Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №283/2352/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Широкової
Л.В.,

суддів
Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Малинського
районного суду Житомирської області
від 17 червня 2014 року

по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення в
солідарному порядку заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ
„ПриватБанк") про визнання
неправомірними дій щодо підвищення в
односторонньому порядку процентної
ставки ,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Малинського районного
суду Житомирської області від 17 червня
2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 21347,40 грн. та 114,70 грн. судового
збору. У решті позову відмовлено за
безпідставністю.

Ухвалами Малинського районного суду
Житомирської області від 17.06.2014 року
позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_5про стягнення в солідарному
порядку заборгованості за кредитним
договором та зустрічну позовну заяву
ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про
визнання неправомірними дій щодо
підвищення процентної ставки в
односторонньому порядку залишено без
розгляду.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3- ОСОБА_4 просить скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог за безпідставністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
тим, що рішення суду є незаконним,
необґрунтованим та таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Судом не
встановлено усіх обставин, що мають
значення для справи, не досліджено та
не надано належної оцінки доказам по
справі, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що між сторонами був
укладений кредитний договір №
ZRFWG3 від 22.04.2008 року. Згідно умов
цього договору, Банком надано ОСОБА_3
кредит у сумі 6206,75 грн., терміном до
22.04.2024 року, а відповідач взяв на себе
зобов'язання повернути його та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами у строки та порядку,
встановлених кредитним договором.

Згідно ст.526 ЦК україни
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Із матеріалів справи видно, що
Банком зобов'язання виконані у повному
обсязі, відповідачу видано кредит у
сумі 6206,75 грн., що відповідачем не
заперечується. В порушення умов
кредитного договору відповідач свої
зобов'язання не виконав, а саме не
здійснював погашення заборгованості
за кредитом у встановлені договором
порядку та строки. У зв'язку із
зазначеними порушеннями зобов'язань,
станом на 27.03.2013 року відповідач має
заборгованість - 21347,40 грн., яка
складається з: 6063,21 грн. -
заборгованість за кредитом, 6704,09 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 8580,10 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором /а.с.5-7/.

Частина 2 ст. 1050 ЦК України
передбачає, що за наслідками порушення
позичальником зобов'язань, щодо
повернення чергової частини суми
кредиту є право позикодавця
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту.

Оскільки, відповідачем ОСОБА_3
умови кредитного договору належним
чином не виконуються, колегія суддів
погоджується з висновками суду 1
інстанції, що вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» є обґрунтованими.

Крім того, як вбачається з п.2.3.1.
укладеного кредитного договору, Банк
має право в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом, при зміні
кон'юнктури ринку грошових ресурсів в
Україні, а саме: зміні курсу долара США
до гривні більше ніж на 10% у порівнянні
з курсом долара США до гривні,
встановленого НБУ на момент укладення
даного Договору; зміні облікової
ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у
страховий (резервний) фонд або зміні
середньозваженої ставки по кредитах
банків України у відповідній валюті (по
статистиці НБУ).

Доводи апелянта про
неповідомлення ОСОБА_3 про підняття
процентної ставки за кредитним
договором спростовуються матеріалами
справи (повідомленням банку від 26.06.2008
року за №20.1.3.2/6-8358 та реєстром
відправлення рекомендованих листів №
11і (а.с.108-109).

З урахуванням викладеного,
колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції дав належну
оцінку усім обставинам і доказам по
справі та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 17 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної
скарги до цього суду.

Головуючий:
Судді: