Справа № 473/2204/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої -
судді Лузан Л.В., при секретарях
судового засідання - Пащенко Ю.В.,
Однораз Т.А., Прутян І.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
місті Вознесенськ Миколаївської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Білоусівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області, треті особи, які не заявляють
самостійні вимоги щодо предмета спору:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування, -

встановив:

В травні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Білоусівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області про визнання права власності
на жилий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла його мати - ОСОБА_4. Після її
смерті відкрилася спадщина, зокрема, у
вигляді обумовленого жилого будинку,
який остання успадкувала після смерті
чоловіка - ОСОБА_5, проте
належним чином не оформила.

Позивач, як спадкоємець за
заповітом, прийняв спадщину в
передбаченому законом порядку. Але, при
звернені останнього до нотаріальної
контори з метою отримання свідоцтва
про право на спадщину на вказане
нерухоме майно, отримав відмову в
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа на
нього, що, в свою чергу стало підставою
для звернення з даним позовом до суду.

Позивач, його представник у
судове засідання не з'явилися.
Останній надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримав.

Представник відповідача -
Білоусівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області - в судове засідання не
з'явився. Згідно заяви, що наявна в
матеріалах справи, просив розглянути
справу за його відсутності, не
заперечував проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Треті особи без самостійних вимог
у судове засідання не з'явилися. Надали
суду заяви про розгляд справи за їх
відсутності, не заперечували проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Дослідивши та оцінивши матеріали
справи в межах заявлених позовних
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК
України, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5.

За життя останній, відповідно до
договору купівлі - продажу,
посвідченого 15.12.1970 року секретарем
виконавчого комітету Білоусівської
сільської ради Вознесенського району
Миколаївської області, придбав жилий
будинок в с. Білоусівка Вознесенського
району Миколаївської області. Даний
договір зареєстровано в книзі записів
нотаріальних дій за 1970 рік, реєстровий
№ 14, а також внесені відомості до
погосподарської книги за № 603. В
подальшому обумовленому будинку було
присвоєно адресу: АДРЕСА_1, згідно
рішення Білоусівської сільської ради
за № 6 від 24.12.1997 року.

Заповіт на випадок смерті
ОСОБА_5 не складав.

За повідомленням Другої
Вознесенської державної нотаріальної
контори за № 837/01-09 від 17.06.2014 року
спадкова справа після смерті вказаної
особи не заведена.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що на час відкриття
спадщини разом з спадкодавцем
проживала та була зареєстрована
дружина померлого ОСОБА_4, згідно даних
будинкової книги за 1965 - 1971 роки.

Виходячи з наведеного, відповідно
до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних
положень чинного Цивільного кодексу
України правовідносини між сторонами
з приводу прийняття спадщини
регулюються нормами Цивільного
кодексу України 1963 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК
України 1963 року спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має
місце, коли і оскільки воно не змінено
заповітом.

Згідно ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963
року для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні
бути вчинені протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

При цьому, прийняття спадщини - це
дія спадкоємця, яка засвідчує його
згоду вступити в спадкові права.
Оскільки за своєю юридичною природою
прийняття спадщини є одноособовою
угодою, обумовлена дія може бути
вчинена тільки дієздатною особою.
Цивільна дієздатність фізичної особи
встановлюється відповідно до ст. ст. 30-32
ЦК України.

Таким чином, виходячи з наведеного
слідує, що спадщину після смерті
ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_4
Інших осіб, які прийняли спадщину в
передбаченому законом порядку судом не
виявлено.

Також матеріали справи вказують
на те, що спадкодавець набув право
власності на жилий будинок АДРЕСА_1 на
законних підставах та з дотриманням
порядку, встановленого законодавством
на час набуття такого право. Отже, дане
нерухоме майно ввійшло до складу
спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Проте
за життя свідоцтво про право на
спадщину за законом на вищевказаний
жилий будинок не отримала.

Відповідно до ст. 1218 діючого ЦК
України, який підлягає застосуванню в
даному випадку, до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Після її смерті відкрилася
спадщина, до складу якої входить
зазначений будинок.

На випадок смерті ОСОБА_4 склала
заповіт, який був посвідчений 18.09.2008
року секретарем виконавчого комітету
Білоусівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області, відповідно до якого заповіла
все своє майно позивачу.

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК
України для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в
шестимісячний строк в порядку,
передбаченому законом, в тому числі
шляхом подання відповідної заяви до
нотаріальної контори.

Згідно повідомлення Другої
Вознесенської державної нотаріальної
контори Миколаївської області за №
716/01-09 від 28.05.2014 року позивач ОСОБА_1., як
спадкоємець за заповітом, належним
чином прийняв спадщину.

Інших спадкоємців, які прийняли
спадщину та мають право на її
обов'язкову частку, судом не виявлено.

Проте, при зверненні до
нотаріальної контори з питанням
отримання свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на вищевказане
спадкове майно, позивач отримав
відмову в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа на
нерухоме майно.

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України
юрисдикція суду поширюється на всі
правовідносини, які виникають у
державі. Ст. 55 Конституції України
гарантує судовий захист прав і свобод
людини і громадянина. Тобто, будь-які
цивільні права та інтереси, які
охороняються законом, можуть
заслуговувати на судовий захист.

Таким чином, враховуючи вказані
обставини, суд прийшов до висновку, що
обраний позивачем спосіб захисту
відповідає вимогам діючого
законодавства, може бути застосований
судом до даних правовідносин, тому
відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне
право позивача підлягає захисту шляхом
визнання за ним права власності на
спадкове майно в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212 - 215,
223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Білоусівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області, треті особи, які не заявляють
самостійні вимоги щодо предмета спору:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Білоусівка
Вознесенського району Миколаївської
області, на жилий будинок АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Л.В. Лузан