Справа № 161/2750/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Плахтій І.Б. Провадження №
22-ц/773/1078/14 Категорія: 25 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю пр-ка позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА», ОСОБА_3 про
стягнення страхового відшкодування та
відшкодування моральної шкоди за
апеляційною скаргою відповідача -
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» на рішення Луцького
міськрайонного суду від 07 травня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А
:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 07 травня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» на користь
ОСОБА_2 15976 грн. 10 коп. страхового
відшкодування, 2229 грн. 06 коп. пені, 485
грн. 74 коп. - 3% річних та 186 грн. 90 коп.
судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 500
грн. моральної шкоди та 56 грн. 70 коп.
судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач - ПрАТ
«УАСК АСКА» просить скасувати це
рішення та ухвалити нове - про відмову в
позові до страхової компанії.

Вважає, що судом допущено неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

В апеляційному суді представник
позивача апеляційну скаргу заперечив
та просить її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явилися.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
та обгрунтованість рішення суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою судді
Луцького міськрайонного суду від 14.12.2012
року відповідача ОСОБА_3 визнано винним
у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу за те, що він 30.11.2012 року, керуючи
автомобілем НОМЕР_1 на перехресті
вулиць Дубнівська - Карпенка-Карого в
м.Луцьку, повертаючи ліворуч, не надав
переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, який
рухався у зустрічному напрямку прямо,
внаслідок чого відбулося зіткнення, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів, чим порушив п.16.6 Правил
дорожнього руху (а.с.5).

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля «ГАЗ», яким
керував відповідач ОСОБА_3, була
застрахована у ПрАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА», що
стверджується копією відповідного
поліса від 22.06.2012 року (а.с.43). Страхова
сума (ліміт відповідальності) за шкоду,
заподіяну майну встановлено у розмірі
50000 грн., франшиза - 510 грн..

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та (або)
майну потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

При настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи (ст.22 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»).

У відповідності до ст.29 даного Закону у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Цим же Законом встановлений
максимальний термін виплати
страхового відшкодування - не пізніше
як через 90 днів з дня отримання заяви
про страхове відшкодування (ст.ст.35,36).

Із матеріалів справи вбачається, що
заява потерпілою стороною про страхове
відшкодування подана відповідачу
03.12.2012 року (а.с.6).

Адресованим позивачу листом страхової
компанії від 11.03.2013 року стверджується,
що вартість відновлювального ремонту
автомобіля з врахуванням фізичного
зносу і за вирахуванням шкоди,
пов'язаної з втратою товарної вартості
встановлена висновком ПП ОСОБА_4 від
17.01.2013 року №413/12 експертного
автотоварознавчого дослідження
автомобіля НОМЕР_2 і ця вартість
складає 17943,17 грн. (а.с.48).

Враховуючи франшизу 510 грн., страховик
мав відшкодувати позивачу шкоду у
розмірі 17433,17 грн. (17943,17 - 510).

Ремонт пошкодженого автомобіля
здійснювався фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5, який
відповідно до свідоцтва від 29.05.2012 року
являється платником єдиного податку
(а.с.15, 16).

Разом з тим, судом першої інстанції
встановлено, що вартість
відновлювального ремонту була
розрахована експертом без урахування
ПДВ і апелянтом, в порушення вимог ст.60
ЦПК України, для спростування цієї
обставини не надано жодних належних та
допустимих доказів.

Покликання апелянта на ту обставину, що
пеню слід було розраховувати не з 04.03, а
з 05.03.2012 року - не заслуговують на увагу.

Оскільки заява про страхове
відшкодування подана страховій
компанії 03.12.2012 року, то визначені
законом максимальних 90 днів для
виплати страхового відшкодування
сплили 03 березня 2013 року (28 днів грудня +
31 день січня + 28 днів лютого + 3 дні
березня), а тому суд першої інстанції
підставно провів нарахування пені та 3%
річних за невиконання грошового
зобов'язання, починаючи саме з 04.03.2013
року.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п.21 постанови від 01.03.2013 № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», при
безпідставній відмові у виплаті
страхового відшкодування, крім
наслідків, передбачених договором,
страховик, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
страхувальника зобов'язаний сплатити
йому суму страхової виплати з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом (стаття 526, частина друга
статті 625 ЦК).

Оскільки страхова компанія не виконала
свого обов'язку щодо своєчасної
виплати грошового зобов'язання у
вигляді страхового відшкодування, то
суд першої інстанції відповідно до
вимог ст.ст.526, 625 ЦК України підставно
стягнув 3% річних від простроченої суми
за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції на підставі встановлених в
судовому засіданні фактів, що
підтверджуються належними доказами,
правильно визначено правовідносини
між сторонами і застосовано норми
матеріального права, що регулюють ці
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення в оскарженій частині ухвалене
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача -
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» відхилити, а рішення
Луцького міськрайонного суду від 07
травня 2014 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді