Справа № 349/1737/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1560/2014
Головуючий у 1 інстанції Лошак О.О.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Капущак
С.В.,

з участю:
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Рогатинського районного суду від 25
грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_4 подав до
Рогатинської міської ради позов про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та
визнання права власності на майно.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що
проживаючи із ОСОБА_5 без реєстрації
шлюбу з 1969 року до 1999 року, вів з
останньою господарство, вони були
пов'язані спільним побутом та мали
спільні права та обов'язки. Після
смерті ОСОБА_5 у 1999 році відкрилася
спадщина на будинок, в якому вони
проживали та залишилось спільно нажите
ними майно. Посилаючись на те, що він
має право на спадкування за законом у
четверту чергу, просив задовольнити
позов.

Ухвалою Рогатинського районного суду
від 25.12.2013 року за клопотанням
представника позивача позовну заяву
ОСОБА_4 в частині визнання права
власності на спадкове майно залишено
без розгляду.

Рішенням Рогатинського районного суду
від 25 грудня 2013 року заяву ОСОБА_4
задоволено. Встановлено, що ОСОБА_4
проживав однією сім'єю без реєстрацію
шлюбу з ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 з
вересня 1969 року до 09 грудня 1999 року.

Не погоджуючись із даним рішенням,
ОСОБА_2, в порядку ч.1 ст. 292 ЦПК України,
подав апеляційну скаргу, у якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Судом, на його думку, не було враховано
того, що на момент розгляду даної
справи в суді власником спадкового
майна був він, а тому Рогатинська
міська рада не є належним відповідачем
у справі. Також, зазначає, апелянт,
судом не було враховано того, що
правовідносини між позивачем та ОСОБА_5
виникли і продовжувались до 1999 року, а
тому повинні були регулюватись
Кодексом про шлюб та сім'ю від 1969 року,
за яким визнається тільки шлюб,
укладений у державних органах
реєстрації актів громадського стану.
Крім того, даним кодексом не
передбачено спадкоємців третьої та
четвертої черги, до якої відносить себе
позивач. Посилаючись на незаконність
рішення суду, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з
мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_4 та представник Рогатинської
міської ради в засідання апеляційного
суду не з'явились з невідомих причин,
хоч судові повідомлення їм були
вручені у встановленому законом
порядку і завчасно. Представник ОСОБА_4
надіслав клопотання про відкладення
розгляду справи, однак ніяких
документальних відомостей, які б
підтверджували поважну причину його
неявки, не надав. Отже, є правові
підстави для розгляду справи у
відсутності осіб, які не з'явились.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, виходячи із
наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив із підстав
доведеності факту спільного
проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Однак, при
цьому суд не врахував норми
процесуального права, які
регламентують розгляд таких справ.

Із змісту позовної заяви вбачається, що
ОСОБА_4 просив встановити факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу для можливості
належного оформлення його спадкових
прав та для визнання права власності на
майно, придбане спільно за період
проживання з ОСОБА_5 Однак, в подальшому
він подав заяву про залишення без
розгляду його вимог матеріального
характеру. Після постановлення ухвали
про задоволення зазначеної заяви суд
фактично розглянув заяву ОСОБА_4 про
встановлення факту, хоч вона і названа
позовом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст.
256 ЦПК України суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, якщо згідно із
законом вони породжують юридичні
наслідки.

Однак, ОСОБА_4 в подальшому не пояснив
для чого йому необхідно встановлення
факту спільного проживання з ОСОБА_5 В
залежності від мети встановлення
такого факту суду першої інстанції
необхідно було правильно визначити і
залучити у встановленому законом
порядку зацікавлену особу. Однак, цього
не було зроблено.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України,
якщо під час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про
право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає
заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

В п.3 постанови Пленуму Верховного суду
України від 31 березня 1995 року №5 "Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення" із змінами і доповненнями від
25 травня 1998 року вказано, що у тому разі,
коли буде виявлено, що встановлення
підвідомчого судові факту пов'язане з
вирішенням спору про право, суд
відмовляє в прийнятті заяви до
розгляду в окремому провадженні, а якщо
це буде виявлено під час розгляду
справи, залишає заяву без розгляду і
роз'яснює заінтересованим особам, що
вони мають право подати позов на
загальних підставах.

Судом першої інстанції встановлено, і
це не спростовано, що встановлення
факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_5
заявник пов'язує із оформленням в
Рогатинській районній державній
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину.

Однак, як вбачається із свідоцтва про
право на спадщину за законом,
долученого до матеріалів справи,
спадкоємцем майна - будинку АДРЕСА_1, на
які претендує ОСОБА_4, являється ОСОБА_2,
який не був залучений до участі в даній
справі.

Таким чином, оскільки між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 виник спір про право, який
повинен вирішуватися в порядку
позовного провадження, то оскаржене
рішення суду першої інстанції в даній
справі слід скасувати, а заяву про
встановлення факту залишити без
розгляду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 218; 307, 310, 313-317, 319; 324; 325 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Рогатинського районного суду
від 25 грудня 2013 року в даній справі
скасувати, а заяву ОСОБА_6 до
Рогатинської міської ради, ОСОБА_7 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з
вересня 1969 року до 09 грудня 1999 року
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
В.А. Девляшевський

Судді:
В.М.
Васильковський

О.Є. Меленко