Справа № 752/9181/14-ц
Провадження № 6/752/316/14
У Х В А Л А

01.07.2014 року суддя Голосіївського
районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з
участю секретаря Крекотень О.В.,
розглянувши подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
Одочук Лілії Анатоліївни про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, -

в с т а н о в и в:

рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 16 листопада 2006 року
задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів. Постановлено
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх
видів його заробітку щомісячно,
починаючи з 25 вересня 2006 року і до
досягнення дитиною повноліття, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

04 травня 2007 року Дарницький районний
суд м. Києва видав дублікат виконавчого
листа № 2-5176.

Постановою від 13 червня 2007 року
державного виконавця ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві Тупілко
Г.Ю. відкрито виконавче провадження.

Державний виконавець ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві Одочук
Л.А., за погодженням з начальником ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві Білан С.В.,
звернулася з поданням, яке надійшло до
суду 13 червня 2014 року, про встановлення
тимчасового обмеження боржнику у праві
виїзду за межі України ОСОБА_3 В
обґрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що
заборгованість не погашена, а боржник
ухиляється від сплати боргу.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконання
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Пунктом 2, 5 ч. 1 цієї статті передбачено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо:

- діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України;

- він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено,
зокрема, у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.
Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

З подання державного виконавця
вбачається, що рішення суду боржником
не виконується. Згідно довідки № 3507/10
від 11 червня 2014 року заборгованість по
аліментам станом на 31 травня 2014 року
складає 83 417,84 грн.

Суд вважає, що державним виконавцем
надані докази на підтвердження того, що
державним виконавцем вживались дії для
виконання рішення суду, та що боржник
ухиляється від виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
боржник ОСОБА_3 не виконує рішення суду
щодо стягнення з нього аліментів, у
зв'язку з чим державним виконавцем
вжито заходи, спрямовані на виконання
зазначеного рішення, а саме: розшук
майна боржника, арешт майна та коштів
боржника, оголошення заборони на
відчуження нерухомого та рухомого
майна, виїзд державного виконавця за
місцем проживання боржника з метою
опису майна, однак такі заходи не
вплинули на виконання боржником
рішення суду.

Пунктом 18 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
право державного виконавця, у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що подання державного
виконавця про тимчасове обмеження
ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон до
виконання боржником зобов'язань
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6-8 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», статтями 5, 11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 19 Закону України «Про
державну прикордонну службу України»,
пунктами 22-25 Постанови Кабінету
Міністрів України від 31 березня 1995 року
№ 231 «Про затвердження Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»,
ст. 377-1 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Одочук Лілії
Анатоліївни про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_3 -
задовольнити.

Обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Києва, іден. номер НОМЕР_1,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1, у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа до
погашення заборгованості у розмірі 83
417,84 грн. за виданим 04 травня 2007 року
Дарницьким районним судом м. Києва
дублікатом виконавчого листа № 2-5176/2006
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів його заробітку щомісячно,
починаючи з 25 вересня 2006 року і до
досягнення дитиною повноліття, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: