Справа №477/2089/13-ц 23.07.2014 23.07.2014 23.07.2014
Провадження №22-ц/784/2106/14
Головуючий у суді першої інстанції:
Доповідач апеляційного суду: Шаманська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого: Мурлигіної О.Я.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання:
Орельській Н.М.,

за участю: позивача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4, відповідачки
ОСОБА_5 та її представника - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_5

на рішення Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 6 грудня
2013 року у справі за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_5,

треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_10,

Жовтнева державна
нотаріальна контора,

Зеленогайська сільська
рада Жовтневого району,

про визнання заповіту недійсним.

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Жовтнева
державна нотаріальна контора,
Зеленогайська сільська рада
Жовтневого району, про визнання
заповіту недійсним.

Позивач зазначав, що його бабуся
ОСОБА_11 06 березня 2002 року склала
заповіт, яким заповіла своїй дочці
ОСОБА_12 право на земельну частку (пай) в
розмірі 8,44 га та право на акції у ВАТ
«Восток». Даний заповіт посвідчений
секретарем Зеленогайської сільської
ради.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 померла.

ОСОБА_12, яка є його матір'ю, померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_12
залишилось майно, у тому числі і те, яке
вона прийняла у спадщину після смерті
ОСОБА_11

10 червня 2013 року позивач звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_12, де дізнався, що 08 вересня 2003
року ОСОБА_11 склала новий заповіт, яким
все своє майно заповіла ОСОБА_5 Даний
заповіт теж посвідчений секретарем
Зеленогайської сільської ради. Проте
позивачу відомо, що заповіт на ім'я
ОСОБА_5 спадкодавець ОСОБА_11 не
підписувала, оскільки була неграмотна.

Посилаючись на наведене, та положення
ст. 48 ЦК УРСР, позивач просив визнати
недійсним заповіт ОСОБА_11, складений
нею 08 вересня 2003 року на ім'я ОСОБА_5

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 6 грудня 2013
року позов ОСОБА_3 задоволено.
Постановлено визнати недійсним
заповіт ОСОБА_11 від 08 вересня 2003 року на
користь ОСОБА_5, посвідчений секретарем
Зеленогайської сільської ради
Жовтневого району та зареєстрований в
реєстрі за № 65.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення ним норм матеріального і
процесуального права, просила
скасувати рішення суду і постановити
нове рішення, яким в позові ОСОБА_3
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає на підставі
наступного.

Так, судом встановлено, що 6 березня 2002
року ОСОБА_11 склала заповіт, який
посвідчено секретарем Зеленогайської
сільської ради, та зареєстрованого в
реєстрі за №32, за яким вона заповіла
своїй дочці ОСОБА_12 належне їй право на
земельну частку (пай), яка знаходиться
у ВАТ «Восток» і належить їй на
підставі сертифікату серії МК №0209108
від 9 лютого 1999 року, виданого
Жовтневою районною державною
адміністрацією, а також сертифікат
акцій за № 261, виданий 2 лютого 1999 року
ВАТ «Восток»,

8 вересня 2003 року ОСОБА_11 склала
заповіт на ім'я відповідачки ОСОБА_5,
посвідчений секретарем
Зеленогайської сільської ради,
зареєстрований за №65, яким заповіла
останній все майно, де б воно не
знаходилось і з чого б воно не
складалось.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 померла. Після її
смерті спадщину отримала відповідачка
ОСОБА_5, яка 16 грудня 2004 р. отримала
свідоцтва про право на спадщину, згідно
яких є власником спадкового майна, а
саме: права на земельну частку (пай)
розміром 8,44 умовних кадастрових
гектарів, яка перебуває у колективній
власності ВАТ «Восток», та цілого
житлового будинку із господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
в АДРЕСА_1

З пояснень сторін вбачається, що
спадкодавиця за життя була
неграмотною, не вміла читати та писати
те самен підтвердила в судовому
засіданні і свідок ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_14, яка працювала
секретарем Зеленогайської сільської
ради та в 2003 р. посвідчувала другий
заповіт, в судовому засіданні
підтвердила, що зазначений заповіт
підписала донька ОСОБА_11 - ОСОБА_12, за
дорученням, проте свідок не зазначила
про це в заповіті за відсутності
досвіду.

Разом з цим, будь - яких доказів про
наявність доручення на ім'я ОСОБА_12 від
ОСОБА_11 на вчинення таких дій матеріали
справи не містять.

Відповідно до вимог п.п.13, 33 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
Рад народних депутатів України від 25
серпня 1994 року № 22/5, яка діяла на той
час, якщо заповідач внаслідок фізичної
вади, хвороби або будь-яких інших
причин не може власноручно підписати
заповіт, за дорученням заповідача він
може бути підписаний іншим
громадянином за правилами викладеними
в пункті 13 цієї Інструкції, а саме:

- якщо громадянин внаслідок фізичної
вади, хвороби або з інших поважних
причин не може власноручно підписати
заповіт, довіреність, заяву чи інший
документ, за його довіреністю і в його
присутності та в присутності посадової
особи виконавчого комітету, яка вчиняє
нотаріальні дії, заповіт, довіреність,
заяву чи інший документ може підписати
інший громадянин. Про причини, з яких
громадянин, заінтересований у вчиненні
нотаріальної дії, не міг підписати
документ, зазначається у
посвідчувальному написі. Заповіт чи
довіреність не може підписувати особа,
на користь якої їх посвідчено.

Якщо громадянин, який звернувся за
вчиненням нотаріальної дії,
неписьменний або сліпий, посадова
особа виконавчого комітету, крім того,
зобов'язана прочитати йому текст
документа і зробити про це на документі
відмітку.

Така ж вимога міститься в положеннях
ст. 543 ЦК України ( в редакції 1963 року)
про те, що в разі неможливості вчинення
на заповіті підпису заповідачем за
його дорученням в його присутності та
присутності нотаріуса заповіт може
підписати інша особа.

Недотримання цих вимог є підставою для
визнання заповіту недійсним.

Між тим, в оспорюваному заповіті
відсутні будь-які відмітки про те, що
заповіт підписано іншою особою.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те що, вказане порушення порядку
укладення заповіту є суттєвим,
оскільки воно унеможливлює визначення
дійсного волевиявлення спадкодавиці.
До того ж, об'єктивні обставини по
справі, не вказують на наявність
підстав, які б могли змусити або
підштовхнути ОСОБА_11 позбавити свою
доньку в 2003 році спадщини. На такі
обставини не посилається і
відповідачка.

Враховуючи, що оспорюваний заповіт не
відповідає вимогам наведених норм
права, відповідно до вимог ст. 48 ЦК
України ( в редакції 1963 року) суд вірно
визнав його недійсним.

Посилання апелянта на те, що
неприйняття дітьми ОСОБА_11 - ОСОБА_12 і
ОСОБА_15 спадщини після її смерті
свідчить про те, що волевиявлення
ОСОБА_11 при складанні заповіту були
вільним та відповідало її внутрішній
волі, колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки, по-перше,
після смерті ОСОБА_11 - її донька ОСОБА_12
вступила в управління спадковим майном
відповідно до ст. 549 ЦК УРСР. Так, з
довідки ТОВ «Діонісій VN» № 50 від 10
лютого 2014 р., вбачається, що ОСОБА_12
після смерті матері вступила в
управління спадковим майном, зокрема
земельної частки (паю), яка перебуває у
колективній власності ВАТ «Восток» в
с. Зелений Гай Жовтневого району
Миколаївської області розміром 8,44 га, (
а.с. 194). Зазначені обставини не
спростовувала у засіданні судової
колегії і відповідачка - ОСОБА_5 По -
друге, заяву про відмову від
прийняття спадщини після смерті
матері, ОСОБА_12 у встановленому законом
порядку не подавала.

Таким чином, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування судового
рішення, ухваленого з дотриманням норм
матеріального та процесуального права

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 6 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: