АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/587/14-ц 22-ц/774/1383/К/14
Справа № 212/587/14-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц7741383К14
Категорія № 24 (ІУ)
Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача
Державного підприємства «Криворізька
теплоцентраль» - Водоп’янової Юлії
Сергіївни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Державного підприємства «Криворізька
теплоцентраль» на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 23
квітня 2014 року у справі за позовом
Державного підприємства «Криворізька
теплоцентраль» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
комунальні послуги , -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2012 року Державне підприємство
«Криворізька теплоцентраль» (надалі -
ДП «Криворізька теплоцентраль»)
звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначила, що відповідач
ОСОБА_3 отримувала від позивача
комунальні послуги у вигляді
теплопостачання, однак їх не
сплачувала, у зв'язку з чим 12 квітня 2007
року уклала договір по
реструктуризації заборгованості, за
умовами якого їй надано розстрочку у
погашенні заборгованості на суму 7147,01
грн. на строк до 06.05.2012 р. У березні 2010
року Жовтневим районним судом м.
Кривого Рогу видано судовий наказ ,
яким з відповідача стягнуто борг, який
у подальшому скасовано ухвалою від
12.11.2010 року. Згідно виписки з особового
рахунку заборгованість складає 7804 грн
48 коп., яку позивач просить суд
стягнути з відповідача, а також
просить стягнути судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 23 квітня 2014 року ДП
«Криворізька теплоцентраль»
відмовлено в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за комунальні послуги.

В апеляційній скарзі ДП
«Криворізька теплоцентраль» ставить
питання про скасування рішення суду та
постановлення нового про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
та процесуального законодавства та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Вважає, що суд дійшов помилкового
висновку, що договір про
реструктуризацію заборгованості було
вчинено відповідачем під впливом
примусу, не взято до уваги виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором, та не взято до уваги пропуск
ОСОБА_3 строку позовної давності для
звернення із заявою про визнання
договору від 2007 року недійсним. Не
взято до уваги, що відповідач
добровільно підписала договір про
реструктуризацію, була дієздатною, та в
подальшому його частково виконувала.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ДП «Криворізька
теплоцентраль» надає послуги з
теплопостачання у квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ордеру на житлове приміщення
№039945 від 16 жовтня 1991 року, який видано
ОСОБА_4 їй надано двох кімнатну
квартиру АДРЕСА_1 на сім'ю з трьох осіб
чоловік - ОСОБА_5, та донька ОСОБА_3 (
а.с.151).

Згідно виписки з особового рахунку
№ ОСОБА_3. заборгованість по
оплаті за теплопостачання становить 7804
грн 48 коп за період з січня 2002 року по
липень 2009 року ( а.с. 82) .

На підтвердження позивачем позовних
вимог надано договір №10132 про
реструктуризацію заборгованості за
теплову енергію та гаряче
водопостачання від 12.04.2007 року між ДП
«Криворізька теплоцентраль» та ОСОБА_3,
який скріплено підписами
постачальника ДП «Криворізька
теплоцентраль» О.В. Донець та
споживачем ОСОБА_3 ( а.с. 5) .

За заявою ДП «Криворізька
теплоцентраль» Жовтневим районним
судом м. Кривого Рогу видано судовий
наказ від 17 березня 2010 року про
стягнення заборгованості у сумі 7804,48
грн, який за заявою ОСОБА_3 скасовано.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції керувався
ст..ст. 64,67 ЖК України та дійшов
висновку, що оскільки відповідач
ОСОБА_3 у період з моменту виникнення
заборгованості з 01 .11.1996 року по 16 .03.2006
р. була неповнолітньою, а згодом
навчалась, тому в неї відсутній
обов'язок сплати заборгованості за
теплопостачання за минулий період.

Однак, колегія суддів повністю не може
погодитися із висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для цієї справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частина 3 ст.61 ЦПК України
передбачає, що обставини, встановлені
судовим рішення у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили , не
доказуються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 06 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 травня 2014 року,
задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та
визнано недійсним договір № 10132 від
12.04.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ДП
«Криворізька теплоцентраль» «Про
реструктуризацію заборгованості за
теплову енергію та гаряче
водопостачання» ( том.1 а.с.189-202, том 2
а.с.7-9 ).

У зв'язку із чим, колегія суддів не
приймає до уваги доводи апеляційної
скарги позивача ДП «Криворізька
теплоцентраль» про безпідставний та
помилковий висновок суду першої
інстанції, щодо недійсності договору
«Про реструктуризацію
заборгованості». Даний факт
встановлений рішенням суду, яке
набрало чинності, тому доказуванню не
підлягає.

Також колегія суддів не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги про
пропуск ОСОБА_3 строку позовної
давності для звернення до суду з
позовом про визнання договору «Про
реструктуризацію заборгованості»
недійсним, оскільки це не є предметом
позовних вимог та предметом донного
судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України
повнолітні члени сім'ї наймача несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність, за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору, у
тому числі і передбачений ст. 67 ЖК
України обов'язок здійснювати оплату
комунальних послуг ( водопостачання ,
газ, теплова енергія та інші послуги).

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
відсутність обов'язку відповідача
ОСОБА_3 сплачувати заборгованість за
комунальні послуги ( теплову енергію та
гаряче водопостачання), яка виникла у
період з січня 2002 року до її
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Однак, колегія суддів не може
погодитися із висновком суду першої
інстанції про відсутність у ОСОБА_3
обов'язку по сплаті комунальних
послуг за теплопостачання за період з
18 березня 2007 року по 01 серпня 2009 рік
виходячи із заявлених позовних вимог,
з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи
ухвалою Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 12 листопада 2010 року
скасовано судовий наказ від 18 березня
2010 року за заявою ДП «Криворізька
теплоцентраль» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.(том 1 а.с.3).

Згідно ч.2 ст. 264 ЦК України, позовна
давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного
із кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина
вимоги, право на яку має позивач.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що
загальна позовна давність
встановлюється у три роки.

Як убачається із заперечень на позовну
заяву наданих 15 жовтня 2012 року
представником відповідача ( том 1 а.с. 31)
він наполягав на застосуванні
наслідків закінчення строку позовної
давності.

Частина 4 ст.267 ЦК України передбачає, що
сплив позовної давності , про
застосування якої заявлено стороною у
спорі , є підставою для відмови у
позові.

На думку колегії суддів, до позовних
вимог ДП «Криворізька теплоцентраль»
застосуванню підлягає сплив позовної
давності щодо боргу відповідача за
період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 18 березня
2007р.

Але позовні вимоги ДП «Криворізька
теплоцентраль» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за теплову
енергію та гаряче водопостачання за
період з 19 березня 2007 року по 01 серпня
2009 року підлягають задоволенню, з
урахуванням виписки з особистого
рахунку та сплати поточних платежів
відповідачем сума боргу становить 457,47
грн. ( том.1 а.с. 82-83)

Навчання відповідача ОСОБА_3 до 28
лютого 2007 року на денному відділенні
Криворізького коледжу економіки та
управління Державного вищого
навчального закладу «Криворізький
економічний університет імені Вадима
Гетьмана» не може бути підставою для
звільнення її від сплати коштів за
спожиті комунальні послуги. Матеріали
справи не місять відомості про
звернення відповідача із заявою про
надання субсидії, у встановленому
законом порядку та її отримання.

Тому, на думку колегії суддів, висновок
суду першої інстанції про відсутність
обов'язку ОСОБА_3 сплачувати кошти за
спожиту теплову енергію та гаряче
водопостачання за період з 19 березня 2007
року по 01 серпня 2009 року не ґрунтуються
на законі, тому відповідно до п.п.1,3
ст.309 ЦПК України рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 23
квітня 2014 року підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
часткове задоволення позовних вимог
ДП «Криворізька теплоцентраль» та
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за
спожиту теплову енергію та гаряче
водопостачання за період з 19 березня
2007 року по 01 серпня 2009 рік в сумі 457,47
грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Тому відшкодуванню підлягають судові
витрати, понесені позивачем судовий
збір пропорційно задоволеним вимогам
в сумі 12,57 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316 ЦПК
України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Криворізька
теплоцентраль» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 23 квітня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Державного
підприємства «Криворізька
теплоцентраль» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
комунальні послуги задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Державного підприємства «Криворізька
теплоцентраль» заборгованість за
спожиту теплову енергію та гаряче
водопостачання за період з 19 березня
2007 року по 01 серпня 2009 рік в сумі 457,47
грн. ( чотириста п'ятдесят сім гривень
сорок сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Державного підприємства «Криворізька
теплоцентраль» судовий збір в сумі 12,57
грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді :