УХВАЛА

судового засідання

11 липня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Леньо С. І.

при секретарі
Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного нотаріуса ОСОБА_3, треті
особи Головне управління юстиції у
Львівській області, Приватний
підприємець ОСОБА_5 про встановлення
факту розірвання договору, усунення
перешкод в користуванні власністю та
стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до відповідача ОСОБА_3, такий
свій позов у встановленому законом
порядку уточнив заявою від 19.06.2014р., та
просить ухвалити рішення, яким
встановити факт розірвання договору
безоплатного користування
приміщенням, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, укладеного 06.10.2000р. між ним та
відповідачем ОСОБА_3, яка є приватним
нотаріусом; усунути перешкоди в
користуванні належним йому майном
шляхом звільнення відповідачем
вказаних приміщень, а також стягнути з
останньої матеріальні збитки в розмірі
2400 грн.

В судовому засіданні відповідач
заявила клопотання про зупинення
провадження у справі до набрання
законної сили рішенням суду у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про встановлення факту
спільного проживання, визнання майна
спільною сумісною власністю та поділ
майна, визнання права власності, поділ
спільного майна, яка перебуває в
провадженні Личаківського районного
суду м. Львова. Мотивує тим, що
предметом згаданого вище цивільного
спору, серед іншого є визнання права
власності на приміщення квартири, які є
предметом розгляду даної цивільної
справи. У разі задоволення такого
позову, право власності на приміщення
квартири, які є предметом спору, вплине
на вирішення даної справи, а тому,
провадження у ній необхідно зупинити.

Розглянувши клопотання, заслухавши
думку учасників процесу, з"ясувавши
обставини справи, суд приходить до
висновку, що клопотання не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Положеннями ст. 201 ЦПК України
передбачений вичерпний перелік
підстав за яких суд зобов'язаний
зупинити провадження у справі. Зокрема
п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України передбачено
обов'язок зупинити провадження у
справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства. Саме на
цю підставу покликається представник
позивача.

Дана підстава виникає в процесі тоді,
коли ухвалення рішення можливо після
підтвердження фактів, що мають
преюдиційне значення для даної справи,
в іншій справі, що розглядається в
порядку конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Зупинення провадження на підставі цієї
норми Закону можливе лише тоді, коли
розглядати дану справу неможливо з
підстав коли в іншій справі можуть бути
вирішені питання, що стосуються
предмету позовних вимог чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.
Така неможливість полягає в тому, що
обставини, які є підставою позову або
заперечень проти нього, є предметом
дослідження в іншій справі і рішення
суду у цій справі безпосередньо
впливає на вирішення спору.

Предмет позову - це частина позову, яка
становить матеріально-правову природу
вимог позивача до відповідача, який
добровільно не виконує свої обов'язки
щодо позивача. Ця вимога повинна мати
правовий характер, тобто бути
врегульованою нормами матеріального
права, а також підпадати під цивільну
юрисдикцію.

Як вбачається з матеріалів справи,
матеріально-правова природа відносин
позивача і відповідача, які є предметом
даної цивільної справи, регулюється
нормами договірного права, в той час як
матеріально-правова природа вимог у
справі про поділ майна подружжя, є суто
вимогою, яка ґрунтується на нормах
речового та сімейного права. В разі
визнання житлового приміщення об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
договірний характер правовідносин
сторін не втрачає своєї юридичної
значимості. Незважаючи на те, що
контрагенти договору про надання
приміщень в безоплатне користування є
подружжям, в розумінні цивільного
права, вони вважаються учасниками
договірних правовідносин, і такі їх
правовідносини створюють для них
відповідні цивільні права та обов'язки,
які не можуть взаємовиключатись
визнанням цього майна спільною
сумісною власністю.

У випадку, якщо таке майно буде визнано
об'єктом спільної сумісної власності,
відповідач вправі претендувати на
часту в такій формі власності, однак
договірний характер правовідносин
свого існування в такому випадку не
припинить.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 202 ч.1
п.4 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання відповідача
Приватного нотаріуса ОСОБА_3 про
зупинення провадження у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного
нотаріуса ОСОБА_3, треті особи Головне
управління юстиції у Львівській
області, Приватний підприємець ОСОБА_5
про встановлення факту розірвання
договору, усунення перешкод в
користуванні власністю та стягнення
коштів - відмовити.

Суддя:
Леньо С. І.