У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів -Бодар О.В., Чужі Ю.Г.

при секретарі: Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Мукачівського міськрайонного
суду від 06 червня 2014 року по справі за
поданням державного виконавця
районного відділу Державної
виконавчої служби Мукачівського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон громадянина України ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою задоволено подання
державного виконавця районного
відділу ДВС Мукачівського МРУЮ та
тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві
виїзду за кордон, до виконання
боржником своїх зобов'язань.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить
скасувати ухвалу як таку, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права та постановити
нову ухвалу про відмову в задоволенні
подання. Зокрема, вказує на те, що суд
першої інстанції дійшов
необґрунтованих висновків щодо його
ухиляння від виконання судового
рішення. Вказує, що наразі він не працює
та немає будь-яких доходів, має на
утриманні ще одну малолітню дитину, у
нього відсутнє майно, яке можна було б
реалізувати, тобто причини невиконання
зобов'язання щодо сплати аліментів
носять об'єктивний характер. Також
посилається на те, що ним по мірі
можливості здійснюються проплати, що
підтверджується копіями квитанцій.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає що
вона підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що постановою державного
виконавця РВ ДВС Мукачівського МРУЮ
від 08.01.2004 року відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №2-487
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у
розмірі 1/4 від усіх видів заробітку,
але не менше 1/2 неоподаткованого
мінімуму доходів громадян (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 не перебуває на обліку в
Мукачівському районному центрі
зайнятості, у нього відсутнє рухоме та
нерухоме майно, рахунки в банку (а.с.10,
11, 14, 16, 17).

Згідно листа ГУ ДМС України в
Закарпатській області у ОСОБА_2 наявний
паспорт громадянина для виїзду за
кордон.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Статтею 6 ЗУ «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» передбачено, що громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

З аналізу зазначених норм слідує, що
саме по собі самостійне невиконання
боржником зобов'язань протягом строку,
вказаного державним виконавцем в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням» слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

Всупереч приписів ст.ст.10, 60 ЦПК України
державним виконавцем не доведено
належними та допустимими доказами факт
свідомого ухиляння ОСОБА_2 від
виконання обов'язку сплачувати
аліменти при наявності у нього
можливості це робити.

Як уже було вищевказано ОСОБА_2 ніде не
працює і у нього відсутнє якесь рухоме
чи нерухоме майно, що свідчить про
суттєве обмеження його можливостей
сплачувати аліменти у повному обсязі.
При цьому як вбачається з наявних у
матеріалах справи копій квитанцій,
ОСОБА_2 частково сплачує аліменти та
погашає заборгованість по мірі
можливостей. Вказане спростовує факт
ухиляння боржника від обов'язку
покладеного на нього рішенням суду.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що у суду першої
інстанції не було достатніх підстав
для задоволення подання, у зв'язку з чим
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції скасуванню.

Керуючись 307, 312, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного
суду від 06 червня 2014 року скасувати та
постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні поданням державного
виконавця районного відділу Державної
виконавчої служби Мукачівського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон громадянина України ОСОБА_2 -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді: