АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9373/2014
Головуючий у 1 інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Крижанівської
Г.В.

при секретарі - Калашник О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 13 травня 2014
року у справі за скаргою представника
ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 на дії
головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Мурихіна Сергія
Володимировича, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 травня 2014 року скаргу
представника ОСОБА_1 за довіреністю -
ОСОБА_2 на дії головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Мурихіна
С.В. залишено без розгляду.

13 червня 2014 року ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у
якій, посилаючись на порушення норм
процесуального права, просила її
скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції. В
обґрунтування заявлених вимог апелянт
вказала, що суд першої інстанції
помилково виходив з того, що заявником
пропущено строк на оскарження
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження, адже
постанову, що оскаржується, вона
отримала лише 30 квітня 2014 року, а тому
останній строк на подання скарги є 08
травня 2014 року.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримав і просив
її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі,
у судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представника скаржника,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

08 травня 2014 року представник ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 звернувся до суду
зі скаргою на дії головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Мурихіна
С.В., у якій просив визнати
неправомірними дії головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Мурихіна С.В. та скасувати
постанову ВП № 43027454 про відмову у
відкритті виконавчого провадження на
примусове виконання виконавчого листа
№ 2-2624/2010 від 09 листопада 2011 року
виданого Дніпровським районним судом
м. Києва, винесену 22 квітня 2014 року;
зобов'язати головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Мурихіна
С.В. відкрити виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-2624/2010 виданого 09 листопада 2011
року Дніпровським районним судом м.
Києва про виплату Управлінням
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
державної пенсії ОСОБА_1 в розмірі 91 403,13
гривень, і виконати рішення суду.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується,
суд першої інстанції керувався ст. 385
ЦПК України, п. 16 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» від 07
лютого 2014 року та виходив з того, що
скаржник звернувся до суду зі скаргою з
пропуском встановленого строку на
оскарження постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
клопотання про поновлення строку
звернення до суду не подавав.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду: у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод; у
триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій. Пропущений
з поважних причин строк для подання
скарги може биту поновлено судом.

На підставі п. 16 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» від 07
лютого 2014 року відповідно до статті 385
ЦПК скаргу на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби може бути подано до
суду у десятиденний строк, а при
оскарженні постанови про відкладення
провадження виконавчих дій - у
триденний строк, які обчислюються з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав чи
свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли
в законі встановлено спеціальний
порядок обчислення строків звернення
заявника зі скаргою до суду (наприклад,
стаття 26 - оскарження постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, стаття 58 - оскарження
оцінки майна, визначеної за
результатами рецензування звіту про
оцінку майна (Закону про виконавче
провадження), їх перебіг має
визначатися за цими нормами, а не за
нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть
бути поновлені за наявності поважних
для цього причин за заявою заявника,
яка подається одночасно зі скаргою або
викладається в скарзі у вигляді
клопотання.

Якщо скаргу подано з пропуском строку,
встановленого законом, та відсутнє
клопотання про його поновлення, така
скарга суддею одноособово залишається
без розгляду при її прийнятті та
повертається заявникові. При цьому
заявникові може бути роз'яснено право
на повторне звернення до суду на
загальних підставах.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» про
відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів, а за рішенням, що підлягає
негайному виконанню, - не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження виконавчого документа і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом. Постанова державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження може бути
оскаржена заявником у десятиденний
строк з дня її надходження у порядку,
встановленому цим Законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
постанову державного виконавця ОСОБА_1
отримала 30 квітня 2014 року, а тому строк
на її оскарження розпочався 01 травня 2014
року та з урахуванням вихідних і
святкових днів закінчився 12 травня 2014
року. Згідно з матеріалами справи,
скаргу на дії державного виконавця
було подано до суду 08 травня 2014 року,
тобто в межах встановленого строку.

Таким чином, ухвала Дніпровського
районного суду м. Києва від 15 травня 2014
року не може вважатися такою, що
постановлена з додержанням вимог
закону, а тому підлягає скасуванню з
направленням питання на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3
ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 13 травня 2014 року - скасувати
та передати питання на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20 днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді