У х в а л а

іменем україни

30 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М., Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою, поданою
представником ОСОБА_5 - ОСОБА_6, на
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 13 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23
квітня 2009 року між ним та відповідачем
було укладено три нотаріально завірені
договори позики, за якими позивач
передав відповідачеві грошові кошти на
загальну суму 10 857 040 грн із
кінцевим строком їх повернення 25
грудня 2009 року. Відповідач частково
виконав взяті на себе зобов'язання,
однак повного розрахунку не здійснив і
ухиляється від виконання взятих на
себе зобов'язань. Посилаючись на
викладене, позивач просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість в сумі 1 484 484 грн та суму
сплаченого судового збору.

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 18
лютого 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 13 травня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено у справі нове
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
заборгованість за нотаріально
посвідченими договорами позики від 23
квітня 2009 року, в сумі 1 452 тис. грн (з них:
основна заборгованість в розмірі 968
тис. грн, штраф в розмірі 484 тис. грн) та
судові витрати в розмірі 3 444 грн.

В стягненні решти суми відмовлено за
пропуском строку позовної давності.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуване
рішення апеляційного суду і залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
відмову в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що між
сторонами існують договірні відносини,
які виконані частково, однак позивачем
пропущено строк позовної давності.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
апеляційний суд виходив з того, що
договорами передбачено погашення
позики щомісячними платежами та
встановлено відповідальність за
прострочення його сплати більше ніж на
п'ять днів, а тому строки позовної
давності повинні рахуватися по кожному
платежу окремо.

Останній платіж боржником здійснено 09
липня 2009 року, а тому по платежах, що
повинні були бути сплачені терміном до
25 вересня 2009 року строк позовної
давності є пропущеним. Заяви від
позивача про поважність причини його
пропуску не надходило, а тому вимоги
про стягнення коштів до цієї дати
задоволенню не підлягають.

Щодо інших платежів, які повинні були
сплачені, починаючи з 25
жовтня 2009 року, то вимоги заявлено у
межах трирічного строку, з урахуванням
визнання поважності причини
пропущення строку позовної давності. В
строк з 25 жовтня 2009 року по 25 грудня 2009
року відповідач мав повернути
968 тис. грн та сплатити штраф у разі їх
несвоєчасного повернення в сумі 484 тис.
грн, тому апеляційний суд дійшов до
обґрунтованих висновків, що стягненню
підлягає загальна сума 1 452
тис. грн.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 13 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

О.В. Кафідова