Справа № 752/5423/14-ц
Провадження № 2-о/752/123/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді

Мирошниченко О.В.

при секретарі
Яловенко
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа: Друга
київська державна нотаріальна контора,
ОСОБА_2, про встановлення факту, що має
юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року заявник ОСОБА_1
звернулася до Голосіївського
районного суду м. Києва з заявою про
встановлення факту родинних відносин,
в якій просить встановити що ОСОБА_3, є
матір'ю ОСОБА_1

В обґрунтування вимог, викладених у
заяві, зазначила про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_3 У встановлений законом
строк ОСОБА_1 звернулася до Другої
державної нотаріальної контори м.
Києва із заявою про прийняття спадщини,
що відкрилася після смерті матері,
однак, у видачі свідоцтва про право на
спадщину було відмовлено, оскільки з
Витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про шлюб
щодо підтвердження дошлюбного
прізвища, прізвище в реєстрі вказано з
помилкою, а саме «ОСОБА_1» вказане
невірне прізвище «ОСОБА_1», у зв'язку із
чим і виникла необхідність у
встановленні факту, що має юридичне
значення.

У судовому засіданні заявник
підтримала вимоги, викладені у заяві,
та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа - Друга
державна нотаріальна контора м. Києва -
не забезпечила до суду явку
представника, при цьому надала до суду
заяву про слухання справи у
відсутність представника
заінтересованої особи.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася надала суду
заяву про розгляд справи у її
відсутність та проти задоволення
вимог, викладених у заяві , не
заперечує.

Суд, вислухавши пояснення заявника,
заінтересованої особи ОСОБА_2
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, дійшов до наступного
висновку.

В пункті 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення" №5
від 31.03.95 зазначено, що відповідно до п.
1 ст. 273 ЦПК України суд вправі
розглядати справи про встановлення
родинних відносин, коли цей факт
безпосередньо породжує юридичні
наслідки, наприклад, якщо
підтвердження такого факту необхідне
заявникові для одержання в органах, що
вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва
про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що
підтверджується даними свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, виданого 16 грудня
2013 року Відділом реєстрації смерті у м.
Києві (а.с. 37).

Після смерті ОСОБА_3, яка являється
ОСОБА_2 ріднею бабусею, у встановлений
законом строк 08 квітня 2014 року остання
звернулась до Другої київської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, що
відкрилась після смерті бабусі ОСОБА_3,
однак у видачі свідоцтва про право на
спадщину було відмовлено, оскільки
заявником не надано документ, який би
підтверджував факт родинних відносин
із ОСОБА_3

17 листопада 1938 року був укладений шлюб
між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
за номером НОМЕР_2 виданим
Олоняннинським районним Бюро ЗАГС
Читинської області.

У період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась
ОСОБА_1, її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_3,
що підтверджується даними свідоцтва
про народження серії НОМЕР_3, виданого 07
вересня 1944 року ЗАГС (а.с. 4).

14 вересня 1963 року був укладений шлюб
між ОСОБА_11 та ОСОБА_1, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб щодо підтвердження
дошлюбного прізвища від 10 квітня 2014
року (а.с. 7).

02 лютого 1988 року шлюб між ОСОБА_11 та
ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується
свідоцтвом серії НОМЕР_4 про
розірвання шлюбу, виданим відділом
реєстрації актів громадського стану
Московського районного управління
юстиції в м. Києві від 23 вересня 1999 року.

Крім того, допитані у судовому
засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
з дитинства підтримували дружні
відносини із заявником та її родиною, у
судовому засіданні підтвердили факт
того, що матір'ю заявника ОСОБА_1 - є
ОСОБА_3

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України,
суд розглядає справу в порядку
окремого провадження про встановлення
факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України,
визначено перелік справ по
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», в порядку окремого
провадження розглядаються справи про
встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян;

- чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
встановлення;

- заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

Та обставина, що встановлення даного
факту необхідно заявнику для
можливості створення умов здійснення
заявником особистих немайнових чи
майнових прав, а саме для подальшого
оформлення спадкових прав.

Встановлення зазначеного факту, через
відсутність спору про право, породжує
для заявника правові наслідки, зокрема,
можливість реалізувати право на
спадкування. Оскільки у витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про шлюб вказано
прізвище дівоче прізвище заявника
ОСОБА_1 вказано «ОСОБА_1», а свідоцтві
про народження «ОСОБА_1», містяться
розбіжності в прізвищі заявника,
усунення вказаних розбіжностей іншим
способом не вбачається можливим.

Оцінюючи вказані вище обставини, суд
надходить до висновку про те, що заява
ОСОБА_1 підлягає задоволенню, як
обґрунтована.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 234,
256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа:
Друга київська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_2, про встановлення
факту, що має юридичне значення, -
задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3,
є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційного скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя