Справа № 755/7991/13-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
клопотання представника позивача
ОСОБА_1 ОСОБА_8 про призначення
комплексної експертизи документа,-

встановив:

В провадженні Дніпровського районного
суду м. Києва знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
треті особи Приватний нотаріус КМНО
ОСОБА_5, Головне управління юстиції в м.
Києві, Державний нотаріус 22-ї Київської
державної нотаріальної контори Ковток
Алла Іванівна про визнання заповіту,
дублікату заповіту та свідоцтва про
право на спадщину за заповітом
недійсними.

Представником позивачки заявлене
клопотання про проведення комплексної
експертизи для з»ясування питання чи
написано заповіт від 06.09.1994 року,
посвідчений нотаріусом Ковток А.І.,
нотаріусом Ковток А.І. чи ОСОБА_7 та чи
відповідає час написання заповіту від
06.09.1994 року даті, яка у ньому зазначена,
а саме 06 вересня 1994 року. Проведення
комплексної експертизи просить
доручити Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Позивачка підтримала клопотання свого
представника.

Представник відповідачки заперечував
проти призначення експертизи,
посилаючись на безпідставність та
надуманість заявленого клопотання.

Представник третьої особи та треті
особи в судове засідання не з»явилися,
про дату, час та місце розгляду справи
треті особи були повідомлені належним
чином, про причини неявки суд не
повідомлено.

Суд, вислухавши клопотання
представника позивачки та думку
учасників судового засідання з приводу
заявленого клопотання, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного висновку.

Відповідно до вимог частини першої ст.
143 Цивільного процесуального кодексу
України для з'ясування обставин, що
мають значення для справи і потребують
спеціальних знань у галузі науки,
мистецтва, техніки, ремесла тощо суд
призначає експертизу за заявою осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
судову експертизу» судова експертиза -
це дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у провадженні органів
дізнання, досудового та судового
слідства.

Порядок призначення судової
експертизи у науково-дослідних
судово-експертних установах
Міністерства юстиції України,
обов'язки, права та відповідальність
судового експерта, організація
проведення експертиз та оформлення їх
результатів визначається Законом
України „Про судову експертизу",
Цивільним процесуальним кодексом,
Інструкцією про призначення та
проведення судових експертиз та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень і іншими
нормативно-правовими актами з питань
судової експертизи.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 14.03.2014 р. відповідно до
заявленого представником позивачки
клопотання у даній справі була
призначена посмертна судова
почеркознавча експертиза на вирішення
якої було проставлене питання: підпис
ОСОБА_7 у заповіті від 06.09.1994 року,
складеному на ім»я ОСОБА_4, посвідчений
Державним нотаріусом Двадцять другої
Київської державної нотаріальної
контори Ковток А.І., зареєстрований в
реєстрі за № 1у-1863 виконаний ОСОБА_7 чи
іншою особою.

На виконання ухвали Дніпровського
районного суду м. Києва експертами
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз складено
висновок від 13.05.2014 року за № 3533/3534/14-32.

Висновок експерта - це докладний опис
проведених експертом досліджень,
зроблені у результаті них висновки та
обґрунтовані відповіді на питання,
задані судом (ст. 66 Цивільного
процесуального кодексу України).

Комплексну експертизу представник
позивачки просить провести для
з»ясування питання заповідачем чи
нотаріусом було написано текст
спірного заповіту та визначення дати
написання заповіту.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України
комплексна експертиза проводиться не
менш як двома експертами різних
галузей знань або різних напрямків у
межах однієї галузі знань.

Як зазначено вище, у даній справі за
клопотанням представника позивачки
була проведена судова почеркознавча
експертиза з урахуванням поставленого
питання, що стосується предмету спору
за результатами якої судовими
експертами КНДІСЕ складений висновок
від 13.05.2014 року.

Для проведення дослідження експертам
надавались матеріали цивільної справи,
які містять досліджувані документи та
зразки підписів заповідача ОСОБА_1,
будь-які інші додаткові документи суду
не представлені.

Також суду не доведено поважності
причин не заявлення вищевказаного
клопотання до початку розгляду справи
по суті, згідно вимог ст. 131 ЦПК України,
якою регламентовано порядок подання
сторонами суду доказів, при цьому
учасникам судового засідання судом
роз»яснювались процесуальні права та
обов»язки.

Відповідно до ч. 6 ст. 146 ЦПК України,
висновок експерта для суду не є
обов»язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212
цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ немає для
суду наперед встановленого значення.

За викладених обставин, враховуючи
зміст заявлених позовних вимог та
обгрунтування позову, недоведеність,
що заява про призначення комплексної
експертизи подана несвоєчасно з
поважних причин, та беручи до уваги, що
справа розглядом по суті розпочата,
копії спірних заповіту та його
дублікату наявні у матеріалах справи, з
якою позивачка та її представники
ознайомлювалися, додаткових
документів з питання проведення
експертизи не надано, тому клопотання
представника позивачки про
призначення комплексної експертизи не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 57, 66, 131, 149 ЦПК України
суд,-

У Х В А Л
И В:

У задоволенні клопотання представника
позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_8 про
призначення комплексної експертизи
заповіту від 06.09.1994 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.293
Цивільного процесуального кодексу
України заперечення на ухвали, що не
підлягають оскарженню окремо від
рішення суду, включаються до
апеляційної скарги на рішення суду. У
разі подання апеляційної скарги на
ухвалу, що не підлягає оскарженню
окремо від рішення суду, суд першої
інстанції повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу, яка не підлягає
оскарженню.

Суддя