Справа № 308/7188/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року
м.
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі :

головуючого судді - Малюк В.М.

при секретарі - Коціпак З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, матеріали
справи за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», від імені якого діє
Закарпатська обласна дирекція АТ
«Райффайзен Банк Аваль», до МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, третьої особи:
ОСОБА_2 про зняття арешту із заставного
майна, -

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль», від імені
якого діє Закарпатська обласна
дирекція АТ «Райффайзен Банк Аваль»,
звернулося до суду з зазначеною
позовною заявою мотивуючи її тим, що
20.06.2008 року між банком та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір №014/4047/74/39538,
згідно якого позичальник отримав у
банку кредит у сумі 55 825 дол. США. Для
забезпечення виконання позичальником
зобов'язань по кредиту між сторонами
був укладений іпотечний договір
№014/4074/74/39538 від 20.06.2008 року,
зареєстрований приватним нотаріусом
Ужгородського MHO ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за номером 2032,
згідно якого іпотекодавець передав в
іпотеку банку нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1. ОСОБА_2 не маючи змоги в
подальшому належним чином виконувати
свої зобов'язання по вказаному
кредитному договору, надав банку згоду
на добровільну реалізацію предмету
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості.

Станом на 22.05.2014 року заборгованість
ОСОБА_2 перед AT «Райффайзен Банк Аваль»
по кредитному договору складає - 661 471,07
грн. Однак банк не може реалізувати
свої права на задоволення своїх
майнових прав, шляхом добровільного
продажу предмету іпотеки, оскільки МВ
ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції накладено арешти та
заборону на відчуження даного
нерухомого майна. Вказані дії органу
виконавчої служби, на думку позивача,
порушують права та інтереси боржника -
ОСОБА_2 та унеможливлюють задоволення
вимог банку за рахунок нерухомого
майна, що перебуває в іпотеці, в якості
забезпечення виконання зобов'язань
боржника.

Представник позивача АТ «Райффайзен
Банк Аваль» Матвійчук М.В. в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином. Однак
надав суду заяву, в якій просить
розглянути справу у його відсутності,
задоволивши позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції в судове засідання
повторно не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином. Однак
надав суду заперечення, в яких просить
суд розглянути справу у його
відсутності, відмовивши у задоволенні
позову, оскільки такий є безпідставним.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
повторно не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до висновку, що позовна
заява підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.06.2008 року між AT «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №014/4047/74/39538, згідно з
яким позичальник отримав у банку
кредит у сумі 55 825 дол. США (а.с. 5-9).

В якості забезпечення виконання
зобов'язань, що витікають з зазначеного
кредитного договору, між АТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 був
укладений іпотечний договір
№014/4074/74/39538 від 20.06.2008 року,
зареєстрований приватним нотаріусом
Ужгородського MHO ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за номером 2032,
згідно якого іпотекодавець передав в
іпотеку банку нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1 (а.с. 10-13).

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.

За рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання (ст.7 Закону).

В судовому засіданні встановлено, що
станом на 22.05.2014 року заборгованість
ОСОБА_2 перед AT «Райффайзен Банк Аваль»
по кредитному договору складає - 661 471,07
грн.

Встановлено, що банк не може
реалізувати свої права на задоволення
своїх майнових прав, шляхом
добровільного продажу предмету
іпотеки, оскільки МВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
накладено арешти та заборону на
відчуження даного нерухомого майна,
зокрема:

- постановою від 12.10.2010 року МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, на виконання
виконавчого листа №2п-6298/09, виданого
20.01.2010 року Ужгородським міськрайонним
судом, накладено арешт на все майно
ОСОБА_2;

- постановою від 04.03.2011 року МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, на виконання
виконавчого листа №2п-6298/09, виданого
20.01.2010 року Ужгородським міськрайонним
судом, накладено арешт на все майно
ОСОБА_2;

- постановою від 15.08.2012 року МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, на виконання
виконавчого листа №2п-6298/09, виданого
20.01.2010 року Ужгородським міськрайонним
судом, накладено арешт на все майно
ОСОБА_2 та оголошено заборону на його
відчуження.

У відповідності до ст.572 ЦК України та
ст.1 Закону України «Про заставу» в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право в разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами.

Статтею 54 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя.

Згідно ч.4 ст.54 Закону «Про виконавче
провадження» про звернення стягнення
на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не
є заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення
арешту на майно або якщо йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
перебуває в заставі, та роз'яснює
заставодержателю право на звернення
до суду з позовом про зняття арешту із
заставленого майна.

Особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про зняття з нього арешту.

Ч. 7 ст.62 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що у разі
якщо стягував у п'ятнадцятиденний
строк з дня отримання повідомлення
державного виконавця письмово не
заявить про своє бажання за собою
нереалізоване майно, арешт з майна
знімається і воно повертається
боржникові. У разі відсутності в
боржника іншого майна, на яке може бути
звернено стягнення, виконавчий
документ повертається стягувану без
виконання.

Як слідує з постанови заступника
начальника відділу МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції від 27.01.2014 року
виконавчий лист №2п-6298/09 від 20.01.2010 року
повернутий стягувачу (банку), без
виконання.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з
вимог вказаних норм закону та
приймаючи до уваги те, що
іпотекодержатель AT «Райффайзен Банк
Аваль» згоди на передачу предмету
іпотеки іншим особам не надавав, інші
стягувачі відсутні, суд приходить до
висновку, що є всі підстави для зняття
арешту з нерухомого майна, а саме:
квартири АДРЕСА_1 та належить на праві
власності ОСОБА_2, яка згідно
іпотечного договору №014/4074/74/39548 від
20.06.2008 року, перебуває в іпотеці банку.

Керуючись ст. ст.54, 60,62 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.ст.3, 7, 33
Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 572,
586 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 208, 209, 212,-215,
218, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву - задоволити.

Зняти арешти, накладені МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції на нерухоме майно,
а саме: квартиру АДРЕСА_1 та належить на
праві власності ОСОБА_2, яка згідно
іпотечного договору №014/4074/74/39548 від
20.06.2008 року перебуває в іпотеці AT
«Райффайзен Банк Аваль».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення

Суддя:

Малюк В.М.