АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5847/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Залімська Н. В. Доповідач -
Калиновський А.Б. Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Завідоновій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 29 квітня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя
задоволені частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності
на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 -
вартістю 13 456,00 грн., вирішено питання
про розподіл витрат по сплаті судового
збору.

В задоволенні іншої частини
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі
поділу майна, що є у спільній сумісні
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Згідно ст.72 СК України до вимоги про
поділ майна, заявленої після
розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки. Позовна
давність обчислюється від дня, коли
один із співвласників дізнався або міг
дізнатися про порушення свого права
власності.

Судом встановлено, що 10 жовтня 1987 року
Красногвардійським р/в ЗАГС м.
Дніпропетровська було зареєстровано
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.8).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 квітня 2009 року
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинено.

В період сумісного шлюбу ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 придбали домоволодіння АДРЕСА_1
вартістю 26 912,00грн., яке зареєстровано
на ОСОБА_2.(а.с. 9).

Після розірвання шлюбу, між позивачем
та відповідачем була укладена усна
домовленість про те, що частка позивача
на домоволодіння залишиться дітям,
їхньому спільному сину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та сину позивача -
інваліду 2 групи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 На
виконання цієї домовленості, ОСОБА_5
проживав спільно з відповідачем та був
зареєстрований в спірному
домоволодінні, але з серпня 2013р.
відповідач вигнав ОСОБА_5 з
вищевказаного домоволодіння, чим
порушив умови домовленості.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд правильно виходив з того, що
позовна давність позивачкою не
пропущена, оскільки спірне
домоволодіння є спільною сумісною
власністю подружжя, а про порушене
право вона дізналася, коли у її сина
виникли перешкоди у користуванні ним.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що на теперішній час спірне
домоволодіння належить йому, а
позивачці належить інше домоволодіння,
яке вони також придбали на спільні
кошти і таким чином добровільно
розділили майно необґрунтовані, так як
спірне домоволодіння є спільною
сумісною власністю подружжя, а інше
домоволодіння належить ОСОБА_3 за
договором дарування і не є предметом
спору у даній справі.

Посилання на те, що відповідач не був
повідомлений судом про слухання
справи, а тому не мав можливості
звернутися до суду із заявою про
застосування позовної давності
спростовуються його заявою та
розпискою, згідно яких він знав про
розгляд справи(а.с. 30,32).

Таким чином, рішення суду відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. Підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 29 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: