Справа № 2/1519/6389/11
№пр.2/521/445/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:
головуючого судді -
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
про стягнення компенсації вартості
частини майна, за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа: Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
про визнання права особистої приватної
власності та поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, суд
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом та збільшивши
позовні вимоги просить стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 235 000 грн., як грошову
компенсацію вартості 1/2 частини
квартири за адресою: АДРЕСА_1. Також
позивач просить визначити порядок
виконання рішення суду, за яким ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, після сплати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 грошової компенсації
вартості 1/2 частини квартири за
адресою: АДРЕСА_1, отримує право
приватної власності на всю квартиру за
Свої вимоги позивач обгрунтовує
тим, що з 26.12.1998 року до 25.10.2011року він
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2 Рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 14.10.2011 року,
шлюб між сторонами розірвано. Рішення
набрало чинності 25.10.2011року. 21.04.2004року,
у період шлюбу сторонами було придбано
однокімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_1. Власником квартири було
вказано ОСОБА_1. Квартира перебуває у
постійному володінні та користуванні
відповідача. Оскільки квартира є
однокімнатною та сторони не є
подружжям, змоги повноцінно
користуватися житлом, як місцем
постійного проживання позивач не має.
Добровільно відповідач не бажає
виплачувати еквівалент ринкової
вартості частки позивача у праві
власності на спільну квартиру.
Оскільки виділити в натурі свою частку
з майна в спірній квартирі не можливо,
на підставі ч. 2 ст. 364 ЦК України, з метою
відновлення свого порушеного права,
позивач змушений звернутися з вказаним
позовом до суду та просить стягнути на
його користь суму в розмірі 235000 грн., як
грошову компенсацію вартості 1/2
частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.
У судовому засіданні позивач
та його представник уточнені позовні
вимоги підтримали, просили
У судовому засіданні відповідач,
ОСОБА_2 та її представник позовні
вимоги не визнали у повному обсязі,
звернулись до суду з власним позовом до
ОСОБА_1, третя соба Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» про визнання
права особистої приватної власності та
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
який в подальшому було об'єднано
ухвалою суду від 26.04.2012 року в одне
провадження з первісним позовом ОСОБА_1
Зменшивши позовні вимоги ОСОБА_2
просила суд визнати за нею право
особистої приватної власності на 54/100
частин квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Виділити їй у власність 28/100 частин
вказаної квартири. Остаточно виділити
у власність ОСОБА_2 82/100 частин квартири
за адресою: АДРЕСА_1. Виділити ОСОБА_1 у
власність 18/100 частин вказаної квартири
та будівельні матеріали, використані
для будівництва дачного будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_4.
Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує
тим, що при поділі спірної квартири,
врахуванню підлягають наступні
обставини: часткове внесення ОСОБА_2
власних коштів на придбання спірної
квартири, вартість будівельних
матеріалів, які були використані для
будівництва дачного будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та
сплату ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з
ОСОБА_1 власних коштів на погашення
кредиту, взятого ОСОБА_1 в період їх
шлюбу в Публічному акціонерному
товаристві «УкрСиббанк» на придбання
ОСОБА_1 та його представник
позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали у
повному обсязі, просили суд відмовити
Представник Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
надіслав до суду заяву, у якій просив
справу розглянути за його відсутності,
згідно вимог чинного законодавства.
Дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення сторін,
свідків, оцінивши наявні докази у їх
сукупності, суд вважає, що позови
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають
частковому задоволенню з наступних
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2 у період з 26.12.1998року до
25.10.2011року. Рішенням Малиновського
районного суду м.Одеси від 14.10.2011 року
(справа №1519/2-5932/11)шлюб між сторонами
розірвано. Рішення набрало чинності
25.10.2011року. (а.с. )
У період шлюбу 21.04.2004року, на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстровим №728, ОСОБА_1 було придбано
однокімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_1. Право власності на вказану
квартиру було зареєстровано в КП
«ОМБТІ та РОН» за реєстровим №519пр-109-197,
інвентаризаційна справа №5995179.
Згідно даного договору
купівлі-продажу, вартість квартири
було вказано 9000 доларів США, що
співпадало з сумою кредиту, взятого
ОСОБА_1 на купівлю спірної квартири
відповідно до Кредитного договору
№861-08 ОФ Н від 21.04.2004р. у АКІБ
«УкрСиббанк» (на теперішній час -
Публічне акціонерне товариство
Разом з тим, сторони визнали, що в
дійсності квартиру було придбано не за
Сторони також визнали, що решта
США були внесені ОСОБА_2, як власні
кошти, отримані нею від продажу власної
квартири за адресою: АДРЕСА_3.
Таке визнання сторонами обставин щодо
дійсної вартості купівлі спірної
квартири, відповідає й доказам, наданим
ОСОБА_2 в ході розгляду справи, серед
яких розписка попереднього власника
спірної квартири про отримання коштів
незалежну експертну оцінку від 13.04.2004р.,
виданого СПД-ФО ОСОБА_4 (сертифікат
оцінника №1346/03 від 26.09.2003р.), згідно
якого ринкова вартість спірної
щодо дійсної вартості придбання
спірної квартири, повідомив суду й
допитаний в ході розгляду справи у
якості свідка, ОСОБА_5, якому було
відомо від сторін про наміри продажу
квартири за адресою: АДРЕСА_3 та купівлі
квартири за адресою: АДРЕСА_1. Також,
допитані судом у якості свідків, ОСОБА_6
та ОСОБА_7, які особисто були присутні
при укладенні угоди купівлі-продажу та
при розрахунку сторін, підтвердили
Відповідно до ч. 7 ст. 57 СУ України, якщо
у придбання майна вкладені крім
спільних коштів і кошти, що належали
одному з подружжя, то частка у цьому
майні, відповідно до розміру внеску, є
його особистою приватною власністю.
Тому суд погоджується з тим, що 54/100
частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 є
особистою приватною власністю ОСОБА_2,
решта 46/100 частин вказаної квартири є
спільним сумісним майном подружжя
Згідно п.22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» (далі -
Постанова Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007р.),
вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості на час
розгляду справи.

Сторони надали до суду спільну заяву, у
якій погодили вартість майна, що
підлягає поділу, визначивши вартість
квартири за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі
40 000 доларів США (що на день ухвалення
рішення еквівалентно за курсом НБУ до
долара США сумі 235 000 грн.), та визначили
вартість будівельних матеріалів,
використаних для будівництва дачного
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_4 в розмірі 2500 доларів США (що на
день ухвалення рішення еквівалентно за
курсом НБУ до долара США сумі 29375 грн.)

Суд приймає до уваги вказану заяву
сторін для визначення вартості
спірного майна.

Судом встановлено та не заперечувалось
ОСОБА_1, що до 25.10.2011р. кредит
виплачувався подружжям зі спільних
коштів, а в період з 25.10.2011р. до 04.04.2014р.
ОСОБА_2 виконувала зобов*язання з
погашення кредиту за Кредитним
договором №861-08 ОФ Н від 21.04.2004року,
укладеним ОСОБА_1 з ПАТ «УкрСиббанк» та
сплатила суму в загальному розмірі 2670
доларів США, в результаті чого кредитні
зобов'язання були виконані повністю.

Обставини погашення 04.04.2014 року
кредитної заборгованості за Кредитним
договором №861-08 ОФ Н від 21.04.2004року у
повному обсязі підтверджується
довідкою за №52-2/37-0103 від 08.04.2014 року,
виданою начальником відділення №954 ПАТ
«УкрСиббанк» Ковалевич В.В.

Сторони визнали, що в період шлюбу ними
велось будівництво дачного будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_4 й
вартість будівельних матеріалів
становить 2500 доларів США. До пояснень
ОСОБА_1 про те, що будівельні матеріали,
з яких велось будівництво, були
придбані ним за особисті кошти, до
шлюбу з ОСОБА_2 суд ставиться критично,
оскільки вказана обставина не доведена
належними та допустимими доказами в
ході судового розгляду.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
ВСУ №11 від 21.12.2007р., при поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім?ї (ч. 4 ст. 65 СК
України).

При поділі спільної сумісної власності
подружжя зобов'язання між подружжям не
розподіляються, а враховуються. Суд
враховує, яку суму грошових коштів на
погашення кредитних зобов'язань
сторонами було сплачено у період шлюбу,
після розірвання шлюбу. Суд також
враховує, які кошти, сплачені сторонами
за кредитним договором, мають
враховуватися при розділі спільного
майна подружжя.

Виконання ОСОБА_2 зобов'язань з
погашення кредиту та узгоджену
сторонами вартість будівельних
матерів суд враховує при вирішенні
питання розділу подружнього майна.

Поділу між сторонами підлягають 46/100
частин квартири за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 18400 доларів США (що на день
ухвалення рішення еквівалентно за
курсом НБУ до долара США сумі 216200 грн.),
врахуванню підлягає вартість
будівельних матеріалів, використаних
для будівництва дачного будинку,
вартістю 2500 доларів США (що на день
ухвалення рішення еквівалентно за
курсом НБУ до долара США сумі 29375 грн.),
врахуванню підлягає сплата ОСОБА_2 в
рахунок погашення кредитних
зобов'язань 2670 доларів США (що на день
ухвалення рішення еквівалентно за
курсом НБУ до долара США сумі 31372,5 грн.)

Суд враховує позицією ОСОБА_2 про
вирахування з майнової частки ОСОБА_1 ?
частини вартості будівельних
матеріалів та ? частки від суми,
сплаченої ОСОБА_2 з особистих коштів на
повернення кредиту.

Суд враховує позицією ОСОБА_1, який не
заперечував проти виділення йому у
власність будівельних матеріалів,
використаних для будівництва дачного
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_4

Згідно ст. 60 СК України, майно, придбане
подружжям в період шлюбу, належить
чоловіку й дружині на праві спільної
сумісної власності.

Відповідно до ч.1ст. 70 СК України, при
розділі загального спільного майна,
придбаного в шлюбі, частки майна
подружжя є рівними.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК
України, власність двох чи більше осіб
із визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Статтею 364 ч. ч. 1, 2 ЦК України
передбачено, що співвласник має право
на виділ в натурі своєї частки з майна,
що перебуває у спільній частковій
власності. Якщо виділ у натурі частки
із спільного майна є неможливим, то
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової компенсації
вартості його частки.

Відповідно до ч.3ст.358 ЦК України, кожен
з співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільног майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших свілвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Проаналізувавши норми ст.
365, 386, 392 ЦК України, суд прийшов до
висновку про те, що у разі припинення
права власності на частку у спільному
майні, співвласнику, право якого
припинено, має присуджуватися
компенсація, а за співвласником, який
виплатив цю компенсацію має
визнаватися право власності на
зазначену частку.

Згідно ст. 55 Конституції України права
і свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Добровільно ОСОБА_2 відмовляється
виплачувати еквівалент ринкової
вартості частки ОСОБА_1 у праві
власності на спільну квартиру.

Постановою Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 19
лютого 2014р. у справі №6-4цс14 визначено,
що суд, при вирішенні питання про
стягнення на користь співвласника
грошової компенсації вартості частки
його майна, що знаходиться у спільній
частковій власності, має враховувати й
загальні засади цивільного
законодавства (ст. 3 ЦПК України) щодо
справедливості, добросовісності й
розумності, зважаючи на права та
інтереси всіх співвласників. В
Постанові вказано, що суд має
враховувати інтереси відповідачів, їх
можливе скрутне матеріальне становище
та не обмежувати права одних учасників
часткової власності за рахунок інших.

Разом з тим, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦК
України, основу цивільного
законодавства України складає
Конституція України. Основним актом
цивільного законодавства України є
Цивільний кодекс України.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 8 Конституції України,
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції
України є нормами прямої дії.
Ч.3ст.358, частинами 1, 2 ст. 364 ЦК України
передбачено право співвласника
вимагати отримання від інших
співвласників грошової чи іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Статтями 316, 319, 321 ЦК України, визначено
право власника на володіння,
користування та розпорядження своєю
власністю за власним розсудом; закон
забороняє обмеження у здійсненні права
власності, крім випадків та в порядку,
встановленому законом.

Тому позовна вимога ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_2 грошової
компенсації взамін частки у спільній
власності, судом розцінюється як
гарантована Конституцією України та
Цивільним кодексом України форма
реалізації права власника на
розпорядження своїм майном.

З огляду на те, що частка ОСОБА_1 у
спільній власності на спірну квартиру
є незначною, що спільне проживання
сторін, з урахуванням відсутності між
ними взаєморозуміння та неприязності
відносин, неможливе, відмова суду у
виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації
вартості його частки у спільній
власності матиме ознаки фактичного
позбавлення власника його
гарантованих прав на розпорядження
своєю власністю.

Не залишає суд поза увагою й ту
обставину, що ОСОБА_2 в ході розгляду
справи неодноразово посилалася на
наявність у неї другої групи
інвалідності, непрацездатність,
відсутність доходів, крім пенсії та
аліментів, які вона отримує від ОСОБА_1,
а також на відсутність у неї іншого
житла та майна.

З огляду на стан здоров*я та
матеріальний стан ОСОБА_2, суд вважає
необхідним встановити їй розстрочку у
виплаті на користь ОСОБА_1 грошової
компенсації вартості його частки у
спільній власності на спірну квартиру
рівними щомісячними платежами строком
на три роки.

За таких обставин, на
підставі вище викладеного, суд вважає
можливим частково задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення
компенсації вартості його частки у
праві власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, виходячи з наступних
розрахунків.

46/100 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1
складають вартість 18400 доларів США, що
еквівалентно сумі 216200 грн., вартість
будівельних матеріалів - 2500 доларів
США, що еквівалентно сумі 29375 грн.,
ОСОБА_2 в рахунок погашення кредитних
зобов'язань сплачено 2670 доларів США, що
еквівалентно сумі 31372,5 грн.

Тому суд стягує на
користь ОСОБА_1 108100 грн. (1/2 від 216200 грн.)
та вираховує з цієї суми 14687,5 грн. (1/2 від
29375 грн.) та 15686,25 грн. (1/2 від 31372,5 грн.), що
в результаті складає суму в розмірі
77726,25 грн.

77726,25 грн. відносно вартості квартири за
адресою: АДРЕСА_1 складає - 16/100 частин.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, вжити заходів
для забезпечення його виконання,
про що зазначає в рішенні.

Керуючись ст.ст. 24, 60, 70, 105, 112 СК України,
356, 358, 365 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212 -
215, 217 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
про стягнення компенсації вартості
частини майна - задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» про визнання права
особистої приватної власності та поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя -
задовольнити частково.

Визнати право особистої приватної
власності ОСОБА_2 на 54/100 частин
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В порядку розподілу майна, нажитого в
період шлюбу, стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 77726,25
(сімдесят сім тисяч сімсот двадцять
шість) гривень 25 копійок, як грошову
компенсацію вартості 16/100 частин
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Встановити ОСОБА_2 розстрочення
виплати грошової суми у розмірі 77726,25
(сімдесят сім тисяч сімсот двадцять
шість) гривень 25 копійок рівними
платежами щомісячно, строком на 3 (три)
роки, починаючи з моменту набрання
рішенням законної сили.

Виділити у власність ОСОБА_1 будівельні
матеріали, використані для будівництва
дачного будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_4, вартістю 29375,00
(двадцять дев*ять тисяч триста сімдесят
п*ять) гривень.

Виділити у власність ОСОБА_2 46/100 частин
квартири за адресою: АДРЕСА_1

У задоволенні решти позовних
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Встановити порядок виконання
рішення суду, відповідно до якого,
сплата ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 грошової
компенсації в сумі 77726,25 (сімдесят сім
тисяч сімсот двадцять шість) гривень 25
копійок, стане підставою для
реєстрації реєстраційною службою
Одеського міського управління юстиції
права власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
на 46/100 частин квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
О.М. Буран