Номер провадження: 22-ц/785/6452/14
Головуючий у першій інстанції Вінська
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Сегеди С.М.

- Артеменко І.А.

при секретарі - Добряк Н.І.

з участю : представника ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 06 травня 2014
року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення солідарно заборгованості за
кредитним договором № 05/07/2007/840-К/388 від
16 липня 2007 року в сумі 894 355 грн. 60 коп. , -

ВСТАНОВИЛА:

17 лютого 2014 року позивач звернувся з
позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги
позивач вказує, що 16 липня 2007 року між
банком та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір, відповідно до умов якого
ОСОБА_3 отримав кошти в розмірі 67250
доларів США з відсотковою ставкою в
розмірі 12,49 % на рік, строком на 240
місяців з кінцевим терміном повернення
кредиту та відсотків до 15 липня 2027 року
(а.с. 14-17).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором 16 липня 2007 року між банком та
ОСОБА_6 укладено договір поруки №
05/07/2007/840-П/388, згідно якого ОСОБА_6
поручилася перед позивачем за належне
виконання ОСОБА_3 взятих на себе
зобов'язань та договір іпотеки
нерухомого майна, а саме - квартири
АДРЕСА_1.

Але в порушення умов укладених
договорів відповідачі не сплатили
кошти обумовлені договорами. У зв'язку
з викладеним банк просить стягнути
заборгованість з відповідачів у
солідарному порядку.

Відповідачі у суді першої інстанції
участь не брали.

Рішенням суду першої інстанції від 06
травня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ
«Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 05/07/2007/840-К/388 від 16 липня 2007 року -
задоволені.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6
на користь публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
№ 05/07/2007/840-К/388 від 16 липня 2007 року в
розмірі 111889 доларів США 85 центів, що в
еквіваленті по курсу НБУ станом на 17
січня 2014 року становить 894335 гривень 60
копійок.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6
на користь публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»
суму сплаченого судового збору в
розмірі 3654 гривні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з порушенням
норм матеріального і процесуального
права та ухвалення нового рішення, яким
просить відмовити у задоволенні
позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах вимог
скаржника і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного
Кодексу України, до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного Кодексу України, якщо інше
не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.
Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного
Кодексу України, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому.

Відповідно до ст.ст. 525 та 526 Цивільного
Кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов кредитного договору
та Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
Кодексу України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 16 липня 2007 року між ВАТ
КБ «НАДРА», правонаступником якого є
позивач , та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір № 05/07/2007/840-К/388, відповідно до
умов якого банк надав ОСОБА_3 кредитні
кошти в розмірі 67250 доларів США з
відсотковою ставкою в розмірі 12,49 % на
рік, строком на 240 місяців з кінцевим
терміном повернення кредиту та
відсотків до 15.07.2027 року.

В метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором 16 липня 2007 року між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_6 укладено договір
поруки № 05/07/2007/840-П/388, відповідно до
умов якого ОСОБА_6 поручилася перед
позивачем за належне виконання ОСОБА_3
взятих на себе зобов'язань .

Також в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
банк та ОСОБА_3 уклали договір іпотеки,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до умов договору ОСОБА_3
отримав кошти у розмірі 67250 доларів США
та взяв на себе зобов'язання повернути
їх та сплатити проценти за
користування кредитом у розмірі 12,49 %
річних, а у разі порушення зобов'язання
понести відповідальність передбачену
пунктом 5 кредитного договору (а.с. 16).

Відповідач - ОСОБА_3 взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, в зв'язку з чим станом на 17.01.2014
року виникла заборгованість по
договору № 05/07/2007/840-К/388 на загальну
суму 111889,85 доларів США, що в еквіваленті
згідно курсу НБУ становить 894335,60
гривень (а.с. 13), яка складається з:

- заборгованість за тілом
кредиту - 64966,98 доларів США, що дорівнює
еквіваленту 519281,07 гривень;

- заборгованість по відсоткам
за користування кредитом - 35365,81 доларів
США, що дорівнює еквіваленту 282678,91
гривень;

- пеня за прострочення сплати
кредиту - 4832,06 доларів США, що дорівнює
еквіваленту 38622,69 гривень;

- штраф за порушення
виконання умов договору 6725 доларів США,
що дорівнює еквіваленту 53752,93 гривень.

04.02.2014 року банком на адресу ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 була відправлена вимога про
погашення заборгованості за
вищезазначеним кредитним договором,
про що є відмітка в реєстрі поштових
відправлень рекомендованою
кореспонденцією ПАТ «КБ Надра» (а.с.
25-28).

Але відповідачі заборгованість не
погасили, в зв'язку з чим не виконали
взяті на себе зобов'язання. На підставі
викладеного судова колегія вважає, що
суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив вимоги позивача.

Довід апеляційної скарги про те, що
поручитель не була повідомлена про
існування заборгованості та їй не було
пропоноване її погасити, у зв'язку з чим
позивні вимоги не підлягають
задоволенню, не заслуговує на увагу з
наступних підстав. По-перше, як
убачається з матеріалів справи ,
апеляційну скаргу подав ОСОБА_3, який є
по справі позичальником, а не
поручителем, а тому його права
оскарженим рішенням не порушені.

По-друге, відповідно до договору
поруки від 16 липня 2007 року встановлений
строк його виконання - а саме до 15 липня
2027 року. Кредитним договором також
встановлений строк його виконання - 15
липня 2027 року. Частиною 4 ст. 559 ЦК
України встановлено, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

За таких обставин у банка є право
пред'явити вимогу до поручителя про
виконання порушеного зобов'язання
боржника. Відповідно до умов договору
поруки була встановлена календарна
дата виконання умов договору -15 липня
2027 року, а тому у позивача є право на
пред'явлення позову з розрахунку -
починаючи з 16 липня 2027 року, протягом
наступних шести місяців.

Довід апеляційної скарги про те, що
банк не повідомивши поручителя про
необхідність погашення заборгованості
по кредитному договору змінив умови
договору, не заслуговує на увагу,
оскільки банк в односторонньому
порядку не вносив зміни до укладених
між сторонами договорів.

Довід апелянта про те, що банком не був
вірно зроблений розрахунок
заборгованості по кредитному договору
спростовується розрахунком банку,
який відповідає квитанціям, які були
надані відповідачами як на
підтвердження часткового погашення
заборгованості. Так, посилання
апелянта на квитанції: від 30 березня 2009
р.№12/01; від 03 березня 2009 року №12/02;22
квітня 2009 р. №1; від 04 вересня 2009 р. №12/04
та №1202 не заслуговує на увагу, оскільки
вони свідчать, що відповідач
здійснював обмін національної валюти
на долари США. Судова колегія звертає
увагу, що відповідачем укладалося два
кредитних договори від 16 липня 2007 року
та 23 січня 2008 року. Аналізуючи суми
погашення по кредиту, які зазначені в
розрахунку банку заборгованості
відповідача (20 807,71 доларів США), та суму
по квитанціям, які були надані
апелянтам як доказ невірного
розрахунку банку (на загальну суму 13 972
доларів США), судовою колегією
встановлено, що банком при здійсненні
розрахунку були враховані виплати
відповідачем по кредитному договору.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, ст.
ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області , -

ухвалила:

Апеляційну ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 06 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області В.О.
Суворов

С.М.Сегеда

І.А.
Артеменко