Справа № 369/2509/14 Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/3623/14 Доповідач у 2 інстанції
Суханова Є.М.Категорія 46
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.

при секретарі: Франюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи з апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 9
квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Михайлівсько-Рубежівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області про визнання
права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області про визнання права
власності не нерухоме майно.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що згідно договору
дарування земельної ділянки від 17.02.2012
року посвідченого приватним
нотаріусом Києво-Святошинського
районного нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі № 359, його
матір ОСОБА_4 подарувала йому земельну
ділянку площею 0,40 га, що знаходиться в
селі Михайлівська-Рубежівка,
Києво-Святошинського району Київської
області, по АДРЕСА_1 надану для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель - 0,2500 га, для ведення
особистого селянського господарства -
0,1500 га. Кадастровий номер земельної
ділянки: :01:027:0003.

При посвідченні договору дарування
приватним нотаріусом ОСОБА_3 було
поставлено відмітку на держаному акті
право власності на земельну ділянку
серії КВ № 011909 від 01.06.2004 року про
перехід права власності на вказані
земельні ділянки до позивача. Наведені
обставини стверджуються договором
дарування земельної ділянки від 17.02.2012
року та копією державного акту на право
власності на земельну ділянку від
01.06.2004 року.

В подальшому, оригінал Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії КВ № 011909 від 01.06.2004 року було
втрачено.

У зв'язку з цим, було надруковано
оголошення в регіональній газеті
Києво-Святошинського району Київської
області «Новий день». В оголошенні
зазначено про те, що загублений
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії КВ № 011909,
виданий ОСОБА_4 01.06.2004 року
Михайлівсько-Рубежівською сільською
радою ( в книзі записів № 1501),
кадастровий номер :01:027:0003, вважати
недійсним.

У зв'язку з витратою Державного акту
позивач не може розпорядитись
земельною ділянкою АДРЕСА_1

Тому позивач просив визнати за ним
право особистої приватної власності на
земельну ділянку площею 0,40 га, що
знаходиться в селі
Михайлівська-Рубежівка,
Києво-Святошинського району Київської
області, по АДРЕСА_1 надану для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель - 0,2500 га, для ведення
особистого селянського господарства -
0,1500 га. Кадастровий номер земельної
ділянки: :01:027:0003.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

За згодою позивача суд ухвалив
провести заочний розгляд справи та
ухвалити заочне рішення, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 9
квітня 2014 року в позові ОСОБА_2 до
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області про визнання права
власності не нерухоме майно -
відмовлено.

Не погодившись з висновками,
наведеними в рішенні суду, апелянт
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Колегія суддів вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги вважає, що вона
обґрунтована та підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, що
згідно договору дарування земельної
ділянки від 17.02.2012 року посвідченого
приватним нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі № 359, ОСОБА_4
подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 0,40 га, що знаходиться в селі
Михайлівська-Рубежівка,
Києво-Святошинського району Київської
області, по АДРЕСА_1 надану для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель - 0,2500 га, для ведення
особистого селянського господарства -
0,1500 га. Кадастровий номер земельної
ділянки: :01:027:0003.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу
України (в редакції згідно із Закону №
1066-VI від 05.03.2009) право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України (в редакції Закону N 1066-VI від
05.03.2009; із змінами, внесеними згідно із
Законами N 3521-VI від 16.06.2011, N 5059-VI від
05.07.2012; в редакції Закону N 3613-VI від
07.07.2011) право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначає що кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Встановивши достовірно та об'єктивні
обставини по справі, суд першої
інстанції, в урахуванням вимог чинного
законодавства прийшов до помилкового
висновку про недоведеність позову та
відмовив у задоволенні позовних вимог
позивача.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками суду першої
інстанції.

Так, звертаючись до суду за захистом
своїх прав, позивач надав докази, що
його права порушені, невизнанні або
оспорюванні з боку відповідача.

Так, суд першої інстанції повинен був
прийняти до уваги вимоги ч. 1 ст. 15 та ст.
392 ЦК України власник майна має право
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюються або не визнаються іншою
особою, а також у втраті ним документа,
який засвідчує його право власності.

Згідно з положеннями, викладеними в
Постанові № 5 Пленуму Верховного Суду
України від 07 лютого 2014 року,
відповідно до частини третьої статті 10
ЦПК кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Позивач надав докази того, що
зазначений Державний акт про прав
власності на землю він мав та втратив
його, що підтверджується копією
зазначеного документа (а.с. 6) та було
надруковано оголошення в регіональній
газеті Києво-Святошинського району
Київської області «Новий день». В
оголошенні зазначено про те, що
загублений державний акт на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№ 011909, виданий ОСОБА_4 01.06.2004 року
Михайлівсько-Рубежівською сільською
радою (в книзі записів № 1501),
кадастровий номер :01:027:0003, вважати
недійсним.

Окрім, зазначених обставин, колегія
суддів встановила, що згідно з записом
нотаріуса на копії Державного акту про
право власності на спірну земельну
ділянку, крім апелянта(в різних
частках) земельна ділянка розподілена
ще між двома особами: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
(а.с. 33 об.).

Встановивши зазначені обставини,
колегія суддів перевірила коло
власників спірної земельної ділянки та
встановила, що згідно з довідкою
нотаріуса від 13.06.2014 року про
посвідчення договору дарування
спірної земельної ділянки за
реєстровим номером № 359 від 17 лютого 2012
року на ім'я апелянта.

Згідно з довідкою від 26 червня 2014 року
(а.с. 59), нотаріус повідомив, що спірна
земельна ділянка була подарована
апелянту.

За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, колегія суддів,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог, дослідивши всебічно,
повно, безпосередньо та об'єктивно
наявні у справі докази, оцінив їх
належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися, як на підставу своїх вимог
і заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів фізичної особи, колегія
суддів дійшла висновку про
задоволення позовних вимог апелянта.

Що стосується іншої підстави вимог ст.
392 ЦПК України, у разі втрати документа,
який засвідчує його право власності, то
апелянт навів належні докази, які
посвідчують втрату зазначеного
документа. Так, у колегію суддів,
апелянт надав примірник газети «Новий
день», де надрукована об'ява про втрату
державного акту про право власності на
земельну ділянку, який був виданий на
ім'я ОСОБА_4 та датований 2004 роком, таким
чином, зазначена об'ява підтверджує
втрату документа на ім'я апелянта.

Колегія суддів, бере до уваги, також й
той факт, що документом, який засвідчує
право власності особи на майно є
правовстановлюючи документи, належним
чином посвідчені у нотаріальній
конторі, зокрема, договір
купівлі-продажу майна, договір
дарування, тощо.

Згідно з договором дарування (а.с. 5)
спірна земельна ділянка подарована
апелянту 17 лютого 2012 року його матір'ю
ОСОБА_4.

Таким чином, апеляційна скарга
доведена та підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 293, 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 09
квітня 2014 року скасувати та ухвалити по
справі нове рішення.

Задовольнити позов ОСОБА_2 до
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області про визнання права
власності на нерухоме майно.

Визнати право власності на земельну
ділянку площею 0,40 га, що знаходиться за
адресою село Михайлівська-Рубежівка,
Києво-Святошинського району, Київської
області по АДРЕСА_1, надану для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель - 0,2500 га, для ведення
особистого селянського господарства -
0,1500 га, кадастровий номер земельної
ділянки: :01:027:0003 за ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: