Справа № 128/2818/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

16.07.2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської
Ю.Ф.,

при секретарі Тихолаз Т.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи Сас Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниця цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, - орган опіки
і піклування Вінницької районної
державної адміністрації - Служба
справах дітей, про позбавлення
батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що 14.04.2008 року вона зареєструвала
шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них
народився син ОСОБА_4, який проживає з
позивачем. 23.08.2010 року шлюб між
сторонами було розірвано та з того часу
відповідач припинив цікавитись життям
сина, не відвідує його, не піклується
про його здоров'я та взагалі не приймає
участі у його вихованні.

Згідно рішення Вінницького районного
суду Вінницької області від 20.10.2010 року
відповідач зобов'язаний сплачувати
аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в
розмірі 1/4 частини всіх видів доходу
щомісячно, починаючи з 10.08.2010 року до
досягнення дитиною повноліття. Проте,
незважаючи на те, що сума аліментів є
невеликою, заборгованість ОСОБА_2 по
аліментам станом на 01.06.2014 року складає
22 757,75 коп., яку він погашати не бажає.

Позивач ОСОБА_1 з 2010 року і по даний час
постійно проживає разом з сином,
займається його вихованням,
матеріально утримує його, тобто
виховує дитину самостійно і без участі
рідного батька. Позивач вважає, що
відповідач ухиляється від своїх
обов'язків по вихованню сина ОСОБА_4, в
зв'язку з чим просить позбавити його
батьківських прав відносно
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала на підставах,
викладених в ньому. Також пояснила, що
вимушена була звернутись з даним
позовом до суду, оскільки батько її
дитини - ОСОБА_2 після розлучення
взагалі не цікавиться життям їх
спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
піклується про його здоров'я та жодного
разу не відвідував його в дитячому
садочку. Пояснила також, що в 2010 році
зверталась до суду з позовом про
стягнення з відповідача аліментів,
проте жодної проплати ним здійснено не
було, в зв'язку з чим відносно нього в 2013
році було винесено вирок та присуджено
штраф в розмірі 1 700 грн. В червні 2014 року
ОСОБА_2 переводом переказав кошти в
сумі 150 грн. Про те, що відповідач є
батьком ОСОБА_4, син знає. Крім того,
відповідач не хоче дати дозвіл на виїзд
дитини за кордон на оздоровлення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечував,
пояснив, що два роки платив аліменти по
300 грн. На запитання суду, чому не
займався вихованням дитини, нічого
пояснити не зміг, сказав, що просто не
займався вихованням та утриманням
сина. Також пояснив, що без будь-якої
причини не хоче дати дозвіл на виїзд
дитини за кордон.

Представник третьої особи - Служби у
справах дітей Вінницької районної
державної адміністрації Сас Т.Г. позов
ОСОБА_1 підтримала та просила долучити
до матеріалів справи висновок
Вінницької районної державної
адміністрації Вінницької області щодо
доцільності позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 відносно його
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач
вихованням дитини взагалі не
займається, не приходить до сина, не
відводить до дитячого садочка, дитина
проживає виключно з матір'ю за адресою:
АДРЕСА_1 Вінницького району Вінницької
області.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, допитані в
судовому засіданні за клопотанням
позивача, під присягою та будучи
попереджені про кримінальну
відповідальність за завідомо
неправдиві покази та за відмову від
дачі показань, суду показали, що
проживають в одному селі зі сторонами
по справі та їм відомо про те, що ОСОБА_2
є батьком ОСОБА_4, проте, життям дитини
не цікавиться та не займається його
вихованням, дитину не відвідує.

Заслухавши думки учасників процесу та
покази свідків, допитаних в судовому
засіданні, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного
висновку.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом про позбавлення відповідача
ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх
спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки, згідно позовної заяви та її
пояснень, останній життям дитини
взагалі не цікавиться, не відвідує його
та не піклується про його здоров'я.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Вінницького районного суду Вінницької
області від 11.08.2010 року шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 9). Проте, в
період перебування в шлюбі в сторін
народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
його народження серії НОМЕР_1 від 12.06.2008
року (а.с. 5). Дитина після розірвання
шлюбу між сторонами залишилась
проживати разом з матір'ю, що
підтверджується копією довідки про
склад сім'ї позивача ОСОБА_1 за № 473,
виданої виконкомом Писарівської
сільської ради Вінницького району
Вінницької області 11.06.2014 року, та
копією акта про фактичне проживання
ОСОБА_2 з родиною від 11.06.2014 року (а.с. 14,
15).

Син сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
період часу з 13.09.2010 року по 03.06.2014 року
відвідував ДНЗ № 18 в м. Вінниця, що
підтверджується копією довідки № 4,
виданої завідуючою даним дошкільним
навчальним закладом 10.06.2014 року (а.с. 12).
Проте, як стверджує позивач, відповідач
жодного разу не відвідував сина в
дитячому садочку та не ходив на
батьківські збори, що також
підтверджується копією характеристики
на вихованця старшої групи ДНЗ №18 м.
Вінниці ОСОБА_4 (а.с. 11).

Крім того, факт ухилення відповідача
від виконання своїх батьківських
обов'язків по відношенню до свого сина
ОСОБА_4 підтверджується також копією
довідки КЗ «Вінницький районний
медичний центр первинної
медико-санітарної допомоги»
Писарівська АЗПСМ від 11.06.2014 року, де
зазначено, що ОСОБА_4 перебуває на
медичному обліку в Писарівській
амбулаторії ЗПСМ з дня народження, під
час медичних оглядів дитини на дому і в
амбулаторії батько присутній не був, з
дитиною була мати, лікуванням
займалася тільки вона; копією
зазначеного вище акта про фактичне
проживання ОСОБА_2 з родиною від 11.06.2014
року, де також зазначено про те, що
ОСОБА_2 взагалі не займається
вихованням свого сина ОСОБА_4 (а.с. 13, 14).

Крім того, заочним рішенням
Вінницького районного суду Вінницької
області від 20.10.2010 року з відповідача на
користь позивача ОСОБА_1 на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто
аліменти в розмірі 1/4 частини всіх
видів доходів щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму певного віку
дитини, починаючи з 10.08.2010 року і до
досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).
На підставі даного рішення 10.03.2011 року
було видано виконавчий лист № 2-1549/2010 р.
(а.с. 8). Проте, відповідач ухиляється від
сплати вищезазначених коштів на
утримання свого сина ОСОБА_4, що
підтверджується копією довідки
Відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції у Вінницькій області від 10.06.2014
року, згідно якої він станом на 01.06.2014
року має заборгованість по аліментах в
розмірі 22 757,75 грн. (а.с. 10). По даному
факту відповідач притягувався до
кримінальної відповідальності за ч. 1
ст. 164 КК України та ч.2 ст. 164 КК України,
що підтверджується довідкою № 9293,
виданою Вінницьким РВ УМВС України у
Вінницькій області 20.06.2014 року (а.с. 38).

Викладені обставини та підтверджуючі
їх докази свідчать про те, що
відповідач ОСОБА_2 уникає виконання
своїх батьківських обов'язків відносно
свого неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, передбачених ст.ст. 150 - 155,
180 СК України. Служба у справах дітей
Вінницької районної державної
адміністрації прийшла до висновку про
те, що є всі підстави для позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно його
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що він не
виконує свої батьківські обов'язки,
передбачені ст. ст. 150 - 155, 180 СК України
(а. с. 39).

Відповідно до ст. 121 СК України права та
обов'язки матері, батька та дитини
ґрунтуються на походженні дитини від
них, засвідченому державним актом
реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 150 СК України закріплюється
обов'язок батьків виховувати свою
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття освіти,
готувати до самостійного життя та
поважати її.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Крім того, п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснено, що ухилення від виконання
своїх обов'язків має місце коли вони не
піклуються про фізичний та духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного огляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Тому,
зазначені факти, як кожен окремо, так і
в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїх
обов'язків.

Оцінивши зібрані й досліджені в
судовому засіданні докази в їх
сукупності та взаємозв'язку, суд
приходить до висновку про те, що ОСОБА_2
тривалий час не виконує своїх
обов'язків по вихованню й утриманню
свого неповнолітнього сина ОСОБА_4,
свідомо нехтує своїми батьківськими
обов'язками, що відповідно до ст. 164 СК
України дає суду законні підстави для
задоволення позову про позбавлення
його батьківських прав.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 121, 150, 164, 180 СК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
30.03.2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», ст. ст. 10, 11, 158, 197,
212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Позбавити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав
відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення.

СУДДЯ:
Ю.Ф.Карпінська