СУД МІСТА КИЄВА
====================================================================
провадження № 22-ц/796/4594/2014
Головуючий у 1 інстанції: Фролов М.О.
Доповідач: Поліщук Н.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
складі:

Головуючого - судді Поліщук
Н.В.

суддів Білич
І.М., Кулікової С.В.

при секретарі Меєчко
Д.П.

за участю

представника позивача
Кононець С.П.

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Києві в залі
суду справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 03 грудня 2013
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

УСТАНОВИЛА:

В жовтні 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду з позовом,
вимоги за яким збільшило в ході
розгляду справи, про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором
№CL-004/280/2005 від 19 жовтня 2005 року в
розмірі 1 520 696,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19
жовтня 2005 року між АКБ «Райффайзенбанк
Україна» та відповідачем укладений
Кредитний договір №CL-004/280/2005, згідно з
яким відповідачу були надані кредитні
кошти в сумі 27920 доларів США, з
фіксованою процентною ставкою 11%
річних, датою повернення 19 жовтня 2011
року.

Проте, позичальник належним чином умов
договору не виконував, внаслідок чого
станом на 19 листопада 2013 року у нього
виникла заборгованість в сумі 40914,75
доларів США (еквівалент на дату
проведення розрахунку - 327031,60 грн.) та 1
193 665,35 грн., що складається з:

- залишку заборгованості за кредитом в
розмірі 26827,36 доларів США (214431,09 грн.);

- суми несплачених відсотків за
користування кредитом в розмірі 14087,39
доларів США (112031,60 грн.);

- пені за прострочення виконання
зобов»язання в розмірі 1 193 665,35 грн.

На підставі укладеного 05 листопада 2010
року між ПАТ «ОТП Банк» (правонаступник
АКБ «Райффайзенбанк Україна») та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» Договору
купівлі-продажу кредитного портфелю,
останнє є новим кредитором у
зобов»язаннях ОСОБА_3, що виникли на
підставі Кредитного договору
№CL-004/280/2005.

Рішенням Голосіївського районного
суду м.Києва від 03 грудня 2013 року
позовні вимоги задоволено, вирішено
стягнути з ОСОБА_3 1 520 696,95 грн.
заборгованості за Кредитним договором
№CL-004/280/2005 від 19 жовтня 2005 року.
Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням,
ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції не з»ясував
обставин укладення договорів, не
перевірив повноваження осіб, які діяли
від імені позивача при їх укладенні, не
допитав цих осіб як свідків, не
перевірив справжність підписів та
дійсність договорів, не перевірив
відповідність розрахунку умовам
договору, який ставить під сумнів.
Звертає увагу на те, що за заявою
позивача приватним нотаріусом 05 липня
2013 року вчинено виконавчий напис на
договорі застави транспортного засобу,
за рахунок якого просить задовольнити
вимоги на суму 328731,59 грн. Також вказує
на те, що позивачем не доведено права на
стягнення коштів, оскільки не надано
ліцензії фінансової установи,
зазначає, що неправомірно нараховані
проценти на все тіло кредиту та штрафні
санкції в доларах США без ліцензії.

В судовому засіданні
представник відповідача підтримав
доводи апеляційної скарги, просив її
задовольнити, вирішити питання про
застосування строків позовної
давності та зменшити розмір пені.

Представник позивача проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого по справі рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України
передбачено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Як установлено судом першої інстанції
та убачається з матеріалів справи, 05
листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк»
(правонаступник АКБ «Райффайзенбанк
Україна») та ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» укладено Договір
купівлі-продажу кредитного портфелю,
згідно з яким останнє є новим
кредитором у зобов»язаннях ОСОБА_3, що
виникли на підставі Кредитного
договору №CL-004/280/2005.

19 жовтня 2005 року між АКБ
«Райффайзенбанк Україна» та
відповідачем укладений Кредитний
договір №CL-004/280/2005, згідно з яким
відповідачу були надані кредитні кошти
в сумі 27920 доларів США, з фіксованою
процентною ставкою 11% річних, датою
повернення 19 жовтня 2011 року.

Пунктом 3.1.1 Кредитного договору
передбачений обов»язок позичальника
сплатити пеню в розмірі 1% від суми
несвоєчасно виконаного зобов»язання
за кожен день прострочки.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа ( кредитодавець )
зобов»язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі і на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Установивши, що позичальник умов
договору не дотримався, внаслідок чого
виникла заборгованість, суд першої
інстанції дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги в частині не
з»ясування судом першої інстанції
обставин укладання договорів,
відхиляються колегією суддів, оскільки
є безпідставними. Апеляційна скарга не
містить доводів на підтвердження
недійсності договорів, відповідно до
яких виникли правовідносини сторін,
при цьому, предметом даного позову є
стягнення кредитної заборгованості.

Посилання апеляційної скарги щодо
сумнівності розрахунку заборгованості
не містять доводів на спростування
такого розрахунку та ґрунтуються на
припущеннях.

При цьому, представником відповідача
надано суду апеляційної інстанції
п»ять квитанцій про перерахування
коштів позивачеві на виконання умов
кредитного договору та колегією суддів
установлено, що всі платежі відповідно
до цих квитанції ураховано в
розрахунку заборгованості в повному
обсязі, що підтверджується даними як
квитанції , так і розрахунку
заборгованості.

Доводи апеляційної скарги в частині
наявності виконавчого напису
нотаріуса від 05 липня 2013 року, яким
звернуто стягнення на предмет застави -
транспортний засіб, є безпідставними
та відхиляються колегією суддів,
оскільки виконавчий напис не виконано
та заборгованість за кредитом, в
рахунок якої звернуто стягнення , не
погашена, що підтверджено
представниками сторін в судовому
засіданні. При цьому, розрахунок
заборгованості за кредитом та
відсотками за користування кредитом
відповідно до виконавчого напису
повністю відповідає розрахунку
заборгованості у даній справі.

Доводи апеляційної скарги в частині
відсутності ліцензії фінансової
установи відхиляються колегією суддів,
оскільки відповідно до даних статуту
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» є фінансовою установою.

Відповідно до ст..1 Закону України « Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
фінансова установа - юридична особа,
яка відповідно до закону надає одну чи
декілька фінансових послуг, а також
інші послуги (операції), пов'язані з
наданням фінансових послуг, у випадках,
прямо визначених законом, та внесена до
відповідного реєстру в установленому
законом порядку. До фінансових установ
належать банки, кредитні спілки,
ломбарди, лізингові компанії, довірчі
товариства, страхові компанії,
установи накопичувального пенсійного
забезпечення, інвестиційні фонди і
компанії та інші юридичні особи,
виключним видом діяльності яких є
надання фінансових послуг, а у
випадках, прямо визначених законом, -
інші послуги (операції), пов'язані з
наданням фінансових послуг.

З матеріалів справи убачається, що 05
листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк»
(правонаступник АКБ «Райффайзенбанк
Україна») та ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» укладено Договір
купівлі-продажу кредитного портфелю,
що підтверджує з підстав та відповідно
до вимог закону заміну первісного
кредитора ПАТ «ОТП Банк» на нового
кредитора ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
у зобов»язаннях ОСОБА_3 , що виникли на
підставі Кредитного договору
№CL-004/280/2005.

В зв»язку із здійсненням відступлення
прав за вказаним кредитним договором
до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
перейшли всі права кредитора як
сторони за договором кредиту, які
виникли на підставі укладеного
відповідачем кредитного договору в
обсязі і на умовах, що існували на
момент набрання чинності Договором
купівлі-продажу кредитного портфелю.

Відповідно до ст.. 192 ЦК України
іноземна валюта може
використовуватись в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Правила ст..ст. 47,49 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»
визначають операції банків із
розміщення залучених коштів від свого
імені , на власних умовах та на власний
ризик як кредитні операції, незалежно
від виду валюти, яка використовується.
Валютні операції здійснюються на
підставі банківської ліцензії.

Операції з валютними цінностями банки
мають право здійснювати на підставі
письмового дозволу ( генеральна
ліцензія) на здійснення операцій з
валютними цінностями відповідно до п.2
ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів
України « Про систему валютного
регулювання і валютного контролю».

ПАТ «ОТП Банк» має відповідні
банківські ліцензії на здійснення
операцій в іноземній валюті, в тому
числі надання кредитних коштів в
іноземній валюті, та відповідачем ця
обставина не оспорюється.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна», згідно із
даними додатку до Свідоцтва про
реєстрацію фінансової установи №13102430
від 03.12.2009 року має право здійснювати
фінансові послуги з надання факторингу
без отримання ліцензій та/або дозволу.

Оскільки до нового кредитора за
договором факторингу переходять права
первісного кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов»язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, відповідач,
який за укладеним ним кредитним
договором зобов»язався повертати
кредит у валюті кредиту, а саме доларах
США, повинен виконувати свої
зобов»язання належним чином і таке не
потребує наявності у ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» спеціальної
ліцензії.

Правовідносини сторін ґрунтуються на
обов»язку позичальника повернути суму
коштів, отриманих ним як кредитні,
новому кредиторові ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», а не на відносинах з приводу
надання кредиту банківською або
фінансовою установою. Відтак неможна
погодитись з доводами апеляційної
скарги, що права та обов»язки
кредитора, що вказані в умовах
Кредитного договору, ТОВ «ОТП
Факторинг України» набуває лише за
наявності ліцензії.

Окрім того, в суді апеляційної
інстанції представником відповідача
подана заява про застосування строків
позовної давності, яка відхиляється
колегією суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до частин третьої та
четвертої статті 267 ЦК України позовна
давність застосовується лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в
позові. Оскільки рішення по суті спору
ухвалюється судом першої інстанції, а
на стадії апеляційного провадження
здійснюється лише перевірка
законності й обґрунтованості рішення (
стаття 303 ЦПК України), то заява про
застосування позовної давності може
бути розглянута, якщо вона подана під
час розгляду справи в суді першої
інстанції.

Оскільки відповідна заява в суді
першої інстанції не подавалась,
відсутні підстави для її розгляду на
стадії апеляційного провадження. При
цьому, з матеріалів справи убачається,
що позовна заява подана до суду першої
інстанції в жовтні 2011 року, відповідач
брав участь у справі через свого
представника, проте заяви про
застосування позовної давності у
визначені законом терміни подано не
було.

Проте, колегія суддів уважає за можливо
зменшити розмір неустойки ( пені), з
огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 ст.551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З матеріалів справи убачається, що
розмір пені, обрахований за один рік
становить 1193665 грн. 35 коп. При цьому,
заборгованість за кредитом та
процентами за його користування
складає загальну суму 40914,75 доларів
США, що становить 326 444 грн. 69 коп. Відтак
, колегія суддів уважає за можливе
зменшити розмір пені до 326000 грн.,
оскільки сума 1193665 грн. 35 коп. значно
перевищує розмір основної
заборгованості за кредитним
договором.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 03 грудня 2013 року скасувати
та ухвалити нове наступного змісту.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» заборгованість за кредитом в
розмірі 26827,36 доларів США , що становить
214431,09 грн.; суму несплачених відсотків
за користування кредитом в розмірі
14087,39 доларів США , що становить 112031,60
грн., а всього стягнути 40914,75 доларів
США, що становить 326 444 ( триста двадцять
шість тисяч чотириста сорок чотири )
грн. 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» пеню за прострочення
виконання зобов»язання в розмірі 326000 (
триста двадцять шість тисяч) грн.

В іншій частині заявлених вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» на відшкодування судових
витрат 3561 ( три тисячі п»ятсот
шістдесят одну) грн..

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

С.В. Кулікова