АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/4709/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2378/14
Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю.Д.
Доповідач Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Петренка В.М., Акопян В.І.

при секретарі Верещаці М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
представника за довіреністю ОСОБА_2, на
рішення Ленінського районного суду
м.Полтави від 17 червня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування
квартирою.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3
звернулась до суду із вказаним позовом,
просила ухвалити рішення, яким
встановити порядок користування
жилими приміщеннями у квартирі
АДРЕСА_1, виділивши у користування
ОСОБА_3 ізольовану житлову кімнату №5
пл.10.8 кв.м., а ОСОБА_2 - № 9 пл.10,9 кв.м.,
залишити у спільному користуванні
житлову кімнату № 3(9) пл. 16.6 кв.м., кухню
№3 пл. 6.0 кв.м., вбиральню (поєднану) № 2
пл. 2,9 кв.м., коридор № 6 пл. 2.5 кв.м.,
коридор № 1 пл. 3,0 кв.м., вбудовану шафу №
8 пл. 0,6 кв., вбудовану шафу № 7 пл. 0,8 кв.,
коридор № 4а пл. 2.0 кв.м., балкон пл. 0.8
кв.м., вселити її у спірну квартиру і
кімнату №5, виселивши ОСОБА_2 з даної
кімнати та вселивши її до кімнати № 9,
усунути перешкоди в користуванні
спірною квартирою. Судові витрати
покласти на відповідачку.

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що з 15 серпня 2011 року позивач
проживала в спірній в кімнаті № 5
площею 10.8 кв.м., так як на той час
відповідачка проживала у кімнаті № 9,
площею 10.9 кв.м, Проте пізніше ОСОБА_2
змінила замки на вхідних дверях,
позбавивши її права користуватися
своїм майном та переселилась в кімнату
площею 10,8 кв.м., в яку її вселено
рішенням суду.

Рішенням Ленінського
районного суду Полтавської області
від 17 червня 2014 року позов задоволений.
Усунуті перешкоди ОСОБА_3 у
користуванні квартирою №8 по
вул..Пролетарській,24 у м.Полтаві;
встановлений порядок користування
спірною квартирою: у користування
ОСОБА_3 виділено житлову кімнату №5 пл.
10.8 м.кв., а ОСОБА_2 - житлову кімнату №9
площею 10.9 кв. м., інші приміщення
квартири залишені у спільному
користуванні; вселено ОСОБА_3 у
квартиру АДРЕСА_1; виселено ОСОБА_2 з
ізольованої кімнати №5 пл.10.8 м.кв. і
вселено її у ізольовану кімнату №9
пл.10.9 м.кв. Вирішено питання про судові
витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
представник ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм процесуального і
матеріального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначила, що суд при вирішенні
питання по суті не в повному обсязі
з"ясував обставини, що мають значення
для справи, а саме те, що ОСОБА_3
громадянка Німеччини і там проживає
разом з дітьми та чоловіком. В кімнаті
№ 5 відповідачка проживає з 1959 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених в
суді першої інстанції, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь в
справі, дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК
України апеляційний суд за
результатами розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції вправі відхилити апеляційну
скаргу та залишити рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Ленінського
районного суду м.Полтави від 26 травня
2011 року за ОСОБА_3 визнано право
власності на ? частину квартири АДРЕСА_1
і вселено у вказану квартиру. 15 серпня
2013 року ОСОБА_3 вселилася у спірну
квартиру, в якій зайняла кімнату №5
площею 10.8 м.кв. У подальшому ОСОБА_2
змінила замок вхідної двері, зайняла
кімнату №5 і фактично користується
квартирою одноосібно.

Суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив надані сторонами докази,
належно їх оцінив і дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

При цьому суд першої інстанції
виходив з того, що запропонований
позивачем варіант користування житлом
не порушує житлових прав сторін по
справі.

За загальним правилом (ч.1, ч.3 ст.358
ЦК України) право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою, співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. У разі
недосягнення згоди між співвласниками
спір вирішується судом.

Відповідач ОСОБА_2, заперечуючи
право ОСОБА_3 користуватися кімнатою №5
спірної квартири, посилається виключно
на те, що вона проживає саме у цій
кімнаті з 1959 року, одночасно в
апеляційній скарзі стверджує, що весь
цей час одноосібно користується усією
квартирою. Доводи апеляційної скарги
про те, що ОСОБА_3 взагалі ніколи не була
в Полтаві, не пред'являла вимоги про
користування квартирою суперечать
наявним у справі доказам, зокрема
інформації Державної прикордонної
служби України (а.с. 90, 93), світлокопіями
документів виконавчого провадження
№282270025 (а.с.24-27).

Апеляційна скарга не містить нових
засобів доказування, її доводи не
спростовують висновків суду.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що рішення місцевого суду є
законним та обґрунтованим, підстави
для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,
представника за довіреністю ОСОБА_2,
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Полтави від 17 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
О.А.Лобов

Судді:
В.М.Петренко

В.І. Акопян

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов