Справа № 369/1770/14-ц
Провадження № 2-п/369/82/14
У Х В А Л А

іменем України

07 серпня 2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
Києво-Святошинського районного суду
від 13 червня 2014 року в справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зараз» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Києво-Святошинського
районного суду від 13 червня 2014 року в
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Зараз» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні послуги з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Зараз»
задоволено частково і стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ТОВ «Зараз» 13 950 грн. 81
коп. заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги та понесені
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243 грн. 60 коп..

Заявник ОСОБА_1, вона ж відповідач у
вказаній цивільній справі, звернулася
із заявою про перегляд даного заочного
рішення, посилаючись на те, що справа
була призначення до розгляду на 13
червня 2014 року, однак у зв»язку з
від»їздом у відпустку через канцелярію
суду було подано заяву про відкладення
слухання справи. При винесенні
заочного рішення судом не враховано, що
сфера комунальних послуг має
спеціальне нормативне регулювання та
потребує наявності ліцензій, жодної з
яких у позивача не має. Відносини між
споживачем і надавачем послуг мають
бути виключно договірними, оскільки
жодних інших відносин у Законі України
« Про житлово-комунальні послуги» не
наводиться, а тому за відсутності
договору будь-яких зобов»язань
виникати не повинно. Судом також не
враховано, що позивачем до позову
додано якийсь папірець, не
передбачений ст. 2 Положення Про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, в якому
вказано невідомо звідки взятий борг.
Крім того, суд послався в рішенні на
рішення апеляційного суду Київської
області, але вказане рішення подано до
перегляду разом з ухвалою ВССУ по
справі через неоднакове застосування
норм матеріального права у подібних
правовідносинах.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила
скасувати заочне рішення
Києво-Святошинського районного суду
від 13 червня 2014 року і призначити
справу до розгляду в загальному
порядку.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 підтримав заяву про перегляд
заочного рішення і просив її
задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивача ТОВ «Зараз» заяву не визнав і
заперечував проти її задоволення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
брали участь у справі, дослідивши
письмові докази, дійшов висновку, що
підстави для задоволення заяви ОСОБА_1
про перегляд заочного рішення суду від
13 червня 2014 року у цивільній справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зараз» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, відсутні.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 ЦПК
України заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Згідно вимог ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з»явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів, справа
призначалась до слухання на 13 червня 2014
року на 11 годин і відповідач ОСОБА_1
повідомлялася про дату, час і місце
розгляду справи належним чином, що
стверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення. В
заяві про перегляд заочного рішення
відповідач зазначала, що нею була
подана заява про неможливість бути
присутньою в судовому засіданні,
оскільки вона знаходитиметься за
межами м. Києва у зв»язку з
перебуванням її у відпустці з 02 червня
2014 року, однак до заяви доказів
відсутності в судовому засіданні з
поважних причин відповідач і її
представник суду не надали.

Також відповідач ОСОБА_1 її представник
не зазначили в заяві про перегляд
заочного рішення доказів, які б мали
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Доводи представника заявника, що
відповідачу ОСОБА_1 з боку позивача
чиняться перешкоди у користування
житлом, нічим не підтверджені.

Також посилання представника заявника
на рішення Києво-Святошинського
районного суду від 22 березня 2012 року, в
якому зазначено, що тільки в судовому
засіданні 22 березня 2012 року ТОВ
«Укргаз» передав ОСОБА_1 свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1, що
має значення для правильного вирішення
справи, суд вважає необґрунтованими,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що ще 06 квітня 2011 року
виконавчим комітетом
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради видано ОСОБА_1 свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
на квартиру АДРЕСА_1, яке зареєстровано
в електронному реєстрі прав власності
на нерухоме майно 11 квітня 2011 року.
Доводи заяви висновків суду не
спростовують.

Небажання відповідача ОСОБА_1 надавати
докази в обґрунтування своїх доводів з
причини ухилення від участі в судовому
засіданні під час розгляду справи по
суті, давало суду право при заочному
розгляді справи обмежитися доказами,
наданими позивачем, що повністю
відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 ЦПК
України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 224, 228, 231, 232 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення
Києво-Святошинського районного суду
від 13 червня 2014 року в справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зараз» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заочне
рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження заочного
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя:
Л. М. Ковальчук