НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/9119/13-ц
№ 2/183/1373/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.

при секретарі Тен І. О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що з відповідачем знаходиться в
зареєстрованому шлюбі з 11.10.2003 року, від
якого мають неповнолітніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що спільне життя
з відповідачем не склалося через
несумісність характерів, втрату поваги
один до одного, сварки. Позивачка
вважає, що примирення і збереження
шлюбу з відповідачем неможливе і
суперечить їх інтересам. Позивачка
також зазначає, що між сторонами
досягнуто згоди щодо утримання і
виховання дітей, які будуть проживати
із нею, спору щодо поділу спільного
майна між ними не має.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
слухання справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про слухання
справи у його відсутність, позов визнав
у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про одруження сторони
з 11.10.2003 року знаходяться в
зареєстрованому шлюбі (а.с.4), від якого
мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.5,6).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що спільне життя
подружжя не склалося через відсутність
взаємопорозуміння, втрату поваги один
до одного і несумісність характерів,
через що подружжя не бачить можливості
примирення та збереження шлюбу.

Тому, суд приходить до висновку, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам.

При цьому суд враховує, що сторони
дійшли згоди щодо способів утримання
неповнолітніх дітей, які після
розірвання шлюбу будуть проживати з
матір'ю.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка
не ставить питання про відновлення
свого дошлюбного прізвища, після
розірвання шлюбу їй слід залишити її
шлюбне прізвище.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 174, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112,
113 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11 жовтня 2003 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Новомосковського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області, актовий
запис № 387, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, від
якого мають неповнолітніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, - розірвати.

При здійсненні державної реєстрації
розірвання шлюбу прізвище дружини
залишити - «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний строк після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Березюк