Справа № 175/2559/14-ц
Провадження № 2/175/957/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

при секретарі - Ратушній Л.В.

розглянув у попередньому судовому
засіданні в смт. Ювілейному цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Ювілейної селищної ради, 3-ті особи:
Інспекція державного архітектурно -
будівельного контролю у
Дніпропетровській області,
Дніпропетровська районна державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
територіальної громади в особі
Ювілейної селищної ради, 3-ті особи:
Інспекція державного архітектурно -
будівельного контролю у
Дніпропетровській області,
Дніпропетровська районна державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на домоволодіння.

Представник позивачки у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд визнати за ОСОБА_1 право
власності на домоволодіння АДРЕСА_2,
яке розташоване на приватизованій
земельній ділянці загальною площею 0,150
га.

Представник Ювілейної селищної ради у
судове засідання не з'явився,
відповідно до письмової заяви голова
Ювілейної селищної ради просить суд
слухати справу за відсутності
представника селищної ради та винести
рішення згідне вимог чинного
законодавства.

Представник Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Дніпропетровській області та
представник Дніпропетровської
районної державної нотаріальної
контори у судове засідання не
з'явилися, повідомлені належним чином,
причину своєї неявки у судове
засідання не з'явилися.

Суд, заслухавши у судовому засіданні
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази та наведені
ними доводи, вважає, що позовні вимоги
позивача законні, обґрунтовані та
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серія ДН
№ 043769, виданого виконкомом Ювілейної
селищної ради 24.11.2000 року, згідно
рішення № 21 від 16.02.2000 року, та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 4550, батьку
позивача - ОСОБА_2, належала земельна
ділянка площею 0,150 гектарів для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (кадастровий
номер:02:017:0697), розташована в
АДРЕСА_2.

На вищезазначеній земельній ділянці
ОСОБА_2, самочинно побудував житловий
будинок.

В червні 2010 року мій ОСОБА_2 повністю
завершив будівництво свого
домоволодіння.

Після закінчення будівництва свого
домоволодіння, ОСОБА_2 ще за своє життя
звертався в Інспекцію ДАБК для
введення в експлуатацію свого
домоволодіння щоб потім мати змогу
оформити правовстановлюючі документи
на нього.

Але ОСОБА_2 так і не встиг з своє життя
ввести своє домоволодіння в
експлуатацію та зареєструвати за собою
право власності за спрощеним на той час
Порядком.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть від 28.01.2013 року.

Після смерті ОСОБА_2, для оформлення
своїх спадкових прав протягом строку,
передбаченого ст. 1270 ЦК України, як
спадкоємці першої черги, до
Дніпропетровської районної державної
нотаріальної контори з заявами про
видачу нам свідоцтв про право на
спадщину звернулися: донька
спадкодавця- ОСОБА_1, син спадкодавця -
ОСОБА_4, син спадкодавця- ОСОБА_7, та
донька спадкодавця - ОСОБА_6.

07.11.2013 року кожен з спадкоємців отримав
свідоцтво про право на спадщину на 1/4
частину земельної ділянки. Та цього ж
дня між спадкоємцями був укладений
договір про поділ спадкового майна
згідно якого: ОСОБА_4, ОСОБА_7. ОСОБА_6 в
рівних частках кожному переходить у
власність квартира АДРЕСА_1, загальною
площею 64,3 кв.м., житловою площею 47,9 кв.м.;
а ОСОБА_1, переходить у власність в
цілому земельна ділянка АДРЕСА_2, а
також збудований ОСОБА_2 на зазначеній
земельній ділянці будинок на який
ОСОБА_2 не встиг оформити за життя право
власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України («Склад
спадщини»): «До складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.»

Тому позивачка, як власник земельної
ділянки, має право на підставі ст. 376 ЦК
України звертатись до суду з позовом
про визнання за нею права власності на
самочинно збудоване домоволодіння її
батьком, адже за своє життя батько теж
мав таке право на підставі ч.5 ст. 376 ЦК
України звернутись до суду, але не
встиг його реалізувати.

Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України
(«Самочинне будівництво»): «На вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.»

Як встановлено у судовому засіданні,
збудоване ОСОБА_2 домоволодіння, не
порушує прав жодних осіб - на
підтвердження даних обставин суду
надано довідку квартального комітету,
яка засвідчена Ювілейною селищною
радою про те, що з приводу будівництва
ОСОБА_2 домоволодіння жодних скарг ні
від кого не поступало. Також суду
надано письмові заяви інших
спадкоємців ОСОБА_2: ОСОБА_4, ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, про те що визнання за
позивачкою права власності на
домоволодіння їхніх прав не порушує.

Згідно до п.3.4.,3.5.,3.6 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно,' затвердженим наказом
Міністерства юстиції України, від 07
лютого 2002 року за №7/5 (у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 28.07.2010
року №1692/5 - чинній на час завершення
моїм батьком будівництва
домоволодіння) та роз'яснень
Міністерства юстиції України №19-32/319
від 21.02.2005 року «Щодо порядку
оформлення документів в разі смерті
власника нерухомого майна» -у разі
смерті власника нерухомого майна,
первинна реєстрація права власності на
яке не проводилася і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання про визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися в
судовому порядку.

Перед тим як звернутись до суду з цим
позовом позивачка, з метою введення в
експлуатацію спадкового
домоволодіння, звернулася в Інспекцію
ДАБК у Дніпропетровській області та
надала всі необхідні документи, але
отримала технічну відмову: вона не
зазначила, що домоволодіння є
садибного типу, хоча будь-яке
домоволодіння автоматично є
домоволодінням садибного типу (садиба -
це будинок та земельна ділянка, на якій
він збудований, як один об'єкт)

30.12.2013 року позивачкою були повторно
подані після усунення зазначених
«недоліків» заява, декларація про
готовність об'єкта до експлуатації та
додані всі необхідні документи, в тому
числі й нотаріально посвідчена копія
документа, що посвідчує право
власності земельною ділянкою, а саме
нотаріально посвідчена копія
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку.

Але, як пояснив представник позивачки у
судовому засіданні, 31.01.2014 року
позивачка отримала другу письмову
відмову від 31.12.2013 р. за вих.№3447/42 -
єдиною підставою якої було «нібито»
ненадання нею засвідченої належним
чином копії документа, що посвідчує
право власності на земельну ділянку,
яку позивачка точно надавала.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини в державі, я не
повинна чекати доки буде прийнятий
«новий» Порядок введення в
експлуатацію житлових будинків чи буде
ліквідовано Інспекції ДАБК. а для
введення в експлуатацію житлового
будинку буде достатньо звіту про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта (який я надавала
Інспекції ДАБК та зараз надаю суду) та
довідки архітектора про готовність до
експлуатації.

Відповідно до ч.2 ст. 8 ЦК України
(«Аналогія»): «У разі неможливості
використати аналогію закону для
регулювання цивільних відносин вони
регулюються відповідно до загальних
засад цивільного законодавства
(аналогія права).»

Відповідно до п. 5,6 ч. І ст. З ЦК України
(«Загальні засади цивільного
законодавства»): загальними засадами
цивільного законодавства є: судовий
захист цивільного права та інтересу:
справедливість, добросовісність та
розумність.

Відповідно до звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об'єкта, який позивачка надавала
Інспекції ДАБК та надала суду - її
домоволодіння повністю завершене
будівництвом та готове до
експлуатації.

Але при всьому своєму бажанні та при
наявності в позивачки для цього усіх
необхідних документів - вона
позбавлена можливості надати суду
декларацію про готовність до
експлуатації мого домоволодіння, а у
зв'язку з відсутністю на даний час
«нового» Порядку введення в
експлуатацію, тому позивачка просить
суд застосувати аналогію права,
встановлену ч.2 ст. 8 ЦК України, адже
процедура введення в експлуатацію
домоволодіння полягає саме в перевірці
його готовності до подальшої
експлуатації, що й було встановлено в
звіті про проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж об'єкта.

Тому за даних обставин, враховуючи
положення ч.2 ст. 124 Конституції України.
ч.2 ст. 8 ЦК України, ч.5 ст. 376 ЦК України
позивачка звертається до суду з
позовом про визнання за нею права
власності на домоволодіння, адже в
позасудовому порядку позивачка
позбавлена можливості оформити на
нього правовстановлюючі документи.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 316 - 319, 321, 322, 328, 334, 376
ЦК України, ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 130,
173, 174, 130, 223, 257 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Ювілейної селищної ради, 3-ті особи:
Інспекція державного архітектурно -
будівельного контролю у
Дніпропетровській області,
Дніпропетровська районна державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на домоволодіння, -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка міста Новомосковська
Дніпропетровської області, паспорт
серії НОМЕР_2 виданий 15 травня 1997 року
Дніпропетровським РВ УМВС України в
Дніпропетровській області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
зареєстрована по АДРЕСА_3) право
власності на домоволодіння АДРЕСА_2,
яке розташоване на приватизованій
земельній ділянці загальною площею 0,150
га. й складається з житлового будинку
літ. «А-1» житловою площею 89.0 кв.м. та
загальною площею 157,9 кв.м., що
складається з: 1 - веранди площею 16,8
кв.м.; 2 - коридору площею 6,6 кв.м.; З -
вітальні площею 42,9 кв.м.; 4 - кухні площею
17,9 кв.м.; 5 - санвузла площею 7,1 кв.м.; 6 -
коридору площею 14,0 кв.м.; 7 - житлової
кімнати площею 20,3 кв.м.; 8 - житлової
кімнати площею 15.5 кв.м.; 9 - вбиральні
площею 1,6 кв.м.; 10 - житлової кімнати
площею 10.3 кв.м.; 11 - гардеробної площею
4,9 кв.м.; та наступних господарських
будівель та споруд:

- веранда літ. а площею 22,8 кв.м.;

- тераса літ. а1 площею 22.8 кв.м.;

- яма зливна літ. з.я. площею 1 кв.м.;

- колонка літ. К площею 22 кв.м.;

- замощення літ. І площею 44.9 кв.м.;

- ворота літ. №1 площею 8 кв.м.;

- огорожа літ. №2 площею 52 кв.м.;

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А.М. Шабанов