441/441/14-ц 2/441/265/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2014 року Городоцький районний суд
Львівської області в складі:

головуючої - судді
Перетятько О.В.

за участі секретаря Сорока
М.В.

представника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Городок цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Городоцької міської ради Львівської
області, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Реєстраційна служба Городоцького РУЮ
Львівської області про визнання права
власності на частину в спадковому
майні та визнання частково недійсним
свідоцтва про право власності на
будинковолодіння, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_3, Городоцької міської ради
Львівської області, треті особи ОСОБА_5,
ОСОБА_6, реєстраційна служба
Городоцького РУЮ, про визнання права
власності на 1/6 частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 як частку, належну
їй після смерті батька ОСОБА_7, про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1, виданого
виконкомом Городоцької міської ради
Львівської обл. 28.08.1992 р. на ім»я ОСОБА_3,
визнання незаконним та скасування
рішення Городоцької міської ради
Львівської області від 18.06.1992р. № 241.

В обґрунтування вимог покликається про
те, що житловий будинок по АДРЕСА_1
побудований в період з 1976 р. по 1993 року
її батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Батько
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 На часі
смерті батька вона була
неповнолітньою, тобто фактично
успадкувала належну їй частку в
спадковому майні. 28.12.2011р. їй стало
відомо, що право власності на вказаний
будинок в цілому оформлено на ОСОБА_3 з
покликанням на порушення її прав як
спадкоємця, вважає, що свідоцтво про
право власності на будинок, видане на
ім»я ОСОБА_3, слід визнати частково
недійсним, рішення № 241 від 18.06.1992р.
Городоцької міської ради Львівської
області «Про затвердження акту прийому
в експлуатацію житлового будинку
АДРЕСА_1» визнати незаконним та
скасувати, та визнати за нею право
власності на 1/6 частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_7

В суді позивачка позов підтримала,
покликаючись на мотиви такого, просила
його задоволити в повному обсязі.

На підтримку позиції позивачки в своїй
промові в суді висловилась адвокат
ОСОБА_1

Відповідачка ОСОБА_3 заперечила позов
повністю, при цьому покликалась на ту
обставину, що спірний житловий будинок
по АДРЕСА_1 зводився нею особисто вже
після смерті чоловіка, покійний
чоловік участі в будівництві будинку
не брав, вказаний будинок має статус
колгоспного двору.

Представник відповідача Городоцької
міської ради Львівської області в
судове засідання не з»явилась, на
адресу суду подали письмову заяву, в
якій позов в частині визнання
незаконним та скасування рішення
заперечила, просить розглядати справу
без їхньої участі (а.с. 36-37).

Треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, просили в
позові відмовити, при цьому пояснили,
що у випадку, якщо вказаний будинок є
спадковим майном, вони теж є
спадкоємцями першої черги по закону
після смерті ОСОБА_7

Представник третьої особи -
Реєстраційної служби Городоцького РУЮ
в суді теж висловилась на відмову у
позові.

Заслухавши сторони, третіх осіб,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить переконання про відмову у
позові, виходячи з наступного.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України положення
зазначеного Кодексу застосовуються до
цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України 2003
року, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли до
набрання новим Кодексом чинності, то
суд при розгляді керується положеннями
ЦК 1963 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону СРСР
"Про власність в СРСР", який набрав
чинності з 1.07.1990 року, майно
селянського господарства належить
його членам на праві загальної
спільної власності, якщо інше не
передбачено законодавчими актами
союзної і автономної республіки.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР
від 26.03.1991 року № 885-12 "Про введення в дію
Закону Української РСР "Про власність"
(що була чинною на час виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
правила, які містяться в Законі
Української РСР «Про власність» і були
передбачені Законом СРСР "Про
власність в СРСР", застосовуються з дня
введення в дію Закону СРСР, тобто з 1
липня 1990 року.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 6 своєї постанови № 20 від
22.12.1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» - положення
статей 17, 18 Закону України «Про
власність» щодо спільної сумісної
власності поширюються на
правовідносини, які виникли після
введення в дію цього Закону (з 15 квітня
1991 року).

Отже до правовідносин, що виникли
раніше, застосовується діюче на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, що
регулювали власність цього двору, а
саме:

а) відповідно до ст. ст. 120, 121 ЦК УРСР (1963
року) в редакції, яка була чинною до 1991
року, майно колгоспного двору належить
його членам на праві сумісної
власності. Володіння, користування і
розпорядження майном колгоспного
двору здійснюється за згодою всіх
членів двору. Колгоспний двір може мати
у власності підсобне господарство на
присадибній ділянці землі, що
знаходиться в його користуванні, жилий
будинок, продуктивну худобу, птицю,
тощо;

б) згідно ст. ст. 120-127 ЦК УРСР в редакції
1963 року, колгоспний двір - це
сімейно-трудове об'єднання осіб -
членів колгоспу, які використовують
майно двору для ведення підсобного
господарства та задоволення сімейних
потреб;

в) право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право згідно ст. 126 ЦК УРСР,
вважаються працездатні члени двору,
які не менше трьох років підряд до цієї
дати не брали участі своєю працею і
коштами у веденні спільного
господарства двору (в цей строк не
включається час перебування на дійсній
строковій військовій службі, навчання
в учбовому закладі, хвороба);

г) розмір частки члена двору
визначається виходячи з рівності
часток усіх його членів, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних у
відповідності до ст. 123 ЦК УРСР. Частку
працездатного члена двору може бути
зменшено або відмовлено у її виділенні
при недовгочасному його перебуванні у
складі двору або незначній участі
працею чи коштами в господарстві двору.
Особам, які вибули з членів двору, але
не втратили права на частку в його
майні, вона визначається виходячи з
того майна двору, яке було на час їх
вибуття і яке збереглося.

Відповідно до п. 20 "Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах народних депутатів",
затверджених постановою Держкомстату
СРСР від 25 травня 1990 року № 69, в графі
"суспільна група господарства"
записується станом на 1 січня
відповідного року одна із наступних
суспільних груп: господарство
колгоспника; господарство робітника;
господарство службовця; господарство
інших категорій населення. Суспільна
група господарства встановлювалася в
залежності від роду занять голови
господарства.

Із пояснень сторін та долученого до
справи копії свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1, виданого
виконкомом Городоцької міської ради
Львівської обл. 28.08.1992 р. ( а.с.-12)
вбачається, що власником вищевказаного
будинку є ОСОБА_3.

Згідно рішення виконкому Городоцької
міської ради від 18.06.1992 року №241 (а.с.-16)
та акту про закінчення будівництва та
введення будинку в експлуатацію (а.с.-14)
житловий будинок по АДРЕСА_1 розпочатий
будівництвом у 1976 р., введений в
експлуатацію у 1992р.

Таким чином, покликання відповідачки
ОСОБА_3 на ту обставину, що будинок
зводився нею одноосібно суд оцінює
критично.

Разом з тим, з огляду на наявні в
матеріалах справи докази та оглянуті в
судовому засіданні інвентаризаційні
та реєстраційні справи № 1640, 1025, 1892
Самбірського та Городоцького БТІ по
вказаному будинковолодінню, суд
приходить переконання, що вказаний
будинок був зведений спільно ОСОБА_7 та
ОСОБА_3 та має статус «колгоспного
двору».

Так, із протоколу №6 зборів
уповноважених колгоспу «Зоря від 16.12.1975
р., архівної довідки Городоцької
районної ради народних депутатів (а.с-13,
18-20) убачається, що земельна ділянка під
будівництво житлового будинку
видавалась ОСОБА_7 рішенням зборів
колгоспу «Зоря».

Згідно інвентаризаційної справи № 1640
Самбірського БТІ по будинковолодінню
по АДРЕСА_1 видно, що вказаний будинок
збудований на місці старого будинку (
по старій нумерації - АДРЕСА_1) право
власності на який ОСОБА_7 набув згідно
договору купівлі-продажу від 20.11.1972 р.
При цьому вищевказаний будинок мав
статус колгоспного двору.

Та обставина, що житловий будинок по
АДРЕСА_1 має статус колгоспного двору
стверджується, окрім вищенаведеного,
довідкою Місцевого трудового архіву
Городоцького району Львівської
області від 04.03.2014р. (а.с.-49-56), з якої
видно, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 працювали
різноробочими в колгоспі «Зоря».

Таким чином, вказані особи будучи
членами колгоспу та беручи участь
особистою працею в колгоспному
виробництві, отримуючи основні доходи
від суспільного господарства колгоспу
і, крім того, ведучи особисте підсобне
господарство на присадибній земельній
ділянці були членами колгоспного
двору, яким слід вважати
будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Позивачка, 1964 р.н., будучи
неповнолітньою на часі будівництва
будинку, що є колгоспним двором і
подальшого проживання в ньому та
реєстрації теж вважалась членом
колгоспного двору.

Порядок спадкування в колгоспному
дворі визначався ст. 563 ЦК України в ред.
1963 року, яка була виключена з Кодексу
Законом від 16.12.1993р. №3718-ХІІ. Цією
статтею був встановлений такий
порядок: у випадку смерті члена
колгоспного двору спадщина не
відкривалась, спадкувалось лише
особисте майно членів колгоспного
двору; якщо після смерті члена
колгоспного двору інших членів двору
не залишилось, то майно двору
спадкувалось на загальних підставах
визначених розділом 7 Цивільного
кодексу. Загальні правила спадкування
щодо частки члена колгоспного двору в
майні двору застосовуються з 01.07.1990р.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією повторного
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.
10).

Оскільки на часі смерті ОСОБА_7 -
ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку по АДРЕСА_1
залишались проживати інші члени
колгоспного двору - сторони по справі,
спадщина після його смерті не
відкривалась.

За таких підстав суд вважає вимоги
позивачки про спадкування за законом 1/6
частини житлового будинку та визнання
частково недійсним свідоцтва про право
власності на будинок, скасування
рішення міської ради, - безпідставними
та в позові відмовляє.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 73, 159, 212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Городоцької міської ради Львівської
області, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Реєстраційна служба Городоцького РУЮ
Львівської області про поновлення
строку на звернення до суду, визнання
незаконним та скасування рішення
Городоцької міської ради Львівської
області від 18.06.1992р. № 241, визнання
частково недійсним та скасування в
частині 1/6 свідоцтва про право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_3, визнанні права
власності на 1/6 частину житлового
будинку по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, - в і д м
о в и т и.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів до
Апеляційного суду Львівської області
через Городоцький районний суд
Львівської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СуддяО. В. Перетятько