Справа № 265/2152/14-ц
Провадження № 2-п/265/35/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення суду від 23
червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення
суми боргу за борговою розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 23 червня 2014 року,
ухваленим за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
борговою розпискою, позовні вимоги
були задоволені шляхом стягнення з
відповідачів на користь ОСОБА_2 боргу
за розпискою від 10 травня 2011 року в сумі
73228,96 грн., 3% річних від суми
заборгованості в розмірі 5080,03 грн., а
усього - 78308,99 грн., а також було стягнуто
на користь держави з відповідачів у
рівних частках судовий збір в сумі 783,08
грн.

10 липня 2014 року до суду звернувся
ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного
рішення від 23 червня 2014 року,
посилаючись на те, що він не з'явився у
судове засідання з поважних причин, бо
перебував в лікарні, починаючи з 11
червня 2014 року, що зашкодило йому
скористатись наданими йому
процесуальними правами. Також
зазначав, що ним було частково
відшкодовано ОСОБА_2 кошти в рахунок
існуючого боргу за розпискою від 10
травня 2011 року, що можуть підтвердити
покази свідків. На підставі
переліченого просив суд скасувати
заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від 23
червня 2014 року та призначити справу до
розгляду в загальному порядку.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явились за невідомих суду причин,
будучи належним чином повідомленими
про час та місце розгляду справи.

Зацікавлена особа, ОСОБА_2, та його
представник, ОСОБА_4, до суду не
з'явились, надавши суду заяву з
проханням вирішити заяву ОСОБА_1 у їх
відсутність, заперечуючи при цьому
проти задоволення вимог заявника.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає
заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення суду такою, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Згідно ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може
своєю ухвалою за результатами розгляду
справи про перегляд заочного рішення
скасувати заочне рішення і призначити
справу до розгляду в загальному
порядку або залишити заяву без
задоволення.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився у судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин та докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

За матеріалами справи, рішення за якою
заявник просить суд переглянути,
вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3
повідомлялись належним чином про час
та місце розгляду справи, призначений
на 2 червня 2014 року на 9-00 год. та на 23
червня 2014 року на 11-00 год., про що
свідчать поштові повідомлення про
вручення судових викликів
відповідачам (а. с. 30, 31, 37, 38).

Суд при цьому не приймає до уваги копію
довідки від 27 червня 2014 року Міської
лікарні швидкої медичної допомоги
міста Києва, за якою ОСОБА_1 з 11 червня
2014 року по 27 червня 2014 року перебував у
травматологічному відділенні
вказаного лікарського закладу, бо
відповідачі, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи повторно не з'явились
до суду, не повідомивши суд про причини
повторної неявки.

При цьому суд зазначає, що в розумінні
ч. 4 ст. 169 ЦПК України причини повторної
неявки в судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, не мають
правового значення, бо у такому разі
суд вирішує справу на підставі наявних
у ній доказів.

З аналізу положень, закріплених у ст. 232
ЦПК України, вбачається, що для
скасування заочного рішення необхідно
не лише встановити поважність причин
неявки відповідача і поважність
неможливості повідомити про причини
своєї неявки в судове засідання, в
якому було ухвалене заочне рішення, а й
обов'язково встановити наявність в
сукупності істотних доказів, які не
були вивчені при вирішенні справи,
однак які б впливали на правильність
рішення, яке заявник просить
переглянути.

На підставі зазначеного суд відхиляє
доводи, викладені ОСОБА_1 щодо
необхідності переглянути рішення суду
від 23 червня 2014 року, з огляду на
відсутність обставин, які заявник
вважав такими, що впливатимуть на
необхідність перегляду заочного
рішення.

Так посилання заявника на факт
часткової сплати ним існуючого боргу
ОСОБА_2 не були підтверджені у судовому
засіданні жодними письмовими доказами,
а в розумінні положень ст. 218 ЦК України
рішення суду про стягнення грошової
суми за письмовим правочином не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Таким чином суд приходить до
переконання, що заява ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення повинна бути
залишена без задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення суду від 23 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
борговою розпискою - залишити без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз'яснити заявнику, що заочне рішення
суду від 23 червня 2014 року може бути
оскаржене в загальному порядку шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя протягом 10 (десяти)
днів з дня отримання копії ухвали суду
про залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення.

Суддя