печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

31 липня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва

в складі: головуючого судді -
Матійчук Г.О.,

при секретарі - Мусаелян Д. С.,

за участі: адвоката позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«НАСТА» про стягнення суми страхового
відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ТОВ «Страхова компанія
«НАСТА» про стягнення суми страхового
відшкодування та просить стягнути з
відповідача страхове відшкодування в
сумі 25 924 грн. 40 коп., пеню в сумі 391 грн. 34
коп., 3 0000 грн. у відшкодування моральної
шкоди та 105 грн. 97 коп. витрат на виклик
відповідача в судове засідання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
26.12.2013 р. мала місце
дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в
якій було пошкоджено належний йому
автомобіль марки «Міtsubishi», номер
державної реєстрації НОМЕР_1.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини водія автомобіля марки «Volkswagen
Touareg» ОСОБА_3, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована у
відповідача.

Також зазначає, що 03.02.2014 р. оплатив за
особисті кошти вартість ремонту свого
автомобіля «Міtsubishi», номер державної
реєстрації НОМЕР_1, виконавцю ремонтних
робіт ТОВ «НІКО-Україна» у сумі 25 924,40
грн.

11.02.2014 р. було подано відповідачу заяву
про страхове відшкодування та ряд
інших документів, однак після того
жодного повідомлення від страховика
він не отримував, спроби зв'язатись із
відповідачем виявились марними та
безнадійними.

Ним були надіслані скарги на
бездіяльність відповідача до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг та до Моторно
(транспортного) страхового бюро
України та отримано відповіді про
відсутність відповідача за місцем
реєстрації та вирішення даного
відшкодування у судовому порядку.

З урахуванням норм Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування відповідачем мала б бути
здійснена не пізніше 13.05.2014 р., однак,
станом на 11.06.2014 р. відповідачем виплату
страхового відшкодування в
добровільному порядку здійснено не
було.

За несвоєчасне повернення страхової
суми просить стягнути з відповідача за
період з 15.04.2014 по 04.06.2014 пеню в розмірі
391,34 грн.

Також бездіяльністю відповідача йому
було завдано моральну шкоду в сумі 3 000,00
грн.

В обґрунтування моральної шкоди
зазначив, що відповідач, не приховуючи
свого наміру, чинить перешкоди в
отриманні страхового відшкодування,
залишив його ошуканим, порушуючи
майнові права власника, які по закону
підлягають захисту; протягом останніх
півроку змінився звичний спосіб його
життя: у нього почалися проблеми зі
здоров'ям, враховуючи його пенсійний
вік, він постійно перебуває в
стресовому стані, від постійного
нервування, це призвело до значного
погіршення стану здоров'я, тривалих
хвороб, які не існували раніше,
оскільки сплачені кошти за відновлення
транспортного засобу були позичені та
їх потрібно віддавати, а віддавати
немає з чого, оскільки він є
пенсіонером та інвалідом II групи.

На виклик відповідача в судове
засідання телеграмою ним було
потрачено 105 грн. 97 коп., які також
просить стягнути з відповідача.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1,
в судовому засіданні підтримала позов
з викладених в ньому підстав, просила
позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, про розгляд
справи повідомлявся судом належним
чином, причини неявки суду не
повідомив, тому суд, враховуючи згоду
представника позивача, вважає за
можливе розглядати справу у
відсутність відповідача в заочному
порядку на підставі наданих суду
доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
повно та всебічно з'ясувавши всі
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.12.2013 р. мала
місце дорожньо-транспортна пригода
(ДТП), в якій було пошкоджено належний
позивачу автомобіль марки «Міtsubishi»,
номер державної реєстрації НОМЕР_1
(а.с.28)..

З довідки № 9325895 про
дорожньо-транспортну пригоду
вбачається, що 26.12.2013 року об 11 год. 40 хв.
на перехресті вул. А.Ахматової - пр-та
Григоренка в м. Києві сталася ДТП;
зовнішнім оглядом встановлено, що в
результаті ДТП в автомобілі позивача
пошкоджено передню центральну, передню
праву частини.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини водія автомобіля марки «Volkswagen
Touareg» ОСОБА_3, що підтверджується
постановою Дарницького районного суду
Київської області від 31.01.2014 по справі
про адміністративне правопорушення №
753/999/14-п (а.с.13).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
цивільно-правова відповідальність за
шкоду, завдану внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
настає у особи, винної у заподіянні
збитків.

Із зазначеної довідки також
вбачається, що у ОСОБА_3 наявний поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземних транспортних
засобів № АЕ 0548670, терміном дії до
25.03.2014, виданий ТДВ «СК «НАСТА».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон) страховим
випадком є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно - правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

03.02.2014 р. позивач оплатив за особисті
кошти вартість ремонту свого
автомобіля «Міtsubishi», номер державної
реєстрації НОМЕР_1, виконавцю ремонтних
робіт ТОВ «НІКО-Україна» у сумі 25 924,40
грн. (а.с.15-19,22-26).

11.02.2014 р. позивачем було подано
відповідачу заяву про перерахування
страхового відшкодування, станом на
час розгляду справи страхове
відшкодування позивачу не виплачено.
(а.с.14).

Позивачем були надіслані скарги на
бездіяльність відповідача до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг та до Моторно
(транспортного) страхового бюро
України та отримано відповіді про
відсутність відповідача за місцем
реєстрації та вирішення даного
відшкодування у судовому порядку
(а.с27-28).

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до Наряду-замовлення № НМ
105334 ТОВ «НІКО- Україна» визначено
вартість матеріального збитку,
завданого транспортному засобу
позивача, а саме 25 924,40 грн., яка була ним
сплачена 03.02.2014 (а.с.24,26).

Отже, розмір страхового відшкодування,
що належить до виплати на користь
позивача становить 25 924,40 грн. та
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

У відповідності до 36.2. ст. 36 зазначеного
вище Закону, страховик (МТСБУ) протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний, зокрема: у разі визнання
ним вимог заявника обґрунтованими -
прийняти рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його.

Відповідно до ч. 36.5 ст. 36 Закону за кожен
день прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати) з
вини страховика особі, яка має право на
отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Враховуючи те, що заява про страхове
відшкодування була подана позивачем
11.02.2014 № 2200/ВЗ по страховій справі №
2013-12-26/001, страховик був зобов'язаний не
пізніше як до 13.05.2014 прийняти рішення
про здійснення сплати страхового
відшкодування та виплатити його, чи
відмовити у здійсненні сплати
страхового відшкодування, про що
повідомити заявника відповідно до ч. 36.2
ст. 36 Закону.

Приймаючи до уваги те, що цього
страховиком зроблено не було,
страховик повинен сплатити позивачеві
пеню за період прострочення виконання
зобов'язання з 13.05.2014 по 11.06.2014,
враховуючи положення ст.258 ЦК України,
із розрахунку подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла протягом періоду,
за який нараховується пеня, а саме: 391,34
грн. (25924,4*0,052054*29/100=391,34)

Що стосується спричинення позивачу
моральної шкоди відповідачем, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діяти
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювана, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювана та
вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року, заподіяна моральна шкода
відшкодовується тій фізичній чи
юридичній особі, права якої були
безпосередньо порушені протиправними
діями (бездіяльністю) інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач, порушуючи майнові права
позивача, які по закону підлягають
захисту, завдав останньому моральну
шкоду, оскільки протягом останніх
півроку змінився звичний спосіб життя
позивача: у нього почалися проблеми зі
здоров'ям, враховуючи його пенсійний
вік, він постійно перебуває в
стресовому стані, від постійного
нервування, це призвело до значного
погіршення стану здоров'я, тривалих
хвороб, які не існували раніше, він є
пенсіонером та інвалідом II групи.

Разом з тим, відповідно до п.21 Постанови
№4 Пленуму Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 березня 2013
року «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» при вирішенні позовних
вимог про відшкодування моральної
шкоди, завданої порушенням страховиком
зобов'язань за договором страхування,
суди повинні виходити з того, що
правовідносини сторін за договором
страхування є зобов'язальними. У
випадку порушення зобов'язання
моральна шкода може бути відшкодована
лише тоді, коли це встановлено
договором або законом (стаття 611 ЦК).
Зокрема, можливість відшкодування
моральної шкоди передбачена у
відносинах у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (статті 9, 22 Закону
№ 1961-IV).

Як вбачається з ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України.

З огляду на зазначене вище, суд вважає,
що вимоги позивача про стягнення з
відповідача моральної шкоди в сумі 3
000,00 грн. також підлягають задоволенню.

На виклик відповідача в судове
засідання телеграмою позивачем було
потрачено 105 грн. 97 коп., що
підтверджується квитанцією КМА УАППЗ
«Укрпошта» Київ 225, які, відповідно до
ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають
стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України на
користь держави з відповідача підлягає
стягненню судовий збір з вимог
майнового характеру в сумі 263,16 грн. та
243,60 грн. з вимог немайнового характеру,
що разом становить 506, 76 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 23, 1167 ЦК України, Законом України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року, Постановою №4 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», ст.ст. 3, 10, 15, 27,
31, 57, 60, 61, 79, 88, 215, 224-228 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «НАСТА» про стягнення суми
страхового відшкодування -
задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«НАСТА» на користь ОСОБА_2 страхове
відшкодування в сумі 25 924 (двадцять
п»ять тисяч дев»ятсот двадцять чотири)
грн. 40 коп., пеню в сумі 391 (триста
дев»яносто одна) грн. 34 коп., 3 0000 (три
тисячі) грн. у відшкодування моральної
шкоди та 105 (сто п»ять) грн. 97 коп. витрат
на виклик відповідача в судове
засідання.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«НАСТА» на користь держави 506 (п»ятсот
шість) грн. 76 коп. у відшкодування
судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення
відповідачем може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії
до Печерського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
позивачем подається протягом десяти
днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Суддя
Г.О.Матійчук