Справа № 2-603/10 Провадження №
22-ц/772/2394/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Крейдін О.О.Категорія:
39Доповідач: Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка В.С.,суддів:Марчук
В.С., Міхасішина І.В., при
секретарі:Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
Козятинського міськрайонного суду
Вінницької області від 16 квітня 2010 року
у справі за позовом ОСОБА_8 до
Дубовомахаринецької сільської ради
про визначення додаткового строку,
достатнього для подання заяви про
прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року ОСОБА_8 звернулася до
суду із вказаним позовом, у якому
зазначила , що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_9, яка постійно проживала АДРЕСА_1.
На день смерті ОСОБА_9 залишилось
спадкове майно, яке вона заповіла
ОСОБА_8

ОСОБА_9 є єдиним спадкоємцем за
заповітом на все спадкове майно. Інших
спадкоємців та осіб, які мають право на
обов'язкову частку в спадковому майні,
немає.

Прийняти спадщину після смерті ОСОБА_9
у визначений законом шестимісячний
строк позивачка не мала можливості
через хворобу.

Посилаючись на зазначені обставини,
ОСОБА_8 просила надати їй додатковий
строк, достатній для подання заяви про
прийняття спадщини, терміном на два
місяці з дня набрання рішення суду
чинності.

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 16 квітня 2010
року позов ОСОБА_8 задоволено.
Визначено ОСОБА_8 додатковий строк,
достатній для подання заяви про
прийняття спадщини, терміном на два
місяці з дня набрання рішення суду
чинності, на майно померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_9, на підставі
залишеного нею заповіту.

На таке рішення представник ОСОБА_6 -
ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин
справи, що мають значення для справи;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_8 є єдиним спадкоємцем за
заповітом на все спадкове майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_9

Позивач бажала прийняти спадщину після
смерті ОСОБА_9, однак нею пропущено
строк для подання заяви про прийняття
спадщини до Козятинської державної
нотаріальної контори, оскільки вона
хворіла.

За висновками суду першої інстанції
вказані обставини підтверджені
показами позивача, свідоцтвом про
смерть ОСОБА_9, заповітом, державним
актом на право приватної власності на
землю, витягом про реєстрацію у
спадковому реєстрі, довідкою з
сільської ради, рішенням
лікарсько-консультативної комісії
Козятинської центральної районної
лікарні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8,
суд виходив з того, що вона пропустила
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин.

Відповідно до ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільної справи з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України особи,
які беруть участь у справі, а також
особи, які не беруть участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права
та обов'язки, мають право на апеляційне
та касаційне оскарження судових рішень
у випадках та порядку, встановлених цим
Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегією суддів встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_9, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1
року (а.с. 30). Після смерті ОСОБА_9
залишилось спадкове майно.

З досліджених доказів, які містяться у
справі вбачається, що за життя 30.01.2001
року ОСОБА_9 склала заповіт, яким
заповіла належну їй на праві власності
земельну ділянку площею 2,53 га, що
розташована на території
Дубовомахаринецької сільської ради
громадянці ОСОБА_6.

Однак, 17.02.2003 року ОСОБА_9 склала інший
заповіт, яким усе належне їй майно, де б
воно не було і з чого б воно не
складалось, заповіла громадянці
ОСОБА_8.

Обидва заповіти були посвідчені
належним чином секретарем
Дубовомахаринецької сільської ради та
зареєстровано в реєстрі.

В шестимісячний строк після смерті
ОСОБА_9 із заявою про прийняття
спадщини згідно заповіту, складеного 30
січня 2001 року звернулась ОСОБА_6 (а.с. 25).

Відповідно до ст.544 ЦК УРСР (1963 року)
заповідач вправі в будь-який час
змінити або скасувати зроблений ним
заповіт, склавши новий заповіт.
Заповіт, складений пізніше, скасовує
попередній заповіт повністю або в
частині, в якій він йому суперечить.

Виходячи з положень цієї норми, колегія
суддів вважає, що ОСОБА_9, склавши новий,
повністю скасувала попередній заповіт,
оскільки у заповіті від 17.02.2003 року до
складу спадщини спадкодавець включив
все належне йому майно, в тому числі і
земельну ділянку, яку раніше мав намір
заповісти ОСОБА_6

Таким чином, після смерті ОСОБА_9,
єдиним спадкоємцем стала ОСОБА_8, а
ОСОБА_6 втратила право на спадкування
за заповітом та не має право на
спадкування за законом, оскільки не є
особою, визначеною у ст.ст.529-532 ЦК УРСР.

Як роз'яснив п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» відповідачами у
справі про визначення додаткового
строку на прийняття спадщини є
спадкоємці, які прийняли спадщину. При
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Колегія суддів приходить до висновку,
що права ОСОБА_6 оскаржуваним судовим
рішенням не порушені, оскільки вона не
є спадкоємцем, а тому судовому захисту
не підлягають. З цих підстав доводи
апеляційної скарги щодо не притягнення
до участі у справі ОСОБА_6 є
безпідставними

Також, виходячи з вимог ст..303 ЦПК
України, колегія суддів не має права
перевіряти рішення суду першої
інстанції в частині законності та
обґрунтованості висновків суду першої
інстанції при вирішенні питання
визначення особі додаткового строку
для прийняття спадщини, оскільки
належні сторони рішення не
оскаржували.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного,
керуючись ст. України, ст.ст.1, 3, 13, 57, 60,
303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 16 квітня 2010
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя : (підпис)
В.С. Вавшко

Судді: (підпис)
В.С. Марчук

(підпис) І.В. Міхасішин

З оригіналом вірно :