У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Боднар О.В., Чужі Ю.Г.

при секретарі: Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 04 червня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк «Промінвестбанк», третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання недійсним
договору поруки, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 оскаржила в апеляційному
порядку рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 04 червня 2014
року, яким у задоволенні її позову до
ОСОБА_3, Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк
«Промінвестбанк» (далі по тексту - ПАТ
«Промінвестбанк»), третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі по тексту - ТзОВ
«Кредитні ініціативи») про визнання
недійсним договору поруки - відмовлено.

В апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Зокрема зазначає, що вона ніякої участі
у переддоговірній роботі не приймала,
ніяких документів до банку не надавала,
а фактично всі дії здійснив ОСОБА_3
Звертає увагу на те, що на момент
підписання договору поруки у неї був
стан токсикозу («гестоз вагітних»), що
призвело до пригнічення реального
сприйняття дійсності. Посилається на
те, що відповідач ОСОБА_3 позов визнав
та підтвердив ті обставини на які вона
посилається, чому суд не дав оцінку.
Також вважає, що її позовні вимоги
підтверджуються матеріалами кредитної
історії, а саме: на оригіналі
кредитного договору міститься запис
яким вона дала згоду на укладення, далі
нерозбірливий підпис і дата 05.03.2007 року;
договором застави від 05.03.2007 року у
тексті якого також вказано, що вона дає
згоду на заставу автомобіля.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи та
Кредитної справи ОСОБА_3, обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне в її задоволенні відмовити з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Встановлено, що 26.02.2007 року між ПАТ
«Помінвестбанк» (правонаступником
якого є ТзОВ «Кредитні ініціативи») та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір,
згідно якого останній отримав кредит у
сумі 9 833 долари США під 9,5 % річних
(а.с.11-14).

26.02.2007 року між ПАТ «Промінвестбанк» та
ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено договір поруки,
згідно якого ОСОБА_2 поручилася за
виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за
вищевказаних кредитних договором
(а.с.15, 16).

Також даний кредитний договір
забезпечено заставою від 05.03.2007 року
предметом якої є автомобіль марки Cherry
Amulet DA11A (а.с.145-148).

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом
про визнання недійсним договору поруки
з підстав передбачених ст. 229 ЦК
України, посилаючись на те, що вона
помилилася щодо природи правочину так
як вважала, що підписує просто згоду на
отримання кредиту своїм чоловіком. При
цьому враховуючи її стан вагітності,
вона почувала себе погано, а тому не
вникаючи в суть підписала цей документ.

Згідно роз'яснень викладених в п.19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» Обставини, щодо яких
помилилася сторона правочину (стаття 229
ЦК), мають існувати саме на момент
вчинення правочину. Особа на
підтвердження своїх вимог про визнання
правочину недійсним повинна довести,
що така помилка дійсно мала місце, а
також що вона має істотне значення.

Не є помилкою щодо якості речі
неможливість її використання або
виникнення труднощів у її
використанні, що сталося після
виконання хоча б однією зі сторін
зобов'язань, які виникли з правочину, і
не пов'язане з поведінкою іншої сторони
правочину. Не має правового значення
помилка щодо розрахунку одержання
користі від вчиненого правочину.

Помилка внаслідок власного
недбальства, незнання закону чи
неправильного його тлумачення однією
зі сторін не є підставою для визнання
правочину недійсним.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано достатніх доказів,
які б підтверджували ті обставини на
які вона посилається.

З даним висновком суду першої
інстанції повністю погоджується
колегія суддів апеляційного суді,
оскільки він відповідає наявним у
справі матеріалам та ґрунтується на
нормах матеріального права.

Зокрема, як вірно зазначив суд першої
інстанції, кожна сторінка договір
поруки підписана нею. З матеріалів
кредитної справи вбачається, що
підписанню договору поруки передувала
переддоговірна робота, що
підтверджується зокрема анкетою
фінансового поручителя підписаною
ОСОБА_2 від 16.02.2007 року (а.с.150, 151). При
цьому посилання апелянта на те, що
нічого вона не підписувала та ніяких
документів банку не надавала, а всі ці
дії зробив її чоловік, нічим не
підтверджені та не можуть братися до
уваги. Натомість згоду на укладення
кредитного договору позивачка надала в
самому кредитному договорі, який є
іншим письмовим документом ніж договір
поруки. Вказане спростовує посилання
позивачки на те, що підписуючи договір
поруки вона вважала, що просто надає
згоду на отримання кредиту своїм
чоловіком.

Не спростовує висновків суду першої
інстанції і та обставина, що при
підписанні договору поруки позивачка
перебувала у стані вагітності,
оскільки сам по собі цей стан не може
свідчити про не зовсім вірне
сприйняття реальності ОСОБА_2
Матеріали справи не містять
відповідних медичних чи експертних
висновків.

Також безпідставним є посилання
апелянта на визнання одним із
відповідачів позову, так як згідно ч.4
ст. 174 ЦПК України дана обставина не є
безумовною підставою для його
задоволення. Зважаючи на те, що судом
встановлена відсутність підстав для
визнання договору поруки недійсним,
він обґрунтовано не взяв до уваги таке
визнання позову.

Безпідставними є і доводи апелянта на
те, що її позовні вимоги
підтверджуються матеріалами кредитної
справи. Зокрема та обставина, що в п.7.8
кредитного договору, яким ОСОБА_2
надано згоду на отримання кредитних
коштів своєму чоловіку, проставлена
дата 05.03.2007 року, лише свідчить про те,
що вказана згода надавалася дружиною
після підписання кредитного договору,
в той же день коли укладався договір
застави на укладення якого також дана
згода ОСОБА_2 у вигляді нотаріально
посвідченої заяви від 05.03.2007 року. Однак
дані обставини в жодній мірі не
свідчать про те, що під час укладення
договору поруки від 26.02.2007 року ОСОБА_2
помилилася щодо його природи, вважаючи,
що вона просто підписує згоду на
отримання кредиту своїм чоловіком.

Таким чином доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, що у відповідності до
положень ст. 308 ЦПК України є підставою
для відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 04 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
постановлення і може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді