АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9778/2014
Головуючий в 1 інстанції - Белоконна
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Борисової О.В., Заришняк Г.М.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, на
рішення Оболонського районного суду
міста Києва від 18 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, треті особи:
Головне управління юстиції у м. Києві,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права
власності на частину квартири в
порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернулась в жовтні 2013 року.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її син
ОСОБА_7 Після його смерті відкрилась
спадщина в яку входить квартира
АДРЕСА_1, яка належала померлому на
підставі договору купівлі-продажу.
Після його смерті. З метою одержання
свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно вона звернулась до
Одинадцятої Київської державної
нотаріальної контори. Проте постановою
від 26.07.2013 року нотаріус відмовила
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на вищевказану квартиру.

Вважаючи, що виною тому є спадкоємиця
за заповітом ОСОБА_2, яка умисно не
надає до нотаріальної контори
оригінали правовстановлюючих
документів на спірну квартиру, чим
порушує право на спадщину за законом
(обов'язкову частку) позивача, просила
суд визнати за нею право власності на
1/10 частину квартири АДРЕСА_1 та є
власністю спадкодавця ОСОБА_7 в порядку
спадкування за законом (обов'язкової
частки).

Рішенням Оболонського районного суду
міста Києва від 18 червня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1
/10 частину квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом (обов'язкова
частка) та стягнуто з ОСОБА_2 судові
витрати у розмірі 344.10 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та ухваленні нового про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_2 від 08.06.2012 року, якому на праві
приватної власності належала квартира
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу.

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_3
з 05.12.2003 року ОСОБА_7 перебував у шлюбі з
ОСОБА_2, від якого мають дитину ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Померлий також має двох дітей від
попередніх шлюбів ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвами про
народження (а.с. 30,31).

Як вбачається з спадкової справи №742/12
щодо майна померлого ОСОБА_7, 20.04.2010 р.
ним був складений заповіт, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
за реєстровим № 607, яким померлий
заповідав ОСОБА_2 та неповнолітньому
ОСОБА_3 належну йому на праві власності
квартиру АДРЕСА_1, а також автомобіль
марки Ауди, 2000 р.в, д.н.з. НОМЕР_1.

29 березня 2012 року померлим був
складений інший заповіт, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
реєстровий № 112, яким він заповідав
ОСОБА_2 та неповнолітньому ОСОБА_3 в
рівних частинах кожному належне йому
усе майно, де б воно не знаходилося та з
чого б воно не складалося.

17.08.2012 року до державного нотаріуса
Шостої Запорізької державної
нотаріальної контори Євграфової О.М.
звернулась мати померлого ОСОБА_4 з
заявою про прийняття спадщини згідно ч.
1 ст. 1241 ЦК України щодо обов'язкової
частки у спадщині.

Листами № 2493/02-14 від 18.04.2013 та № 3721/02-14
від 05.05.2013 року державний нотаріус
звертався до ОСОБА_2, в яких
повідомляючи що у зв'язку із зверненням
до державної нотаріальної контори
спадкоємця з заявою про прийняття
спадщини, з метою дотримання її
законних прав на спадкування,
пропонував надати оригінали
правовстановлюючих документів на все
належне спадкодавцю майно для
подальшого оформлення спадкових справ.

В листах нотаріус також повідомив
ОСОБА_2, що у разі ненадання нею
правовстановлюючих документів дане
питання буде вирішуватись
спадкоємицею у судовому порядку.

У зв'язку з неотриманням відповіді на
вказані запити, Постановою про відмову
у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2013
року, державним нотаріусом відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщини за законом у зв'язку з
відсутністю правовстановлю-ючого
документу на вищевказану квартиру.

Згідно вимог ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту половину
частки, яка належала б кожному з них у
разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Відповідно до роз»ясень п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7
від 30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
прав на спадщину особа може звернутися
до суду за правилами позовного
провадження.

З урахуванням викладеного колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції що з урахуванням того,
що позивач досягла пенсійного віку та є
непрацездатною, вона незалежно від
змісту заповіту на підставі ст. 1241 ЦК
України має право половину частки, яка
б належала їй у разі спадкування за
законом , а тому позовні вимоги щодо
визнання за нею право власності на 1 /10
частину квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що у
відповідача відсутні
правовстановлюючі документи на
квартиру колегія судів вважає
необґрунтованими, оскільки належних та
допустимих доказів на підтвердження
вказаних доводів представник
відповідача суду не надав.

Доводи апеляційної скарги про те що суд
порушив права неповнолітнього ОСОБА_3,
зазначивши що в його інтересах діє його
мати ОСОБА_2, також є необгрунтованими
та не можуть бути підставою для
скасування правильного по суті
рішення.

Таким чином, твердження апеляційної
скарги про незаконність та
упередженість судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду
міста Києва від 18 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: