Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/2285/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Худякова
А.М.,

суддів: Кочетова
Л.Г.,

Снітка С.О.,

при секретарі судового засідання
Гуковій О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 12 вересня 2013
року по цивільній справі за позовом
приватного акціонерного товариства
"Український Страховий Дім" (далі - ПрАТ
"Український Страховий Дім") до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без
самостійних вимог - виконавчий комітет
Бердичівської міської ради орган опіки
та піклування про стягнення частини
компенсації завданих збитків,

в с т а н о в
и л а:

У квітні 2013 року ПрАТ "Український
Страховий Дім" звернулось до суду із
вказаним позовом. В обґрунтування
своїх вимог позивач зазначав, що 17.10.2007
року між ВАТ «Державний ощадний банк
України» (далі - Банк) та ОСОБА_5.(далі -
Спадкодавець) було укладено договір за
№207/51 про відкриття фізичній особі
карткового рахунку та здійснення
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою (далі -
Кредитна угода). Відповідно до
зазначеної Кредитної угоди, Банк
відкрив Спадкодавцю картковий рахунок
та відновлювальну кредитну лінію, а
Спадкодавець зобов'язувався погашати
кредит та відсотки за його
користування.

12.07.2011 року між Банком та позивачем
було укладено договір добровільного
страхування кредитів КР-11 за №0001,
предметом якого є майнові інтереси
Банка (Страхувальника) та які пов'язані
з невиконанням або неналежним
виконанням позичальниками Банку своїх
зобов'язань за кредитними угодами -
договорами про відкриття фізичній
особі карткового рахунку та здійснення
його розрахунково-касового
обслуговування за дебетово-кредитною
схемою по програмі «Арсенал», та у
рамках якого Страховиком на
страхування був прийнятий, в тому числі
ризик невиконання або неналежного
виконання Спадкодавцем, як
позичальником Банку, своїх договірних
зобов'язань.

У жовтні 2012 року Банк звернувся до
Страховика із заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування у зв'язку з
невиконанням Спадкодавцем своїх
зобов'язань за Кредитною угодою, а саме
виникнення у зв'язку зі смертю
Спадкодавця простроченої
заборгованості за його картковим
рахунком.

Згідно з умовами договору
страхування, Страховиком було визнано
заявлену подію страховим випадком та
здійснено виплату Банку страхового
відшкодування в розмірі 15285,20 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
за №1062 від 08.11.2012 року.

Посилаючись на вказані обставини,
оскільки до Страховика перейшло право
на отримання від відповідачів, як
спадкоємців, компенсації завданих
збитків - суми невиплаченого
Страховиком Банку страхового
відшкодування в розмірі 15 285,20 грн.,
позивач просив задовольнити позовні
вимоги.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 12 вересня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 солідарно на користь ПрАТ
"Український Страховий Дім" частину
компенсації завданих збитків - суми
виплаченого страхового відшкодування
в розмірі 15285,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ПрАТ "Український Страховий
Дім" судові витрати пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог в
сумі 344,10 грн., а саме по 114,70 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи та порушення
норм матеріального і процесуального
права, просить постановлене рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та вивчивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
невиконання спадкоємцями вимог закону
щодо оформлення та реєстрації
спадкового майна не може бути
підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог в межах вартості майна,
одержаного в спадщину.

З таким висновком колегія суддів не
може погодитись, оскільки він
суперечить вимогам закону та дійсним
обставинам справи.

Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи, 17.10.2007 року між ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_5 було укладено договір за №207/51
про відкриття фізичній особі
карткового рахунку та здійснення
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою.
Відповідно до зазначеної Кредитної
угоди, було відкрито картковий рахунок
та відновлювальну кредитну лінію,
зобов'язувався погашати кредит та
відсотки за його користування (а.с.14-22).

12.07.2011 року між Банком та Позивачем
було укладено договір добровільного
страхування кредитів КР-11 за №0001,
предметом якого є майнові інтереси
Банка (Страхувальника) та які пов'язані
з невиконанням або неналежним
виконанням позичальниками Банку своїх
зобов'язань за кредитними угодами -
договорами про відкриття фізичній
особі карткового рахунку та здійснення
його розрахунково-касового
обслуговування за дебетово-кредитною
схемою по програмі «Арсенал», та у
рамках якого Страховиком на
страхування був прийнятий, в тому числі
ризик невиконання або неналежного
виконання Спадкодавцем, як
позичальником Банку, своїх договірних
зобов'язань (а.с.7-12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер
(а.с.24).

Відповідно до ст.27 Закону України
«Про страхування», ст.993 ЦК України, до
Страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування у межах фактичних витрат
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1282 ЦК України визначено
особливості включення до складу
спадщини боргових зобов'язань та межі
їх виконання.

Судом встановлено, що єдиними
спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є
його дружина ОСОБА_2, та їх малолітні
діти ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідно ч.1 ст.1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, в розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Вирішуючи спір, судом першої
інстанції при розгляді справи не дана
належна правова оцінка вказаним
обставинам справи та вимогам закону і
не враховано, що ОСОБА_2 подала до
нотаріальної контори заяву про відмову
від прийняття спадщини на користь свої
малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відтак, оскільки ОСОБА_2 за час
розгляду справи за оформленням
спадщини не зверталась, на неї не може
бути покладений обов'язок щодо
компенсації позивачу завданих збитків
- суми страхового відшкодування.

За вказаних обставин, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про наявність підстав для задоволення
позову, а тому рішення відповідно до
ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову із стягненням на
користь ПрАТ "Український Страховий
Дім" з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з кожного по 7642
грн.60 коп. та понесені судові витрати з
кожного по 172 грн.05 коп.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 12 вересня 2013 року
скасувати. Ухвалити нове рішення, яким
позов ПрАТ "Український Страховий Дім"
задовольнити частково.

Стягнути на користь ПрАТ
"Український Страховий Дім" з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, з кожного по 7642 грн.60 коп. та
понесені судові витрати з кожного по 172
грн.05 коп.

В задоволенні позову ПрАТ
"Український Страховий Дім" до ОСОБА_2
про стягнення частини компенсації
завданих збитків - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього ж дня на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді