АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5917/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О. Б. Доповідач - Городнича
В.С. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргупублічного
акціонерного товариства "Дніпрогаз" на
заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 13 травня
2014 року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства "Дніпрогаз" до
ОСОБА_2 про примусове виконання
обов'язку в натурі та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська 01 листопада
2011 року видано судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
спожитий газ у розмірі 1792,18 грн. та
судових витрат. Зазначений судовий
наказ було направлено до ВДВС АНД
району для стягнення заборгованості.
АНД ВДВС відкрито виконавче
провадження, а 27.11.2012 винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві, оскільки майно,
на яке може бути звернуто стягнення у
боржника відсутнє. Всупереч
вищезазначеного, відповідач не
допускає представників ПАТ
«Дніпрогаз» до житлового приміщення
для припинення газопостачання за
адресою місця проживання відповідача.

Таким чином, позивач просив суд
зобов'язати ОСОБА_2виконати умови
договору про надання населенню послуг
з газопостачання укладений між ПАТ
«Дніпрогаз» та ОСОБА_2, зобов'язати
ОСОБА_2 надати доступ представникам ПАТ
«Дніпрогаз» до своїх житлових та
підсобних приміщень, де розташовані
газові прилади і пристрої, лічильники
газу та стягнути судові витрати.

Заочним
рішеннямАмур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
13 травня 2014року у задоволенні позовних
вимог позивача відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення судузалишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
проживає в квартирі АДРЕСА_1. Позивач по
справі ПАТ «Дніпрогаз» надає
відповідачам житлово-комунальні
послуги, що полягають у постачанні
природного газу за їх місцем
проживання. Для здійснення оплати
таких послуг позивачем відкрито
особовий рахунок НОМЕР_1. В зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
своїх обов'язків щодо щомісячної
оплати наданих позивачем послуг
утворилася заборгованість.

01 листопада 2011 року
Амур-Нижньодніпровським районним
судом міста Дніпропетровська видано
судовий наказ про стягнення з
ОСОБА_2заборгованості за спожитий газ у
розмірі 1792,18 грн. та судових витрат.
Судовий наказ не оскаржувався та
набрав чинності.

Постановою АНД ВДВС ДМУЮ від 27
листопада 2012 року прийнято постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві, оскільки у боржника не
виявлено майна, на яке може бути
звернено стягнення, і здійсненні
державним виконавцем заходів щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
вірно виходив з того, що позивачем не
надано належних та допустимих доказів
укладення договору про надання
населенню послуг з газопостачання між
сторонами, а тому вимоги щодо
зобов'язання відповідачів виконати
його умови є безпідставними.

Крім того, відповідно до акту від 13.01.2014,
складеного представниками позивача,
останніх не було допущено для
проведення відключення від
газопостачання відповідача за місцем
його проживання. Але суд дійшов до
обґрунтованого висновку, що такий
обов'язок споживача не передбачений
такими нормативними актами як ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» та
Правилами надання населенню послуг з
газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№2246 від 09.12.1999р. Також, позивачем не
надано доказів вручення даного акту
відповідачу відповідно до «Правил
надання населенню послуг з
газопостачання». Одночасно, позивачем
не надано доказів щодо неможливості
відключення відповідача від
газопостачання без проникнення до
житлового приміщення.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Доводи апелянта, що позивач має право
бути допущеним до житлових та
підсобних приміщень боржника, не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду та задоволення позову в
цій частині, оскільки заявлені позовні
вимоги є неконкретними, так як не
зазначено для якої цілі суд має
зобов'язати відповідача надати доступ
до приміщень.

Згідно до п.7 Правил надання населенню
послуг з газопостачання має декілька
способів припинення постачання газу
споживачеві в житлових будинках
залежно від обставин: шляхом
перекриття запірних пристроїв та
встановлення пломби та/або інвентарної
заглушки перед газовим приладом
(пристроєм) або на ввідному
газопроводі.

Проте будь-які докази, які б
підтверджували неможливість
припинення газопостачання до квартири
відповідачів без проникнення до
житлового приміщення, суду не надані,
тому суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
недоведеність позовних вимог.

Крім того, заявлені позивачем вимоги є
не конкретними, не зазначено які умови
договору необхідно зобов'язати
виконати відповідачів та з якою метою
необхідно зобов'язати відповідачів
надавати доступ для житлових та
підсобних приміщень.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими.
Крім того, зводяться до
переоцінкидоказів і незгоди з
висновками суду по їхоцінці та
особистоготлумаченняапелянтом норм
матеріального та процесуального права.

Порушеньматеріальногочипроцесуальног
о закону, які могли б призвести до
скасуваннярішення суду судом
апеляційноїінстанції не встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Дніпрогаз" -
відхилити.

Заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 13 травня
2014року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищогоспеціалізованого
суду України з розглядуцивільних і
кримінальних справ
протягомдвадцятиднів.

Судді: