Справа № 367/2457/14-ц Головуючий у І
інстанції Саранюк Л.П.Провадження №
22-ц/780/4205/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 18
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Білоконь О.В.

при секретарі Бевзюк М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 27 травня 2014
року за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого
комітету Ірпінської міської ради
Київської області, Ірпінської міської
ради Київської області при визнання
договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
названим позовом, в якому просив
визнати недійсними договір № 118 від 28
грудня 2011 року який укладений між
виконавчим комітетом Ірпінської
міської ради Київської області та ним
про залучення коштів замовників
будівництва об'єктів архітектури, що
здаються в експлуатацію на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь та додатковий
договір № 152 від 19 червня 2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим,
що між виконавчим комітетом Ірпінської
міської ради Київської області та
ОСОБА_2 28 грудня 2011 року був укладений
договір № 118 про залучення коштів
замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь, а також 19
червня 2012 року між ОСОБА_2 та виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради
Київської області був підписаний
додатковий договір №152.

Вважає, що договір має бути
визнаний в судовому порядку недійсним,
так як під час його розроблення та
підписання відповідачами було
порушено норми чинного на той момент
законодавства.

Зокрема, даний договір був
розроблений та підписаний в порядку
передбаченому "Положенням про порядок
залучення коштів замовників
будівництва об'єктів архітектури, що
здаються в експлуатацію, на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь",
затвердженого рішенням Ірпінської
міської ради від 15.11.2011 року № 1192-21-VI.
Вказане рішення є нормативно-правовим
актом, який мав бути прийнятий та
оприлюднений Ірпінською міською радою
у відповідності до чинного
законодавства.

Крім того, враховуючи лист
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 22.07.2011 p. N
23-11/6294/0/6-11 «Про пайову участь
забудовників у створенні та розвитку
інфраструктури населених пунктів» -
оскільки саме таким актом
встановлюються як порядок залучення
коштів пайової участі і, відповідно,
істотні умови договорів пайової
участі, так і порядок розрахунку
розміру пайової участі, то без нього
неможливо органу місцевого
самоврядування довести коректність
зробленого розрахунку величини
пайової участі конкретного замовника
будівництва, що є істотною умовою
такого договору згідно з нормами
абзацу шостого частини дев'ятої статті
40 Закону N 3038.

Оскільки нормативно-правовоий акт,
яким встановлюються порядок залучення
коштів пайової участі та істотні умови
договорів пайової участі відсутній,
позивач вважав, що є правові підстави
вважати договір, укладений на підставі
такого нормативно-правового акту,
недійсним. До цього часу рішення
Ірпінської міської ради від 15
листопада 2011 року № 1192-21-VI «Про порядок
залучення коштів замовників на
розвиток інженерно-транспортної і
соціальної інфраструктури м. Ірпінь»
не було офіційно оприлюднене в
друкованому засобі масової інформації
Ірпінської міської ради, а тому не
набрало чинності. Зобов'язання сторін
за Договором не можуть виникнути,
оскільки на момент підписання Договору
рішення Ірпінської міської ради від 15
листопада 2011 року № 1192-21 -VI не набрало
чинності.

У зв»язку з вищевикладеним,
позивач просив задовольнити його позов
ив визнати вказані вище договори
недійсними.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 27 травня 2014 року
в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та недоведеність обставин, що
мають значення для справи, просив
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення позову у
повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.12.2011 року
між позивачем ОСОБА_2 та виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради
Київської області в особі міського
голови Скаржинського В.Д. було
підписано договір №118 про залучення
коштів замовників будівництва об'єктів
архітектури на розвиток інженерно -
транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпеня (а.с.8-10), а
також 19.06.2012 року між ОСОБА_2 та
виконавчим комітетом Ірпінської
міської ради Київської області був
підписаний додатковий договір №152
(а.с.12). Також було підписано і графіки
сплати пайового внеску (а.с.11,13).

Рішенням Ірпінської міської ради
№ 1192-21-VI від 15.11.2011 року було
затверджено порядок залучення коштів
замовників на розвиток інженерно -
транспортної і соціальної
інфраструктури (а.с.14-15).

Крім того, були затверджені
Положення про порядок залучення коштів
замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію, на розвиток інженерно -
транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь та типовий
договір про залучення коштів
замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію, на розвиток інженерно -
транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь (а.с.16-18, 19-20).

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору № 121
місцем розташування об'єкта є м. Ірпінь,
вул. Лісова 6-Д, загальною площею 810, 69 кв.
м., квартирною площею 664, 61 кв. м.

Згідно п. 2.2. Договору №121 величина
пайової участі (внеску) Замовника у
створенні інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Ірпеня
розраховується відповідно до Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
Положення про порядок залучення коштів
будівництва об'єктів архітектури, що
здаються в експлуатацію, на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь,
затвердженого рішенням сесії
Ірпінської міської ради від 15.11.11
№1192-21-VI і визначається для
багатоповерхових житлових будинків у
розмірі 4 (чотири) відсотка від
загальної кошторисної вартості
будівництва (реконструкції) об'єкта
містобудування, визначеної згідно з
державними будівельними нормами, без
урахування витрат з придбання та
виділення земельної ділянки,
звільнення будівельного майданчика
будівель, споруд та інженерних мереж,
влаштування внутрішньо -
позамайданчикових інженерних мереж і
споруд та транспортних комунікацій.
Для даної забудови величина пайового
внеску складає - 98 896, 46 грн.

Відмовляючи у задоволені позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
оспорювані позивачем договори
укладені з дотриманням вимог чинного
законодавства, а тому підстав для
визнання їх недійсними немає.

Колегія суддів погоджується із
даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Частиною 1 статті 40 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» встановлено законодавчу
норму прямої дії про обов'язковість
встановлення органом місцевого
самоврядування порядку залучення,
розрахунку розміру і використання
коштів пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
відповідно до норм цього Закону.

Крім того, ч. 9 ст. 40 даного Закону
визначено істотні умови договору,
зокрема такими умовами є : розмір
пайової участі, строк ( графік) сплати
пайової участі та відповідальність
сторін. Також невід'ємною частиною
договору є розрахунок величини
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту.

З договору №118 від 28 грудня 2011 року
та додаткового договору №152 від 19
червня 2012 року вбачається, що вказані
правочини містять вказані обов'язкові
умови .

Так, п.2.2 Договору сторонами
погоджено розмір пайової часті
позивача в розмірі 95605,39 грн. що
відповідає п.2 ч.6 ст. 40 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» ( а.с. 7,8).

Погоджено сторонами правочину
також і графік сплати пайового внеску,
а саме окремими платежами в січні,
червні-листопаді 2012 року на загальну
суму 98 896, 46 грн. , який визначений в
додатку №1 до вказаного Договору.
Додатковим договором №152 від 19 червня
2012 року саме у вказаний графік платежів
сторонами і було погоджено внесення
змін.

Визначено сторонами і
відповідальність за неналежне
виконання умов договору ( п.2.5 Договору).

Пунктом 2.2. наведений відповідний
розрахунок величини пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту.

Таким чином сторонами при укладення
та підписання даного правочину було
повністю дотримано вимоги ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Доводи апелянта про не оприлюднення
в засобах масової інформації «
Положення про порядок залучення коштів
замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію, на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь» що є
нормативно-правовим актом, який мав був
прийнятий та оприлюднений Ірпінською
міською радою у відповідності до
чинного законодавства, обґрунтовано
відхилено судом першої інстанції як
підстава для визнання договорів не
дійсними.

Матеріалами справи встановлено, що
15.11.2011 року Ірпінською міською радою
Київської області у відповідності до
норм ст. 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності» було ухвалено рішення,
яким затверджено «Положення про
порядок залучення коштів замовників
будівництва об'єктів архітектури, що
здаються в експлуатацію, на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь» . Дане
рішення на даний час є чинним та не
скасовано. (а.с.14-18).

Крім того, доводи позивача про
неоприлюднення вказаного «Положення
…» в газеті Ірпінський вісник не може
бути визнано підставою для визнання
недійсними оспорюваних у вказаній
справі договорів, оскільки відповідно
до роз'яснення Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України викладених в листі №23-11/6294/0/6-11
від 22 липня 2011 року відсутність
вказаного акту як нормативно правового
може бути лише підставою для відмови в
укладення договорів про пайову участь
забудовників у створенні та розвитку
інфраструктури населених пунктів, а в
справі, яка переглядається
апеляційним судом між сторонами уже
був укладений вказаний договір який
сторонами підписаний, та в якому
сторонами були повністю погоджені
істотні умови договору.

Таким чином, доводи апелянта не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому колегія суддів
відхиляє апеляційну скаргу, рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 27 травня 2014 року залишає
без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 27 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: