АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Соколової В.В., Поливач Л.Д.

при секретарі - Меєчко Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Подільського
районного суду м. Києва від 23 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації, треті особи:
реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання незаконними та
скасування розпоряджень, визнання
недійсними свідоцтв про право
власності,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ОСОБА_2, Подільської
районної у м. Києві державної
адміністрації, треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Реєстраційна служба ГУ юстиції
в м. Києві про визнання незаконними та
скасування розпоряджень, визнання
недійсними свідоцтв про право
власності.

На обґрунтування своїх вимог зазначав,
що відповідно до договору дарування
від 13.07.1991 р. він набув право власності
на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Крім того, на підставі договору
дарування від 01.06.1990 р. він набув право
власності на ј частину цього житлового
будинку.

Розпорядженням Представника
Президента України від 03.07.2002 р. № 363
«Про видачу свідоцтв про право
власності на будинок №43-а по вул.
Кобзарській» йому видано свідоцтво
про право власності на домоволодіння, в
якому зазначалося, що він є власником
53/100 частини житлового будинку з
господарськими будівлями та
прибудинковими спорудами по АДРЕСА_1,
внаслідок чого його частка в житловому
будинку зменшилась з 75/100 до 53/100 частин
цього домоволодіння, без будь-яких
законних підстав.

Посилаючись на наведене, просив
визнати розпорядження Представника
Президента України №363 від 03.07.1992 р.
незаконним та скасувати його; визнати
незаконним розпорядження Подільської
районної у місті Києві державної
адміністрації № 364 від 03.07.1992 р. та
скасувати його; визнати недійсними
свідоцтва про право на особисту
власність на домоволодіння від 10.07.1992
р., видане на ім'я ОСОБА_2 та на ім'я
ОСОБА_1

Справа № 758/10174/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/7797/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Богінкевич
С.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.Ухвалою судді
Подільського районного суду м. Києва
від 08.08.2013 р. позовну заяву ОСОБА_1 було
залишено без руху з тих підстав, що
позивач не виклав обставин на
обґрунтування позовних вимог, а
відповідно до ухвали судді цього суду
від 23.08.2013 р. позовна заява була
повернута ОСОБА_1 у зв'язку з не
усуненням ним недоліків, зазначених в
ухвалі судді від 08.08.2013 р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив
скасувати ухвалу суду від 23.08.2013 р. та
направити справу до суду першої
інстанції для прийняття рішення про
відкриття провадження у справі,
посилаючись на те, що вона постановлена
з порушенням норм процесуального
права.

Вказував на те, що ухвала суду про
повернення позовної заяви є
незаконною, оскільки в новій редакції
позовної заяви він усунув недоліки,
зазначені в ухвалі судді від 08.08.2013 р.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну
скаргу з наведених у ній підстав.
Зазначив, що як в попередній, так і в
новій редакції позовної заяви були
викладені обставини справи та наведені
норми матеріального права, якими
позивач обґрунтовував свої вимоги.

ОСОБА_2, представник Подільської
районної у м. Києві державної
адміністрації та треті особи в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належно.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1,
суддя першої інстанції виходив з того,
що позивач не навів доказів, що
підтверджують кожну обставину,
зазначену в позовній заяві та
наявність підстав для звільнення від
доказування, зокрема обставини на
обґрунтування позовних вимог про
визнання незаконними та скасування
розпоряджень, визнання недійсними
свідоцтв про право власності на спірне
домоволодіння.

Вимоги щодо форми та змісту
позовної заяви визначені ст. 119 ЦПК
України.

ОСОБА_1 обґрунтовував
позовні вимоги тим, що розпорядження
Представника Президента України від
03.07.1992 р. №363 «Про видачу свідоцтв про
право власності на будинок №43-а по вул.
Кобзарській» та розпорядження
Подільської районної у місті Києві
державної адміністрації № 364 від 03.07.1992
р. є незаконним, оскільки без будь-яких
правових підстав ними зменшено розмір
його частки у праві власності на
житловий будинок, розташований по вул.
Кобзарська 43-а у м. Києві, що є підставою
для визнання недійсними свідоцтв про
право власності на домоволодіння.

Таким чином висновок суду
про невідповідність позовної заяви
ОСОБА_1 вимогам ст.119 ЦПК України, в
частині відсутності викладу обставини
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
є помилковим.

Ураховуючи наведене ухвала
суду від 23.08.2013 р. підлягає скасуванню з
передачею питання про відкриття
провадження у справі на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м.
Києва від 23 серпня 2013 року скасувати і
передати питання на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає, оскільки не
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Головуючий:
Судді: