Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді -
Грачова Р.Р.

при секретарі -
Тімончук Ю.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на житлову
площу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право на
житлову площу, посилаючись на наступні
обставини.

17.07.1999 року позивач зареєстрував
шлюб з ОСОБА_3, який був розірваний
20.03.2013 року.

Після реєстрації шлюбу, він разом
із дружиною з квітня 2008 року став
мешкати за адресою АДРЕСА_1

Разом з ними також став мешкати
син дружини ОСОБА_2, який не є сином
позивача. У квітні 2008 року в будинку
АДРЕСА_1 були зареєстровані відповідач
та дружина позивача - ОСОБА_3

Після розірвання шлюбу у квітні 2013
року колишня дружина позивача знялась
з реєстрації в будинку АДРЕСА_1

На початку 2009 року позивач з
ОСОБА_3 припинили шлюбні стосунки та
вона разом із сином ОСОБА_2 пішли з
будинку позивача та почали мешкати
окремо.

За весь час позивач неодноразово
прохав відповідача знятись з
реєстрації, однак в добровільному
порядку відповідач відмовлявся.

В зв'язку з реєстрацією
відповідача позивач вимушений нести
додаткові витрати по сплаті
комунальних послуг, оскільки
комунальні платежі нараховуються на
всіх зареєстрованих осіб в будинку.

Будинок АДРЕСА_1 був куплений
батьком позивача ОСОБА_4 та матір'ю
ОСОБА_5 в 21.03.196 році на праві спільної
власності.

Батьки позивача померли, мати
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а батько ІНФОРМАЦІЯ_3
року, та позивач будучи зареєстрованим
у спірному будинку прийняв спадщину
після смерті батьків.

Просить суд визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на
житлову площу в будинку АДРЕСА_1 з січня
2009 року.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи без його участі, просив позовні
вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, був повідомлений належним
чином про час та місце розгляду справи.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України у
випадку неявки в судове засідання
відповідача, належним чином
повідомленого та від якого не надійшло
заяви про розгляд справи у його
відсутність, якщо вказані ним причини
неявки визнані неповажними, суд може
прийняти заочне рішення на підставі
доказів, які є в матеріалах справи, якщо
позивач не заперечував проти такого
розгляду справи.

В зв'язку, з чим суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
відповідача, що відповідає положенням
ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу у відповідності до
вимог статті 11 ЦПК України в межах
заявлених позовних вимог, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі - продажу житлового
будинку від 21.03.1996 року, посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_6, на праві
спільної часткової власності у рівних
частках належить будинок АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть, серії НОМЕР_1, актовий запис №337.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
серії НОМЕР_2 актовий запис №147.

Відповідач зареєстрований у
будинку АДРЕСА_1, що підтверджується
копією домової книги для прописки
громадян.

Позивач в своїх доводах
посилається на те, що відповідач
оселився у спірному будинку, як член
сім'ї власника, оскільки він був сином
колишньої дружини позивача ОСОБА_3.

Вказані обставини
підтверджуються наданою суду копією
свідоцтва про розірвання шлюбу,
відповідно до якого шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 був розірваний 20.03.2012 року,
актовий запис №33.

Посилання позивача на статті 71, 163
Житлового кодексу, як на правову
підставу задоволення позовних вимог є
хибним, оскільки зазначені норми
регулюють користування жилими
приміщеннями в будинках державного і
громадського житлового фонду.

Правовідносини, що склалися між
сторонами регулюються ч.2 статті 405 ЦК
України, згідно якої член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

Крім того, судом встановлено
наступне.

Частиною 1 статті 316 ЦК України
визначено, що під правом власності
розуміється право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ч.1 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно з п. 1 ст. 321 Цивільного
кодексу України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійснені.

Стаття 392 Цивільного кодексу
України передбачає, що власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизначених або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 статті 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Відповідно до
положень ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України, суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 3 статті 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Однак, суду не надано жодних
належних та допустимих доказів
стосовно того, не проживає за місцем
реєстрації, рівно як і доказів стосовно
звернення позивача до відповідача з
проханням в добровільному порядку
знятись з реєстрації.

А тому, позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на житлову площу є
необґрунтованими та безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 10, 15, 316, 317, 321, 392, 405
ЦК УКраїни, і на підставі ст.ст. 213-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на житлову
площу - відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданої
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 10 днів
з дня його проголошення. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя: