Справа № 386/556/14-ц
Провадження № 2/386/154/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року смт. Голованівськ
Голованівський районний суд
Кіровоградської області

В складі головуючого судді
Бутенко О. Ф.

розглянувши в судовому засіданні в
залі суду в смт. Голованівськ в режимі
відео конференції цивільну справу за
позовом Публічного Акціонерного
Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості

в с т а н
о в и в :

Представник позивача звернувся
до суду з зазначеною заявою і вказав ,
що 30.03.2007 року позивач - Публічне
Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (
правонаступник ТОВ «Комерційний Банк
«Дельта» ) та відповідач ОСОБА_1 уклали
кредитний договір № 001-10036-300307.

Відповідно до умов договору
позивач зобов»язався надати
відповідачу кредит в сумі 1970 ( одна
тисяча дев»ятсот сімдесят) грн. на
придбання певного майна , а відповідач
зобов»язана була повернути позивачу
вказану суму , а також сплатити
кредитору проценти в розмірі 12%
річних та 1, 95 % щомісячно за ведення
кредитної справи .

Позивач свої зобов»язання
виконав , надав відповідачу кредит в
сумі 1970 грн , а відповідач на вказану
суму отримала в своє розпорядження
майно , що підтверджується
меморіальним ордером ,
рахунок-фактурою та накладною .

Відповідач свої зобов»язання
належним чином не виконала ,
заборгованість за кредитом , за
відсотками та за комісіями в повному
обсязі не сплатила , тому станом на
27.02.2014 року заборгованість
відповідача за кредитом становить 925 ,
37 грн , за відсотками - 46, 37 грн , за
комісіями - 516. 87 грн, загальна сума
заборгованості складає 1488 , 61 грн .

Представник відповідача просить
позов задовольнити , стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість по кредитному договору
в сумі 1488 , 61 грн та судові витрати в
сумі 243 , 60 грн.

Справу розглянути в відсутність
представника позивача .

В судове засідання представник
позивача двічі не з»явився
незважаючи на ухвалу суду про
визнання його участі обов»язковою
для дачі пояснень по позову ,
рекомендовані листи одержав під
підпис 04.06. та 05.06.2014 року , надіслав
клопотання про проведення судового
засідання в режимі
відеоконференцзв»язку .

За клопотанням представника
позивача суд двічі призначав справу
в режимі відео конференції , надіслав
представнику ухвалу суду та
рекомендовані листи про день та час
слухання справи , які він одержав під
підпис 23.06., 26.06 та 07.07.2014 року , але на
відео конференцію в Ленінський
районний суд м. Кіровограда
представник позивача не з»явився ,
про причини неявки суд не повідомив,
тому суд розглянув справу в його
відсутність .

Відповідач ОСОБА_1 позов не
визнала і суду пояснила , що дійсно
30.03.2007 року уклала з позивачем
кредитний договір , отримала кредит в
сумі 1970 грн на придбання холодильника
для доньки, придбала холодильник ,
сплатила в рахунок кредиту страховий
платіж , що збільшило суму кредиту на
354 , 60 грн , таким чином сума кредиту
складала 2324, 60 грн , яку вона
зобов»язана була сплатити позивачу
протягом 2-х років ( 24-х місяців) , а
також сплачувати позивачу проценти
за користування кредитом та за
ведення кредитної справи .

Сплачувати кредит потрібно було
не пізніше 30 числа кожного місяця ,
щомісячний платіж - 156 грн.

Позивач пояснив , що кредит
можливо сплатити достроково , якщо
сплачувати щомісячно більшу суму ,
тому інколи вона сплачувала 200 грн , 400
грн . 500 грн , кошти завжди вносила
вчасно , пропустила строк сплати лише
один місяць.

Потім їй зателефонували з Києва
, сказали сплатити ще 1400 грн і кредит
буде погашено , вона сплатила . Згодом
прийшов лист сплачувати ще , вона
платила декілька місяців , по
квитанціях порахувала , що давно
переплатила суму боргу і платити не
стала .

Тривалий час її ніхто не
турбував , а потім знову
запропонували сплатити 1400 грн , вона
відмовилась .

Вважає , що заборгованості не має
, що підтверджується квитанціями ,
кошти банку вона переплатила , тому
позов необхідно залишити без
задоволення .

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив , що
відповідачка його теща . саме для їх
сім»ї вона купувала холодильник .

Він разом з ОСОБА_1 сплачував
кредит , слідкував , щоб оплата
проводилась вчасно . Щомісячно
необхідно було сплачувати по 156 грн.
Згодом до них телефонували з банку ,
говорили , що виникла заборгованість ,
вони почали сплачувати по 200 грн , 400
грн , 500 грн . Потім їм запропонували
сплатити 1400 грн , сказали , що кредит
буде погашено, вони сплатили . Біля 6
місяців до них ніхто не телефонував , а
потім знову запропонували сплатити
1400 грн , погрожували , що звернуться до
суду .

Вважає ,що кредит вони не лише
погасили в повному обсязі , але й
переплатили велику суму , згідно
квитанцій сплатили більше 5000
грн.

Суд , заслухавши відповідача , свідка
,дослідивши матеріали справи дійшов
до висновку , що позов задоволенню не
підлягає виходячи з наступного :

Судом встановлено , що 30.03.2007 року між
сторонами було укладено кредитний
договір № 001-10036-303307 .

Відповідно до вимог п. 1.1. та 1.2
зазначеного договору кредитор (
позивач ) зобов»язався надати
позичальнику ( відповідачу ) грошові
кошти в сумі 1970 ( одна тисяча
дев»ятсот сімдесят) грн на придбання
майна та 354, 60 грн на оплату
позичальником страхових платежів ,
загальна сума кредиту складає 2324 , 60
грн , кредит надано на 24 місяці,
кінцевий термін повернення та сплати
всіх платежів 29.03.2009 року .

Згідно п. 2.3., 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8
вказаного договору відповідач
зобов»язалась придбати відповідне
майно , протягом 24-х місяців
сплачувати позивачу щомісячний
платіж в розмірі 156 грн ,а саме:
відповідну суму основного боргу по
кредиту , проценти за користування
кредитом виходячи зі ставки 12% річних
, 1,95 % за ведення кредитної справи
починаючи з місяця , що слідує за
місяцем , в якому надано кредит.

Щомісячний платіж необхідно вносити
до 30 числа кожного місяця, але не
пізніше останнього робочого дня
місяця , якщо 29 , 30 , 31 число місяця
припадає на вихідний .

При цьому сторони домовились , що за
перший факт порушення строку сплати
платежу кредитор штрафні санкції не
нараховує , за другий факт порушення
строку платежу кредитор нараховує
штраф в сумі 200 грн , за третій -300 грн ,
за четвертий та послідуючі факти - 400
грн ( п. 6.5.1.Договору) .

Дані факти не підлягають
доказуванню , як такі , що визнаються
сторонами і ніким не оспорюються .

Позивач свої зобов»язання виконав ,
надав відповідачу кредит в сумі 2324, 60
грн , відповідач придбала на вказані
кошти холодильник , сплатила страхові
внески і належним чином до 06.08.2009 року
в повному обсязі сплатила позивачу
кредитну заборгованість , тобто
основний борг в розмірі 2324,60 грн ,
проценти за користування кредитним
коштами та кошти за ведення
кредитної справи за 24 місяці,
передбачені кредитним договором .
Станом на 06.08.2009 року та на час
пред»явлення позову заборгованості
перед кредитором відповідач ОСОБА_1
не мала .

Так, з доданого до матеріалів справи
розрахунку ціни позову слідує , що
відповідач сплачувала щомісячні
платежі банку з 03.05.2007 року по 08.08.2008
року включно , внесла 18 платежів ,
основний кредитний борг (тіло
кредиту) було погашено на суму 1419,03 грн
, заборгованість по кредиту складає 905
, 37 грн.

Інші внесені відповідачкою кошти
були направлені на погашення боргу
за процентами за користування
кредитом , на комісію ( плата за
ведення кредитної справи ) та на
відшкодування штрафів .

Разом з тим , борг за відсоткакми
складає 46, 37 грн , за комісію - 516, 87 грн ,
а/с- 16-17.

Зазначений розрахунок не відповідає
дійсності і спростовується наданими
відповідачем квитанціями про сплату
кредиту , а/с- 56-69 .

Виходячи з умов договору відповідач
зобов»язана була сплатити банку
щомісячні платежі в сумі 3744 грн ( без
врахування штрафів ) , фактично за
період з 11.04.2007 року по 06.08.2008 року
сплатила 4416 грн , тобто , незважаючи на
те , що кредит ОСОБА_1 сплатила
достроково , не за 24 місяці , а за 17
місяців , проценти за користування
кредитом та комісію за обслуговування
кредитної справи вона оплатила по
29.03.2009 року , переплата склала 672 грн.

Суд дійшов до висновку , що позивач
безпідставно нараховував відповідачу
штраф за порушення строків сплати
платежів , оскільки таке порушення
мало місце лише один раз , а згідно
договору за перший факт порушення
строків штраф не нараховується .

Кредитним договором передбачено , що
платежі в сумі 156 грн позичальник
зобов»язаний сплачувати починаючи з
місяця , що слідує за місяцем , в якому
надано кредит , тобто з квітня 2007 року,
не пізніше 30 числа або останнього
робочого дня місяця .

В розрахунку зазначено , що за
платіжні періоди з 31.03. по 30.04. 2007 року
та з 01.05. по 30.05.2007 року борги погашено
03.05., 18.05 та 30.05 2007 року , що суперчить
квитанціям , в яких вказані дати
сплати - 11.04. та 18.05.2007 року , тобто за 19
та 12 днів до 30 числа , завчасно.

Платіж за період з 30.05. по 30.06.2007 року
було внесено 20.06.2007 року , за 10 днів до
передбаченої договором дати .

Платіж за період з 01.07. по 30.07.2007 року
ОСОБА_1 внесла 18.07, за 12 днів до строку.

Платіж за період з 30.07. по 30.08.2007 року
відповідач дійсно прострочила , 28.09.2007
року внесла в касу банку не 156 грн , а
400 грн, тобто за 2 місяці з урахуванням
прострочених відсотків , мав місце
перший факт порушення строку сплати
платежу , штраф за який , відповідно до
п. 6.5.1, не нараховується , але позивач
нарахував ОСОБА_1 штраф в сумі 200 грн.

З жовтня 2008 року по серпень 2009 року ,
тобто до повного погашення
заборгованості по кредиту , ОСОБА_1
кредитні платежі сплачувала вчасно ,
задовго до 30 числа і в розмірах , які
відповідали договірним або значно їх
перевищували , що потягло за собою
дострокову сплату кредиту , але штраф
їй безпідставно , необгрунтовано
неодноразово нараховувався , а саме :

19.10.2008 року внесено 156 грн , нараховано
штраф 300 грн ,

07.11.2008 року внесено 200 грн ,

05.12.2008 року внесено 500 грн , нараховано
штраф 400 грн ,

04.01.2009 року внесено 200 грн , нараховано
штраф 400 грн

06.02.2009 року внесено 1400 грн , нараховано
штраф 400 грн , внесені кошти направлено
на погашення неіснуючих штрафів.

Послідуючі платежі в розмірі 156 грн
вносились також завчасно - 12.03., 04.04, 14.05,
11.06, 09.07 та 06.08.2009 року , але в липні 2009
року з невідомих причин знову було
нараховано штраф в розмірі 400 грн .

Згідно приписів ст. 10, 60 ЦПК України
сторони та інші особи , які беруть
участь у справі , мають рівні права
щодо подання доказів, їх дослідження
та доведення перед судом їх
переконливості .

Кожна сторона повинна довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень .

Суд сприяє всебічному і повному
з»ясуванню обставин справи .

Доказуванню підлягають обставини , які
мають значення для ухвалення рішення
у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб , які беруть участь у справі ,
виникає спір.

Суд , долучивши докази відповідача ,
для повного з»ясування обставин
справи визнав явку представника
позивача обов»язковою , 4 рази
викликав представника в судове
засідання , в тому числі , за його
клопотанням , двічі в режимі
відеоконференції , ухвалою суду
зобов»язав представника позивача
надати в судове засідання для огляду
кредитну справу та роздруківку
платежів , але представник позивача
не скористався своїм правом щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості , тому суд ,
обгрунтовуючи рішення , виходив з
наявних у справі доказів .

Таким чином , суд вважає доведеним , що
відповідач ОСОБА_1 належним чином
виконала свої обов»язки , передбачені
кредитним договором , укладеним між
нею та ПАТ «Дельта Банк» 30 .03.2007 року , в
повному обсязі погасила кредитну
заборгованість в сумі 2324,60 грн ,
сплатила проценти за користування
кредитом , комісійні за ведення
кредитної справи , заборгованості по
кредитному договору № 001-10036-300307 від
30.03.2007 року не має , тому в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити .

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України
стороні ,на користь якої ухвалено
рішення , суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому
судові витрати по справі необхідно
покласти на позивача.

Викладене підтверджується копією
кредитного договору № 001-10036-300307 від
30.03.2007 року, а/с- 6-8, анкетою
позичальника , а/с- 10, рахунок- фактурою
№ 297 , а/с- 11, накладною № 297 на
отримання холодильника , а/с- 12,
розрахунком ціни позову , а/с- 16-17 ,
Статутом ПАТ «Дельта банк» , а/с- 18 ,
Свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи , а/с- 19 , квитанціями
про сплату кредиту . а/с- 56-69 , не
викликає сумніву , є достовірним ,
докази є вичерпними .

Куруючись ст.ст.10,11,60, 88 , 212 , 214,215,218 ЦПК
України, ст.ст. 11,15,22,526,530,631,1046-1056 ЦК
України , суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного
Акціонерного Товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості відмовити .

Судові витрати по справі
покласти на позивача .

Рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Кіровоградської
області через Голованівський районний
суд протягом 10 ( десяти ) днів з дня
проголошення рішення , а в разі
проголошення в судовому засіданні
вступної та резолютивної частини
рішення в такий же строк з дня
складання повного рішення .

Особи , які брали участь у
справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення , можуть
подати апеляційну скаргу протягом
10(десяти) днів з дня отримання копії
цього рішення .

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної
скарги рішення суду , якщо його не
скасовано , набирає законної сили після
розгляду скарги апеляційним судом .

Повне рішення складено
05.07.2014 року.

Суддя: О. Ф. Бутенко