених на неї обов'язків згідно
даної посадової інструкції (п.4.1), до
яких (завдань та обов'язків)
відноситься (зокрема) забезпечення
своєчасного і якісного виконання плану
робіт відділу, вказівок керівництва
облводресурсів, начальника відділу (п.
2.1); аналіз і оцінка сучасного стану
використання водних ресурсів,
підготовка інформації в місцеві органи
влади, природоохоронні, правоохоронні
органи тощо про стан використання води
(п.2.7).

Матеріалами справи стверджується, що
позивачка без поважних на те причин
письмово відмовилася від виконання нею
завдання начальника її відділу по
підготовці інформації про стан водних
ресурсів на території Львівської
області на відповідний запит
Департаменту екології та природних
ресурсів Львівської обласної
державної адміністрації, оскільки
наведені нею причини носять надуманий
характер, що є порушенням ст. 139 КЗпП
України та п.п. 2.1 і 2.7 Посадової
інструкції провідного інженера
відділу використання водних ресурсів,
а відтак - порушенням трудової
дисципліни, а тому відповідач (її
працедавець) вправі був застосувати до
неї заходів дисциплінарного стягнення
у виді оголошення їй догани, що є
найлегшим заходом стягнення з
передбачених ст. 147 КЗпП України.

З урахуванням вище наведених обставин
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового - про
відмову у задоволенні позовних вимог
за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 1 і
3, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Макарчука Віктора
Григоровича, представника Львівського
обласного управління водних ресурсів
Держводагентства України,
задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду
міста Львова від 29 січня 2014 року
скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її
позовних вимог.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Суддя:

Судді: