Справа №
МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
В складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Козятині
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про вселення, встановлення
порядку користування житловим
приміщенням та зобов'язання не чинити
перешкоди у користуванні. -
Позивач ОСОБА_2 просить вселити його в
квартиру АДРЕСА_1, встановити порядок
користування житловими приміщеннями в
квартирі АДРЕСА_1, виділивши йому в
користування жилу кімнату площею 17.0 кв.
м. разом з балконом площею 1,1 кв.м.;
ОСОБА_3 виділити в користування жилу
кімнату площею 12.2 кв. м.; допоміжні
приміщення - кухню площею 8 кв. м., ванну
кімнату площею 2, 6 кв. м., вбиральню
площею 1.2 кв.м., коридор площею 4,9 кв.м.,
коридор площею 4.0 кв.м.,залишити у
спільному користуванні ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, та зобов'язати ОСОБА_3 не чинити
йому перешкоди у користуванні жилою
кімнатою та іншими приміщеннями.
Позивач посилається на те, що з 24.01.1975 р.
він перебував у шлюбі з відповідачкою.
Під час перебування у шлюбі в 1988 р. ними
було придбано в ЖБК «Поділля»
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 Кінцевий
розрахунок вартості квартири було
проведено в 1994 р. З 1997 року він став
проживати окремо, у 1998 р. шлюб було
Рішенням апеляційного суду Вінницької
обл. від 23.12.2010 року квартира АДРЕСА_1
була визнана спільною сумісною
власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за ним було
визнано право власності на ? частину
квартири. Йому, як власнику ? частину
квартири належать права володіння.
користування та розпоряджання своїм
майном. Відповідачка відмовляється
добровільно впустити його в квартиру,
тому він не має можливості
користуватись квартирою.

Відповідно до ст. 391 ЦК України він як
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном. Відповідно до ст. 155 ЖК України
жилі будинки(квартири), що є в приватній
власності громадян, не може бути в них
вилучено, власника не може бути
позбавлено права користування жилим
будинком(квартирою).

У нього(позивача) немає доступу до
належної йому квартири, відповідачка
позбавила його можливості
користуватись власністю.
відмовляється добровільно визначити
порядок користування жилими
приміщеннями квартири. Квартира має
дві жилі кімнати та допоміжні
приміщення, а тому він просить вселити
його в квартиру АДРЕСА_1, виділити йому
в користування жилу кімнату площею 17.0
кв. м. разом з балконом площею 1,1 кв.м.;
ОСОБА_3 виділити в користування жилу
кімнату площею 12.2 кв. м.; допоміжні
приміщення залишити у спільному
користуванні та зобов'язати ОСОБА_3 не
чинити йому перешкоди у користуванні
жилою кімнатою та іншими приміщеннями.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю та підтвердив зазначені вище
обставини, а також пояснив, що ОСОБА_2
не має іншого житла, крім зазначеної
квартири, має намір проживати у
квартирі з жінкою, з якою перебуває у
цивільному шлюбі, а тому йому слід
виділити в користування жилу кімнату
площею 17.0 кв. м. разом з балконом площею
1,1 кв.м.

Представник відповідачки ОСОБА_3
позовні вимоги не визнав і пояснив, що
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склались
неприязні відносини, а тому вона
заперечує проти задоволення позовних
вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 слід задоволити
частково.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Вінницької обл. від
23.12.2010 року квартира АДРЕСА_1 була
визнана спільною сумісною власністю
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за ОСОБА_2 було
визнано право власності на ? частину
квартири(а.с.6-7). Згідно з витягом про
державну реєстрацію прав, право
власності ОСОБА_2 на ? частину квартири
АДРЕСА_1 було зареєстроване 29.08.2011
р.(а.с.8).

Судом також встановлено, що позивач з
1997 року у вказаній квартирі не
проживає, не має іншої належної йому
житлової площі, відповідачка
відмовляється добровільно впустити
позивача в квартиру, тому він не має
можливості користуватись належним
йому житлом. Вказані твердження
позивача та його представника
представником ОСОБА_3 не спростовані і
не спростовуються матеріалами справи.

Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу
України, право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України
від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»
роз'яснено, що квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
складається з двох ізольованих жилих
кімнат: жилої кімнати площею 12.2 кв. м.,
зазначеної на плані цифрою «6» та жилої
кімнати площею 17.0 кв. м. разом з
балконом площею 1,1 кв.м, зазначеної на
плані цифрою « 7», а також з допоміжних
приміщень(а.с.9-10).

Враховуючи, що кожна сторона має право
на ? частину квартири, що загальний
розмір житлової площі квартири
становить 29.2 кв.м.. суд вважає, що кожній
стороні може бути виділено в
користування 14, 6 кв. м. житлової площі.

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_3 є
жінкою, суд вважає необхідним виділити
їй у користування жилу кімнату площею
17.0 кв. м. разом з балконом площею 1,1 кв.м,
позивачу слід виділити у користування
жилу кімнату площею 12.2 кв. м.

Оскільки, відповідачка позбавляє
позивача права користуватись
квартирою, позивач в добровільному
порядку не має можливості усунути
перешкоди в користуванні власністю,
тому суд вважає за необхідне вселити
ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1, виділити
йому у користування жилу кімнату
площею 12.2 кв. м та зобов'язати ОСОБА_3 не
чинити ОСОБА_2 перешкоди у
користуванні кімнатою площею 12.2 кв. м.
та підсобними приміщеннями квартири.

Суд вважає, що право позивача на
користування жилим приміщенням - ?
частиною квартири АДРЕСА_1порушено та
підлягає захисту за судовим рішенням.

Правовідносини, які склались між
сторонами, відповідають вимогам ст. 391
ЦК України згідно з якими власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі
будинки(квартири), що є в приватній
власності громадян, не може бути в них
вилучено, власника не може бути
позбавлено права користування жилим
будинком(квартирою).

Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу
України, право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 358, 391 Цивільного кодексу України,
ст. 155 Житлового кодексу України,
постановою Пленуму ВС України від 22
грудня 1995 року № 20 «Про судову практику
у справах за позовами про захист права
приватної власності», ст. ст. 209, 212 -215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково. ОСОБА_2 вселити в квартиру
АДРЕСА_1

Встановити наступний порядок
користування житловими приміщеннями в
квартирі АДРЕСА_1:

- ОСОБА_2 виділити в користування жилу
кімнату площею 12.2 кв. м., зазначену на
плані цифрою « 6»;

- ОСОБА_3 виділити в користування жилу
кімнату площею 17.0 кв. м. разом з
балконом площею 1,1 кв.м, зазначену на
плані цифрою « 7»;

- допоміжні приміщення - кухню площею 8
кв. м., зазначену на плані цифрою « 5»,
ванну кімнату площею 2, 6 кв. м.,
зазначену на плані цифрою « 3»,
вбиральню площею 1.2 кв.м., зазначену на
плані цифрою « 4», коридор площею 4,9
кв.м., зазначений на плані цифрою « 1»,
коридор площею 4.0 кв.м., зазначений на
плані цифрою « 2», залишити у спільному
користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243
грн. 60 коп.(двісті сорок три грн. 60 коп.) у
відшкодування витрат по оплаті
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
обл.. через Козятинський міськрайсуд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особи, які приймали участь у
справі, однак не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя -підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Секретар

.Дата документу 14.07.2014 року