АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2399/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2312/14
Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С.
Доповідач Дряниця Ю. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Дряниці Ю.В.
Суддів: Пилипчук Л.І.; Карнауха П.М.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 5 червня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - приватний нотаріус
Кременчуцького міського нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_3 про
визнання договору дарування недійсним
та поновлення права власності на
квартиру

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а:

В березні 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду з зазначеним
позовом, прохаючи визнати недійсним
договір дарування квартири АДРЕСА_1,
укладений 12 червня 2007 року між нею та
ОСОБА_2 та поновити за нею право
власності на квартиру.

Свої вимоги позивачка
обґрунтувала тим, що допустилася
помилки при укладенні договору, що має
істотне значення, а саме щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін.
Також вказала, що мала попередню
домовленість з сином, відповідачем по
справі про те, що він буде доглядати,
всіляко допомагати їй. Бажала укласти з
відповідачем договір довічного
утримання, а помилково уклала договір
дарування квартири. Після укладення
спірного договору відповідач змінив
своє ставлення, ігнорує домовленості
щодо утримання та догляду, не
забезпечує продуктами харчування та
ліками, залишив без будь-якої допомоги
і останнім часом його ставлення ще
більше погіршується, попри її тяжкий
стан здоров'я. Помилка при укладенні
договору сталася внаслідок похилого
віку, поганого стану здоров'я.

Рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 5 червня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовільнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

При цьому апелянт посилався на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи та порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Судом першої інстанції було
встановлено, що відповідно до договору
дарування квартири від 12 червня 2007р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Кременчуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, ОСОБА_1 передала
безоплатно у власність (подарувала)
ОСОБА_2 спірну квартиру, вартістю
станом на 11.06.2007р., 18885 грн.

Ця спірна квартира зареєстрована
в Реєстрі прав власності на нерухоме
майно за ОСОБА_2

п. 5 зазначеного договору
дарування від 12.06.2007р. передбачено, що
нотаріус роз'яснив сторонам зміст ст.
ст. 717: 722 ЦПК України.

п. 10 цього договору текст договору
сторонам прочитано і текст договору
сторонами підписано.

Врахувавши ці обставини, а також
положення ст.ст. 203 та 229 ЦК України суд
першої інстанції дійшов до висновку
про необхідність відмовити в
задоволенні позову.

Однак, з таким висновком суду
колегія суддів погодитися не може,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 229 ЦК
України, якщо особа, яка вчинила
правочин, помилилася щодо обставин, які
мають істотне значення, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав та обов'язків
сторін, таких властивостей і якості
речі, які значно зменшують її цінність
або можливість використання за
цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом.

Так, при вирішенні спору по суті
місцевий суд належним чином не
врахував відсутність волевиявлення
позивачки, на вчинення договору
дарування, з урахуванням її пояснень
щодо намірів укласти договір довічного
утримання, який певний час виконувався
відповідачем, похилий вік та стан
здоров'я позивачки.

Також судом першої інстанції не
були враховані правові позиції
Верховного Суду України, які
висловлені в постанові від 19.03.2014р.
(справа № 6-9 цс 13) та в постанові від
18.06.2014р. (справа № 6-69 цс 14), згідно яких
відсутність у особи під час укладення
договору дарування волевиявлення на
безоплатну передачу майна у власність
обдаровуваного й передача його за
умови вчинення на користь дарувальника
будь-якої дії майнового або
немайнового характеру, усупереч
вимогам ст. 717 ЦК України, є підставою
для визнання договору дарування
недійсним на підставі ч.3 ст. 203 та ст. 229
ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення - скасувати з
ухваленням нового рішення про
задоволення заявлених позовних вимог у
відповідності до вимог п.п. 3;4 ст. 309 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 303; 309 ч.1 п.п.3;4; 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити
частково.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 5 червня 2014 року, в частині відмови у
визнанні договору дарування недійсним
скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким визнати договір дарування
квартири АДРЕСА_1, укладений 12 червня 2007
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за р. № 6405 - недійсним.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом 20 днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя: (підпис)
Дряниця Ю.В.

Судді: (підпис)
Пилипчук Л.І.

(підпис)
Карнауха П.М.

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Дряниця Ю.В.