АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4891/14
Головуючий 1 інст.: Божко В.В.
Доповідач: Хорошевський О.М.
Категорія: право власності
УХВАЛА

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого, судді -
Хорошевського О.М.,

суддів:
Зазулинської Т.П., Кругової С.С.
при секретарі -
Каменській Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м.
Харкова від 02 червня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Харківської міської ради про визнання
права власності на нежитлову будівлю, -

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом в якому
просили визнати за кожним по ? частині у
праві спільної дольової власності на
гараж, загальною площею 21,0 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог
зазначили, що 2008 року за рахунок
сумісних коштів позивачі здійснили
будівництво одноповерхового
індивідуального гаражу у дворі буд.
АДРЕСА_1.

При будівництві гаражу були враховані
інтереси третіх осіб. Однак дозволу на
початок будівельних робіт ними
отримано не було.

Висновок про стан будівельних
конструкцій і можливість подальшої
експлуатації наданий ТОВ «Консулат».

Закінчення будівництва
підтверджується технічним паспортом,
виготовленим ТОВ «Актуаль».

Вважаючи, що вони є власниками
зазначеного гаражу, посилаючись на ст.
386 ЦК України позивачі просили позов
задовольнити в порядку захисту їх прав
як власників.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 02 червня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просить рішення суду
першої інстанції скасувати як
незаконне та необґрунтоване і ухвалити
нове рішення задовольнивши позовні
вимоги.

Скарга містить посилання на те, що по
справі було ухвалене заочне рішення 19
вересня 2013 року, яким їх позов
задоволено. Відповідач - Харківська
міська рада заяви про перегляд цього
рішення не надавала.

Прокурор району не є уповноваженою
особою для подання заяви про перегляд
заочного рішення, оскільки представляє
інтереси держави в суді, а відповідач є
органом місцевого самоврядування.

На момент ухвалення оскаржуваного
рішення позивачі були власниками
земельної ділянки по АДРЕСА_1, на якій
збудовано гараж, що підтверджується
відповідним договором купівлі-продажу.

Скарга містить посилання на ст. 376 ЦК
України.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

За правилами ч. 2 ст. 45 ЦПК України з
метою представництва інтересів
громадянина або держави в суді
прокурор в межах повноважень,
визначених законом, звертається до
суду з позовною заявою, бере участь у
розгляді справи за його позовами, а
також вступити за своєю ініціативою у
справу, провадження у якій відкрито за
позовом іншої особи, на будь-якій
стадії її розгляду.

Таким чином прокурор може вступити у
справу на будь-якій стадії.

Оскільки спір виник відносно об'єкту
самовільного будівництва, яким є гараж
збудований позивачами і земельної
ділянки на якому він збудований, що
стосується прав та обов'язків
державних органів та територіальної
громади, судова колегія вважає, що
прокурор мав повноваження звертатись
до суду з заявою про перегляд заочного
рішення по цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції посилався
на передбачений законодавством
порядок прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта і
повноважень щодо цього Державної
архітектурно-будівельної інспекції.

Аналіз наведених судом норм свідчить
про те, що саме до компетенції
Державної архітектурно-будівельної
інспекції належить вирішення питання
про прийняття в експлуатацію об'єктів
самочинного будівництва.

З доказів наданих сторонами не
вбачається, що позивачі звертались до
цього державного органу, що таке
питання розглядалось і що їм
відмовлено у позитивному його
вирішенні.

Зазначений державний орган не залучено
до участі у справі як відповідача, що
само по собі є підставою для відмови у
задоволенні позовних вимог.

Що стосується посилань апеляційної
скарги на договір купівлі-продажу
земельної ділянки під спірним гаражем
судова колегія зазначає наступне.

Згідно копії першого аркушу договору
купівлі-продажу земельної ділянки №
33/14 від 15 квітня 2014 року, позивачі
придбали у часткову власність земельну
ділянку площею 0,0363 га за адресою:
АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової
будівлі (медичний центр) (а.с. 92).

Відомостей про те, що позивачам надано
земельну ділянку під збудованим ними
гаражем не надано.

Враховуючи, що доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують керуючись правилами ч.
1 ст. 308 ЦПК України судова колегія не
вбачає підстав для скасування
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1
ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова
колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 02 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: