Справа № 297/1046/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі
Ердевдій І. С., з участюперекладача
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
представника третьої особи Німець А. П.
та прокурора Кенейз Р. І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Берегово цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа
без самостійних вимог на стороні
позивача: Служба в справах дітей
Берегівської РДА про позбавлення
батьківських прав

встановив:

ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_5, третя особа без самостійних
вимог на стороні позивача: Служба в
справах дітей Берегівської РДА про
позбавлення батьківських прав. Позовні
вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
у позивачки з відповідачем народився
син ОСОБА_6. Рішенням Берегівського
районного суду від 14.07.2005 року № 2-794/05
шлюб між позивачкою та відповідачем
було розірвано. З того часу відповідач
ОСОБА_5 ніколи не приділяв синові
належної уваги, не виявляв
батьківської турботи, не приймав
жодної участі в його вихованні та не
піклувався про його здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток. Крім
того, за всі роки відповідач жодного
разу не навідав свого сина, не привітав
з днем народження, та ніколи не надавав
коштів на його утримання попри рішення
суду про стягнення з нього аліментів. У
зв'язку з вищевказаним ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом про
позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав
відносно його малолітнього сина ОСОБА_6

Позивачка ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов підтримала та пояснила, що
відповідач не спілкується з сином,
свідомо не піклується про його
фізичний і духовний розвиток, його
навчання, не забезпечує необхідним
харчуванням, медичним наглядом.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав повністю. При
цьому зауважив, що не має коштів для
сплати аліментів, а тому вважає що
краще буде позбавити його батьківських
прав.

Крім того, частиною 1 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК
України).

Відповідно Закону, за відсутності
будь-якого застереження, факт, визнаний
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, вважається
встановленим. Тобто, визнання позову
відповідачем, згідно ст. 61 ЦПК України,
є обов'язковим для суду, оскільки
обставини, визнані сторонами не
підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вони ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_5, тобто
відповідача (а. с. 5). Останній змінив
своє прізвище з «ОСОБА_5» на
«ІНФОРМАЦІЯ_3». Що підтверджується
свідоцтвом про переміну прізвища,
імені по батькові (а. с. 8).

Шлюб між позивачкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5
було розірвано рішенням Берегівського
районного суду від 14.07.2005 року № 2-794/05 (а.
с. 6, 7).

З попередження державного виконавця
відділу ДВС Берегівського РУЮ
вбачається, що відповідач ОСОБА_5
ухиляється від сплати аліментів на
утримання сина (а. с. 10).

Відповідно до висновку Органу опіки і
піклування Берегівської РДА № 02-20/251
від 04.07.2014 року щодо позбавлення
батьківських прав ОСОБА_5 встановлено,
що останній ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини,
не турбується про стан здоров'я,
фізичний і духовний розвиток дитини.
Орган опіки і піклування Берегівської
РДА вважає за доцільне позбавити
батьківських прав ОСОБА_5 щодо його
малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, з матеріалів справи
вбачається, що відповідач не
спілкується з сином, свідомо не
піклується про його фізичний і
духовний розвиток, його навчання, не
забезпечує необхідним харчуванням,
медичним наглядом, не цікавиться його
життям.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню та утриманню
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, тому його слід позбавити
батьківських прав. Однак, згідно ч. 2 ст.
166 СК України відповідач не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

При цьому суд вважає за необхідне
розяснити відповідачу, що відповідно
до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини, тобто відповідач і
надалі повинен буде сплачувати
аліменти на утримання дитини.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 57- 60, 212 ЦПК України, ст. ст. 19, 164, 166 СК
України, п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»

рішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію рішення надіслати відділу РС
ДРАЦСу Берегівського районного
управління юстиції.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Гецко Ю. Ю.