Номер провадження: 22-ц/785/2720/14
Головуючий у першій інстанції Буран
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Комаровської Н.В.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 12 листопада 2013 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

встановила:

У березні 2013 позивач Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Надра» (далі Банк) звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в
якому просило стягнути у солідарному
порядку заборгованість за кредитним
договором у сумі 14688,18 доларів США, що
еквівалентно 117402,61 грн..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
24.11.2005 між Банком та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого остання отримала
кредит у розмірі 14840 доларів США,
терміном користування до 23.11.2011 року зі
сплатою 10% річних.

В забезпечення виконань умов
кредитного договору між Банком та
ОСОБА_4 був укладений договір поруки,
відповідно до якого останній
зобов'язався нести солідарну
відповідальність перед Банком за
виконання договору.

Також у якості забезпечення кредитних
зобов'язань 24.11.2005 року між Банком та
ОСОБА_3 був укладений договір застави
транспортного засобу Chevrolet Lacetti, 2005 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У зв'язку з тим, що відповідачі взяті на
себе зобов'язання не виконують,
утворилася заборгованість у сумі 14688,18
доларів США, що еквівалентно 117402,61 грн.,
яку позивач просив стягнути у судовому
порядку.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 12 листопада 2013 року позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра»
задоволено. Стягнуто солідарно зі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за
кредитним договором у розмірі 117402,61
грн.. Стягнуто також у рівних частках
судовий збір у сумі 1174,03 грн..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3, подала до суду апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати, ухвалити по справі нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра», суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачі не виконують взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором та
договором поруки, не сплачують
заборгованість за кредитом, відсотками
та пенею, внаслідок чого утворилася
заборгованість у розмірі 14688,18 доларів
США, що еквівалентно 117402,61 грн..

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив обставини по
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, що їх
регулює.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи та не
спростовується сторонами, що 24.11.2005
року між Банком та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір, відповідно до якого
остання отримала кредит у розмірі 14840
доларів США, терміном користування до
23.11.2011 року зі сплатою 10% річних.

Відповідно до умов договору ОСОБА_3
зобов'язалася забезпечити повернення
отриманого кредиту і сплату
нарахованих відсотків та комісій у
встановлені договором терміни.

В забезпечення виконань умов
кредитного договору між Банком та
ОСОБА_4 був укладений договір поруки,
відповідно до якого останній на
добровільних засадах взяв на себе
зобов'язання солідарно відповідати
перед Банком по зобов'язанням ОСОБА_3.

Також у якості забезпечення кредитних
зобов'язань 24.11.2005 року між Банком та
ОСОБА_3 був укладений договір застави
транспортного засобу Chevrolet Lacetti, 2005 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У зв'язку з тим, що відповідачі взяті на
себе зобов'язання не виконують
утворилася заборгованість у сумі 14688,18
доларів США, що еквівалентно 117402,61 грн.,
яка складається з:

- заборгованість за тілом кредиту -
8576,47 доларів США, що еквівалентно 68551,72
грн.;

- заборгованість за
відсотками - 1716,45 доларів США, що
еквівалентно 13719,58 грн.;

- пеня за прострочення сплати
кредиту - 1650,4 доларів США, що
еквівалентно 13191,65 грн., яка була
нарахована за рік, який передував
зверненню до суду;

- заборгованість по комісії - 1260,86
доларів США, що еквівалентно10078,05 грн.;

- штраф за порушення
виконання умов договору - 1481 доларів
США, що еквівалентно 11861,61 грн..

За правилами ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог, відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець),
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
Глави 71 ЦК України.

Відповідно до положень 1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то у разі
прострочення повернення чергової
частини, позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів.

Згідно ст.ст. 554, 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання, при якому настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, а боржник, який
прострочив виконання зобов'язання,
відповідає перед кредитором за завдані
простроченням збитки.

Відповідно до умов кредитного договору
до обов'язків відповідача
(позичальника) було покладено точно в
строки, обумовлені в кредитному
договорі, повернути кредит, своєчасно
сплачувати проценти за користування
кредитом, комісійні винагороди за
банківські послуги та належним чином
виконувати взяті на себе інші
зобов'язання за кредитним договором. У
разі порушення умов договору
достроково повернути кредит з
одночасною сплатою процентів за
фактичний час користування кредитними
ресурсами, сплатити штрафні санкції та
інші належні до сплати платежі тощо.

Проте ОСОБА_3 у порушення умов
кредитного договору своєчасно і в
повному обсязі не погашала кредит, та
не сплачувала відсотки за користування
коштами.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України при
порушенні боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник та
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 553 ЦК України
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого зобов'язання, а також відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язань боржником.

Причини невиконання позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором ніяким чином не можуть
впливати на виконання поручителем
зобов'язань по даному договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що
сторони є вільними в укладені договору,
виборі контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідачі підписали договір кредиту
та договір поруки добровільно, що
свідчить про те, що всі умови
кредитного договору та договору поруки
сторонами визначено як обов'язковими
для виконання, та ніяких заперечень
щодо них відповідачами не
висловлювалось.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Посилання представника апелянта на
додаткову угоду від 26.11.2009 року, як на
новий кредитний договір, переукладений
між Банком та ОСОБА_3, є безпідставним,
оскільки зазначена додаткова угода
була складена до кредитного договору
від 24.11.2005 року та була спрямована для
поліпшення умов виконання ОСОБА_3
зазначеного кредитного договору, що
останньою зроблено не було.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо задоволення позову
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра», оскільки
вони відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин і закон, який їх
регулює.

Таким чином, викладені в апеляційній
скарзі доводи не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи по
суті.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

У суді апеляційної інстанції
представником Банку було надано заяву
про стягнення з відповідачів
додаткових судових витрат у розмірі 570
грн., які пов'язані з наданням
оголошення у пресі для повідомлення
ОСОБА_4 про розгляд справи у суді
апеляційної інстанції. Зазначені
витрати підтверджуються наданими до
суду квитанціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 79, 88, 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 12 листопада 2013 року
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» витрати,
пов'язані з розглядом справи у сумі 570
грн..

Ухвала колегії суддів набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

Н.В. Комаровська