Справа № 372/134/14-ц Головуючий у І
інстанції Тиханський О.Б.Провадження №
22-ц/780/3993/14 Доповідач у 2
інстанції МалородКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

22 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Малорода О.І.

суддів: Поліщука М.А., Воробйової Н.С.

при секретарі Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Обухівського районного суду Київської
області від 12 червня 2014 року в справі за
заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2012 року позивач ОСОБА_1,
звернувся до суду з позовом та просив
вселити його у квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням суду від 05 листопада 2012 року,
залишеним без змін рішенням
апеляційного суду від 19 грудня 2012 року,
позов задоволено повністю та вселено
позивача як члена сім'ї власника в
зазначену квартиру, що на час ухвалення
вказаного рішення належала на праві
власності ОСОБА_2

Рішенням суду від 31 січня 2014 року
ОСОБА_1 визнано таким, що втратив право
користування спірною квартирою.

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із заявою про визнання
виконавчого листа по виконанню рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 31 січня 2013 року таким, що не
підлягає виконанню.

Вказане мотивувала тим, що вона не є
власником спірної квартири, тому
вселення неможливе.

Ухвалою суду першої інстанції від 12
червня 2014 року заяву ОСОБА_2 задоволено
повністю та визнано вказаний
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та постановити нову про
відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2

Мотивує тим, що рішенням суду першої
інстанції від 05 листопада 2012 року, що
вступило в законну силу, його вселено у
спірну квартиру. На виконання
вказаного рішення був виданий
виконавчий лист та відкрито виконавче
провадження, проте боржником - ОСОБА_2
виконаний не був.

Вважає, оскільки зазначене рішення
набрало законної сили та не скасоване,
тому підлягає обов'язковому виконанню.

Тому, на його думку, підстав,
передбачених ст. 369 ЦПК України, для
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню - немає.

Також зазначає, що суд порушив норми
процесуального права, а саме розглянув
справу без направлення йому повістки
та без його участі.

Апеляційну скаргу слід задовільнити
частково.

Суд першої інстанції, постановляючи
ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню, виходив з
того, що обов'язок боржника - ОСОБА_2 по
вселенню позивача у спірне житлове
приміщення відсутній.

Вказаний висновок суд першої інстанції
обґрунтував тим, що із набранням
чинності рішення суду від 31 січня 2014
року, ОСОБА_1 втратив право
користування спірним жилим
приміщенням, а тому рішення не підлягає
виконанню.

Проте колегія не погоджується з таким
висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач про розгляд заяви ОСОБА_2 був
повідомлений SMS-повідомленням, проте
згідно Наказу ДСА України від 20 вересня
2013 року №119 текст судової повістки може
бути надісланий судом стороні
SMS-повідомленням лише після подання ним
до суду заявки про намір отримання
повістки в електронному вигляді за
допомогою SMS-повідомлення.

З матеріалів справи вбачається, що
такої заяви позивач до суду не подавав,
а отже належним чином повідомлений не
був.

Розгляд справи відбувся за відсутності
позивача, що не був належним чином
повідомлений.

Згідно із ст. 14 ч. 1 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Підстави для визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню,
визначені ч. 4 ст. 369 ЦПК України. Ними є:
видання виконавчого листа помилково;
якщо обов'язок боржника відсутній
повністю або частково у зв'язку з його
припиненням, добровільним виконанням
боржником чи іншою особою; інші
причини.

Колегією встановлено, що рішення суду
від 05 листопада 2012 року, згідно якого
позивача вселено у спірне житлове
приміщення, набрало законної сили, а
отже підлягає обов'язковому виконанню
і до цього часу не виконано.

Встановлено, що 22 червня 2013 року ОСОБА_2
подарувала спірну квартиру ОСОБА_3 і за
позовом останньої рішенням суду ОСОБА_1
втратив право користування спірним
жилим приміщенням.

ОСОБА_3 з заявою про порушення її прав,
як власника до суду не зверталась.

ОСОБА_2 в заяві не зазначила які її
права /бувшого власника квартири/
порушуються виконанням рішення суду.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
постановив ухвалу з порушенням норм
процесуального права, а тому згідно з
ст. 312 ч. 3 ЦПК України колегія скасовує
ухвалу суду першої інстанції та
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. 312, 315 ЦПК України колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу задовільнити
частково.

Ухвалу Обухівського районного суду
Київської області від 12 червня 2014 року
скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: