Справа № 758/4832/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 липня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Сотніковій І.
О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
зазначеним вище позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що 29.03.97 р. між нею та
відповідачем було укладено шлюб, від
якого вони мають спільного сина -
ОСОБА_3. Позивачка зазначила, що з січня
2005 року вони з відповідачем припинили
проживати однією сім'єю, оскільки
сімейне життя у них не склалось через
різні погляди, що призвело до втрати
взаєморозуміння, любові один до одного.
Також позивачка зазначила про те, що
між нею та відповідачем не досягнуто
домовленості щодо способу та розміру
утримання їхнього сина. Позивачка
вказала на те, що на даний час вона
перебуває на посаді аналітика
консолідованої інформації Державної
установи «Урядовий контактний центр» з
посадовим окладом в розмірі 1878 грн.,
якого не вистачає для належного
утримання дитини. Тому позивачка
звернулась до суду та просила
розірвати між нею та відповідачем шлюб,
а також просила стягнути з відповідача
на її користь аліменти на утримання
сина ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн. з дня
пред'явлення позову та до досягнення
дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала з підстав, зазначених вище.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причин неявки суду не повідомив.

У разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК
України).

З урахуванням зазначеного вище, суд
приходить до висновку про можливість
розгляду позову у відсутності
відповідача та постановлення заочного
рішення по справі.

Вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши докази по справі, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

29.03.97 р. між сторонами, у відділі
реєстрації актів громадянського стану
Шевченківського району м. Києва, було
зареєстровано шлюб (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Сімейні відносини між сторонами не
склались, вони втратили один до одного
почуття любові, поваги,
взаєморозуміння, довіри, спільного
господарства не ведуть, окремо
проживають протягом тривалого часу.

За весь цей час примирення сторони не
досягли.

Судом встановлено, що сторони з січня
2005 року разом не проживають.

З урахуванням наведеного вище, суд не
вважає за можливе в подальшому
зберегти сім`ю сторін міцною та
здоровою і вважає за необхідне їх шлюб
розірвати.

Спору з приводу місця проживання
дитини з позивачкою та з приводу
спільно нажитого майна сторони не
мають.

Також позивачка просила стягнути на її
користь з відповідача аліменти на
утримання сина.

З даних відповіді ДПІ у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 05.05.14
р., наданої на запит позивачки,
вбачається, що станом на 05.05.14 р. ОСОБА_2
перебуває на обліку в ДПІ як платник
податків фізична особа-підприємець
(а.с. 36).

З даних довідки, виданої ТОВ
«Київжитлосвіт» від 11.06.14 р.,
вбачається, що позивачка разом з сином
мешкає за адресою без реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37).

Так, позивачкою було надано розрахунок
потреб дитини, зроблений нею особисто,
з зазначенням щомісячних витрат в
розмірі 3761 грн.; а також позивачкою
було зазначено про необхідність
проведення профілактики сколіозу
шляхом систематичного відвідування
басейну (а.с. 38).

Також позивачкою було надано копії
квитанцій, на підтвердження витрат на
харчові продукти для себе та дитини, на
одяг для дитини, а також витрат на
технічні пристрої для дитини, та
проведених косметичних процедур
(а.с.а.с. 40-55).

Як встановлено судом сторони
проживають окремо, фактично дитина
перебуває на утриманні позивачки.

Відповідно до ст. 180 СК України - батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно п. 17 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства
стягнення аліментів", за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той із них, з ким
вона проживає, вправі звернутись до
суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України - частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України - при
призначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення. Розмір аліментів на одну
дитину за жодних обставин не може бути
меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька, і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Так, позивачкою не було надано належних
доказів на підтвердження того, що
відповідач має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а тому суд приходить до висновку про
часткове задоволення позовних вимог в
частині стягнення аліментів, та
необхідності стягнення аліментів в
частці від доходу відповідача.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача аліментів на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
необхідно задоволити частково,
стягнувши їх в розмірі 1/4 частки
заробітку (доходу) (але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку) щомісячно, до
повноліття ОСОБА_3, починаючи з 29.04.2014
року, оскільки відповідно до ст. 191 СК
України, аліменти присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивачки
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
відповідно до ст. 88 ЦПК України, а також
стягнути з відповідача на користь
держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

На підставі ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 184 СК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214,
215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Шлюб, зареєстрований 29 березня 1997 року
Відділом реєстрації громадянського
стану Шевченківського району м. Києва
(а/запис № 208) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Києва, на користь ОСОБА_1 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_2) аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частки заробітку (доходу) (але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку) щомісячно,
починаючи з 29.04.2014 року та до повноліття
ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь:

- ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят)
копійок;

- держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят)
копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів
на утримання дитини у межах суми
платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Заочне рішення може бути оскаржено
відповідачем на протязі десяти днів з
моменту отримання копії судового
рішення через Подільський районний суд
м. Києва.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька