Справа № 361/569/14-ц Головуючий у І
інстанції Сердинський В.С.Провадження
№ 22-ц/780/4172/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

04 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді - Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Гуль В.В.,
Журби С.О., із участю секретаря Химинець
Н.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Підприємства з іноземними
інвестиціями «Сан Ремо Стайл Італія»
на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 19 травня 2014 року у справі за позовом
Підприємства з іноземними
інвестиціями «Сан Ремо Стайл Італія»
до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про
визнання договору застави та
додаткової угоди недійсними,

В С Т А Н О В И Л А
:

24 січня 2014 року Підприємство з
іноземними інвестиціями «Сан Ремо
Стайл Італія» звернулося до суду із
позовом, де просило визнати договір
застави від 20 травня 2010 року та
додаткову угоду до нього, укладені між
ОСОБА_3 та Підприємством з іноземними
інвестиціями «Сан Ремо Стайл Італія»
недійсними з моменту їх укладення та
покласти судові витрати на
відповідача.

Обґрунтовували заявлені вимоги тим, що
20 травня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
був укладений договір позики,
відповідно до умов якого позикодавець
передав позичальнику суму грошей у
розмірі 206 385 грн.

При цьому, позичальник зобов'язувався,
згідно п. 1.1. договору позики, повернути
отриману суму в строк до 20 серпня 2010
року.

В забезпечення виконання умов договору
між сторонами був укладений договір
застави від 20 травня 2010 року,
відповідно до якого заставодавець
передав у заставу належне йому майно, а
саме вантажний автомобіль Iveco 35C ( кузов,
рама НОМЕР_1 ), 2008 року випуску,
держномер НОМЕР_2 вартістю 35 000 доларів
США.

20 серпня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
було укладено договір про внесення
змін та доповнень до договору позики,
згідно якого строк повернення коштів
відтерміновувався до 20 жовтня 2014 року.

У зв'язку з продовженням договору
позики були внесені зміни і до договору
застави про продовження строку цього
договору.

Згідно ст. 10.1. статуту підприємства
«Сан Ремо Стайл Італія», управління ним
здійснюється засновником, відповідно
до п. 10.2.7. статуту договори на суму вище
200 доларів США затверджуються виключно
засновником підприємства.

Отже, ОСОБА_4 не мала права укладати
вищезазначені договори позики та
застави.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 19 травня 2014
року в задоволенні позову Підприємства
з іноземними інвестиціями «Сан Ремо
Стайл Італія» відмовлено за пропуском
строку позовної давності.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив, що
перебіг позовної давності починається
з 20 листопада 2010 року, а закінченням
строку позовної давності слід вважати
20 листопада 2013 року.

До суду підприємство звернулося 24
січня 2014 року, поважності причин
пропуску строку позовної давності
позивачем не надано та судом не
здобуто.

Підприємство з іноземними
інвестиціями «Сан Ремо Стайл Італія»,
не погоджуючись із ухваленим рішенням,
подало апеляційну скаргу, посилаючись
на його незаконність,
необґрунтованість, неповне з'ясування
обставин справи, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення
матеріального права при його
ухваленні.

Просить скасувати рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 19 травня 2014 року
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Суд, закінчивши з'ясування обставин і
перевірку їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
20 травня 2010 року між ОСОБА_4, як
фізичною особою, та ОСОБА_3 був
укладений договір позики ( а.с. 5-6 ).

Відповідно до умов правочину ( п. 1.1.
договору ) позикодавець передав
позичальнику суму у розмірі 206 385 грн.,
яку той зобов'язався повернути в строк
до 20 серпня 2010 року ( там же ).

В забезпечення виконання умов
договору, 20 травня 2010 року між
сторонами був укладений договір
застави ( а.с. 9-10 ).

Згідно правочину, Підприємство з
іноземними інвестиціями «Сан Ремо
Стайл Італія», в особі ОСОБА_4, передало
у заставу належне йому майно, а саме
вантажний автомобіль Iveco 35C ( кузов,
рама НОМЕР_1 ), 2008 року випуску,
держномер НОМЕР_2 заставною вартістю
майна в 35 000 доларів США.

Передачу зазначеного майна, для
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4, погодив власник Підприємства з
іноземними інвестиціями «Сан Ремо
Стайл Італія» - ОСОБА_5 ( а.с. 81 ), що
узгоджується із положеннями статуту
зазначеного господарюючого суб'єкта,
зокрема, п. 10.2.7 ( а.с. 12-24 ).

20 серпня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
було укладено договір про внесення
змін та доповнень до договору позики,
згідно якого строк повернення коштів
відтерміновувався до 20 жовтня 2014 року (
а.с. 7-8 ).

У зв'язку з продовженням договору
позики, цього ж дня, додатковою угодою
між Підприємством з іноземними
інвестиціями «Сан Ремо Стайл Італія», в
особі ОСОБА_4, та ОСОБА_3 внесені зміни
до договору застави про продовження
строку цього договору ( а.с. 11 ).

Таким чином, як правильно встановив суд
першої інстанції, про укладення
оспорюваних правочинів позивачу -
Підприємству з іноземними
інвестиціями «Сан Ремо Стайл Італія»
було відомо в момент їх посвідчення, а
саме: 20 травня та 20 серпня 2010 року.

Позивач, звернувшись до суду із
позовною заявою 24 січня 2014 року ( а.с. 2-4
), пропустив встановлений ст. 257 ЦК
України трьохрічний строк позовної
давності, про застосування якого
просив у своїй заяві відповідач у особі
свого представника - ОСОБА_6 19 травня 2014
року ( а.с. 83 ).

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
необхідність відмови у задоволенні
заявлених позивачем вимог.

При цьому, ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, зокрема, ст.ст. 557,
261, 267 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК
України.

А тому, доводи Підприємства з
іноземними інвестиціями «Сан Ремо
Стайл Італія» про незаконність,
необґрунтованість рішення, неповне
з'ясування обставин справи, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення матеріального права при його
ухваленні, зокрема, ст.ст. 92, 257, 261, 267 ЦК
України, на переконання апеляційного
суду, не знайшли свого підтвердження
при розгляді справи і повністю
спростовуються дослідженими по справі
доказами.

Інші обставини, зазначені в
апеляції, зокрема, про те, що засновник
підприємства дізнався про передачу
майна у заставу лише 12 січня 2012 року, а
тому для підприємства перебіг строку
позовної давності закінчується 12
грудня 2014 року, на переконання
апеляційного суду, не спростовують
висновок суду першої інстанції про
необґрунтованість заявлених позовних
вимог та не є підставою, у силу
викладеного, для задоволення
апеляційних вимог.

Окрім цього, законодавство про
позовну давність не пов'язує початок
перебігу позовної давності із тим, коли
засновник підприємства, який не є
позивачем, дізнався про порушення
права юридичної особи.

Таким чином, викладені у апеляції
доводи суд другої інстанції відносить
до числа формальних, а тому оскаржуване
рішення, ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309
ЦПК України, порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, чого
судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Підприємства з
іноземними інвестиціями «Сан Ремо
Стайл Італія» відхилити. Рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 19 травня 2014 року
у справі за позовом Підприємства з
іноземними інвестиціями «Сан Ремо
Стайл Італія» до ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4 про визнання договору застави
та додаткової угоди недійсними
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
А.С.
Сержанюк

Судді:
В.В. Гуль

С.О. Журба