16.07.2014Справа №522/1535/14-ц
Провадження № 2/522/4058/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2014 року Приморський районний суд м.
Одеси у складі:

Головуючого-судді Нікітіної С.Й.

При секретарі - Віноградовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_1, про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, в якому, після
уточнення вимог, просить стягнути з
відповідача на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість у розмірі
85786,09 грн., за кредитним договором №
ODXRRX15590283 від 24.08.2008 року та судові
витрати в розмірі 857,86, грн..

Позивач посилається на те що між
ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № ODXRRX15590283
від 24.08.2008 року про надання споживчого
кредиту відповідно до умов якого
Відповідач отримав кредит у розмірі
9483,87 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Представник позивача судове засідання
не з'явився, викликаний, про поважність
причин не явки суду не повідомлено.

В суд представником ОСОБА_1, адвокатом
ОСОБА_2, до суду було надано заяву про
застосування до спірних правовідносин
строку позовної давності, мотивуючи
свої доводи наступним, відповідно до
вимог ст. 257 ЦК України строк позовної
давності сплив 24.07.2012 року. Та позивачем
не заявлено вимог що до поновлення
строку позовної давності та не надано
відомостей щодо поважності пропуску
строку позовної давності. Крім того
відповідно до п.31 Постанови Пленуму
ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30.03.2012 р.
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява представника
відповідача адвоката ОСОБА_2
обгрунтована, а у позові ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 повинно бути
відмовлено.

Суд виходить з наступного.

Між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № ODXRRX15590283
від 24.08.2008 року про надання споживчого
кредиту відповідно до умов якого
Відповідач отримав кредит у розмірі
9483,87 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Пунктом 31 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
судам роз'яснено, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
зазначене вище правило застосовується
й до додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Офіційне тлумачення статті 11 Закону
України "Про захист прав споживачів"
надано також і в Рішенні
Конституційного Суду України від 10
листопада 2011 року № 15-рп/2011 (справа про
захист прав споживачів кредитних
послуг).

Стосовно застосування положень
частини третьої статті 267 ЦК України
слід зазначити наступне.

Відповідно до частин третьої і
четвертої статті 267 ЦК України позовна
давність застосовується лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону
України "Про захист прав споживача"
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 31 постанови від 30 березня 2012
року № 5 "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин", враховуючи положення
пункту 7 частини одинадцятої статті 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", суди мають виходити з того,
що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Таким чином, суд вважає, що датою
відліку строку заявлення вимог в
даному випадку є 24.07.2009 року, а кінцевою
датою спливу строку позовної давності -
24.07.2012 року, відповідно.

Оскільки, позивач звернувся до суду
лише 28.01.2014 року, то є всі підстави
застосувати наслідки спливу строку
позовної давності.

Керуючись ст. 257, ч.3,4. Ст.267 ЦК України, п.
7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист
прав споживача", п. 31 постанови пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
суд

ВИРИШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № ODXRRX15590283 від 24.08.2008 року -
відмовити, застосувавши до спірних
правовідносин строк позовної давності.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному до Апеляційного суду
Одеської області через Приморський суд
м. Одеси шляхом подачі в 10-денний строк
з дня наступного після проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: