Провадження № 2/0202/629/2014
Індустріальний районний суд м.
в складі : головуючого судді - Мороза
при секретареві - Калюжній В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, заподіяної каліцтвом та іншим
ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП, -
У вересні 2013 року позивачка звернулася
з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, заподіяної каліцтвом та іншим
ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП.
В обґрунтування своїх позовних вимог,
уточнивши свої позовні вимоги,
позивачка, посилалася на те, що
внаслідок ДТП, яке відбулося 04.11.2012 року
за участю відповідача та позивачки,
останній було спричинено матеріальну
шкоду у розмірі 51 728,36 грн. та моральну
шкоду у розмірі 100 000,00 грн. З
урахуванням викладеного, просила суд
стягнути з відповідача на користь
позивачки матеріальну шкоду у розмірі
51 728,36 грн., моральну шкоду - 100 000,00 грн.,
та стягнути судові витрати по справі.
У судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позовні вимоги,
на їх задоволенні наполягали,
посилаючись на обставини викладені в
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилися, про час і місце його
проведення повідомлявся належним
чином, причину неявки суду не
повідомив, суду надав свої заперечення.
Суд, вислухавши пояснення позивачки та
її представника, вивчивши матеріали
цивільної справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню за
Як встановлено в судовому засіданні, що
04.11.2012 року відповідач ОСОБА_2, керуючи
автомобілем Вольво 760, р. н. НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_3, рухався по вул. Б.
Хмельницького з боку вул. Косіора в
напрямку пр. ім. Газети «Правда» у м.
Відповідач, порушуючи правила безпеки
дорожнього руху, при виникненні
небезпеки для руху у вигляді пішоходів
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які перетинали
проїзну частину та яких Відповідач
об'єктивно міг виявити, не застосував
заходів своєчасного зменшення
швидкості, скоїв на них наїзд.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної
пригоди позивачка отримала наступні
тілесні ушкодження: відкритий перелом
лівої великої кістки гомілки та малих
кісток гомілки у верхній частині зі
зміщенням уламків, рани на внутрішній
поверхні лівої гомілки в верхній
третині, ділянки осадження на передній
зовнішній поверхні лівої гомілки у
верхній третині, подряпина на задній
поверхні правого ліктьового суглобу,
синці по зовнішній поверхні лівого
стегна та на задній поверхні правого
суглобу з переходом на внутрішню та
зовнішню поверхню з наступним
переходом на проекцію кістки п'ятки.
Дані тілесні ушкодження за своїм
характером відносяться до тяжких.
Вироком Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 03 грудня
2012р. Відповідач був визнаний винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України та йому призначене
покарання у вигляді 5-ти років
позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК
України Відповідач звільнений від
покарання, якщо він на протязі 3-х років
випробувального строку не скоїть
нового злочину. Вирок набрав законної
сили 19 грудня 2012р.

Пунктами 3 та 4 ст. 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

У зв'язку із одержаними в результаті
ДТП ушкодженнями та травмами позивачка
знаходилася на стаціонарному
лікуванні у Міській клінічній лікарні
№ 6 (м. Дніпропетровськ) вже декілька
разів, а саме:у період з 04.11.2012р. по
10.12.2012р., з 14.01.2013р. по 30.01.2013р., з 24.12.2013р.
по 13.01.2014р. та з 11.03.2014р. по 26.03.2014р. Під
час знаходження на стаціонарних
лікуваннях позивачці було зроблено
низку оперативних хірургічних
втручань, зокрема у гомілку позивачці
було вставлено металевий стрижень, з
яким їй доведеться ходити до двох
років.

На даний час позивачка ОСОБА_1 також
перебуває на стаціонарному лікуванні в
Обласній клінічній лікарні ім.
Мечникова, де їй знову робили операцію.
Через те, що зрощування кісток за два
роки майже не відбулося, позивачці була
проведена реконструктивна операція.

Окрім стаціонарного лікування ОСОБА_1
досить тривалий час знаходилася на
амбулаторному лікуванні. Загальна
непрацездатність за період з моменту
спричинення позивачці ушкоджень по
теперішній час складає більше 11
місяців.

Наслідком одержаних позивачкою
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди травм є встановлення їй
третьої групи інвалідності строком на
один рік, що підтверджується довідкою
МСЕК серії АВ № 0032320 від 28.05.2013р.

Крім того, відповідно до довідки МСЕК
ААГ № 003057 від 12.06.2014р. позивачці
встановлена друга неробоча група
інвалідності строком на один рік.

Спричинені позивачці внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
ушкодження з кожним роком погіршують
стан її здоров'я, внаслідок чого вона
вже не має можливості виконувати
регулярну працю у звичайних виробничих
умовах.

Одержання ушкоджень в результаті
неправомірних та злочинних дій
Відповідача потягло за собою тривале
та досить дороге лікування та
відновлення. Позивачці була спричинена
значна майнова шкода, що полягає у
витратах на придбання медикаментозних
препаратів, проведення хірургічних
маніпуляцій, лікувальних процедур та
пов'язаних з цим супутніх витрат. Так,
на придбання медичних препаратів,
сплату внесків до лікарні та частково
на лікування позивачкою ОСОБА_1 було
витрачено 3 013,89 грн., що підтверджується
відповідними документами.

Частково витрати на придбання медичних
препаратів позивачці відшкодувала
страхова компанія «УНІКА», в якій була
застрахована цивільно-правова
відповідальність Відповідача.
Невідшкодованими залишилися витрати
позивачкиу розмірі 336,65 грн. (внески до
лікарні та витрати на придбання бинту).

Крім того, приблизно через два роки
позивачка повинна бути
госпіталізована до травматологічного
відділення для проведення динамізації
блокуючого стрижня. Приблизні витрати
для проведення такої маніпуляції
складають 5 000,00 грн.

Відповідно до індивідуальної програми
реабілітації інваліда № 671 від 12.06.2014р.
позивачці рекомендоване
санаторно-курортне лікування
(сірководневі, радонові ванни,
грязелікування).

Середня вартість одного дня
санаторно-курортного лікування в Криму
в м. Саки (грязелікування) у середній
сезон складає 2100 російських рублів, що
на сьогоднішній день за курсом НБУ
складає 725 грн., а середня вартість дня
санаторно-курортного лікування в
Закарпатті та у м. Хмільнику (радонові
та сірководневі ванни) у середній сезон
складає 577 грн. Таким чином, середня
вартість санаторно-курортного
лікування складає 651 грн. Мінімальний
строк санаторно-курортного лікування -
21 день.

Тобто витрати позивачки на
санаторно-курортне лікування в
середньому будуть складати 13 671 грн.

Таким чином, на теперішній час сума
матеріальної шкоди складає 336,65 грн.
(внески до лікарні та витрати на
придбання бинту), а також у майбутньому
позивачка ОСОБА_1 понесе додаткові
витрати у розмірі 5 000,00 грн. (операція з
приводу динамізації блокуючого
стрижня) та витрати на
санаторно-курортне лікування у розмірі
13 671 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 3 ст. 1167 ЦК України
шкода, завдана каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок непереборної
сили, відшкодовується у випадках,
встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право
тощо) володіє транспортним засобом,
використання якого створює підвищену
небезпеку, (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України
фізична або юридична особа, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Відповідно до абзацу 3 ч. 3 ст. 1197 ЦК
України якщо потерпілий на момент
завдання йому шкоди не працював, його
середньомісячний заробіток (дохід)
обчислюється, за його бажанням,
виходячи з його заробітку до
звільнення або звичайного розміру
заробітної плати працівника його
кваліфікації у цій місцевості.

На момент одержання ушкодження
здоров'я позивачка офіційно не
працювала, однак має трудовий стаж,
оскільки майже за місяць до пригоди, а
саме 11 жовтня 2012р., була звільнена з ПІІ
«МакДональдз Юкрейн Лтд». Відповідно
до довідки про доходи середньомісячний
заробіток позивачки складав 2 974,61 грн.

Загальний період моєї
непрацездатності складає 11 місяців.

Таким чином, розмір втраченого
позивачкою заробітку за 11 місяців
непрацездатності складає 32 720,71 грн.

Окрім матеріальної шкоди, злочинними
діями ОСОБА_2 позивачці завдано також
суттєвої моральної шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Однак суд критично відноситься до суми
моральної шкоди, яку просить стягнути
позивачка, і вважає можливим стягнути з
відповідача на користь позивачки
моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача належить стягнути на
користь держави судовий збір
пропорційно задоволеним вимогам у
розмірі 760,88 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1195, 1197 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику у справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31.03.95р., з
подальшими змінами, ст.ст. 10, 11, 58-60, 208-210,
212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, заподіяної
каліцтвом та іншим ушкодженням
здоров'я внаслідок ДТП - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2(АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) суму матеріальної
шкоди внаслідок ДТП в розмірі 51 728,36
(п?ятдесят одна тисяча сімсот двадцять
вісім гривень 36 коп.), моральну шкоду - 50
000,00 грн., а всього - 101 728,36 (сто одна
тисяча сімсот двадцять вісім гривень 36
коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 760,88 грн.

В решті вимог за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
заподіяної каліцтвом та іншим
ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
В.П. Мороз