Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"16" липня 2014 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м.
Києва у складі:

Головуючого - судді
САВЛУК Т.В.

при секретарі
Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м.Києва цивільну справу
за позовом Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за квартирну плату та
житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства Дніпровського
району міста Києва, звертаючись з
позовом до суду, просило стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
заборгованість за квартирну плату та
житлово-комунальні послуги у розмірі
7217,23 грн. та судовий збір у розмірі 243,60
грн., що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Вітюк О.С. в
судове засідання не з'явилась, про час
та місце слухання справи повідомлена
належним чином, подав до суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, щодо ухвалення заочного
рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явились, про час та
місце слухання справи повідомлялись
належним чином, шляхом направлення
судових повісток за адресою, вказаною в
позовній заяві, про поважні причини
неявки в судове засідання суд не
повідомили, процесуальним правом
подати письмові пояснення
(заперечення) не скористались.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази у їх сукупності,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Правовідносини із споживання житлово -
комунальних послуг регулюються
Законом України «Про житлово -
комунальні послуги», відповідно до ст. 4
якого законодавство України у сфері
житлово-комунальних послуг базується
на Конституції України і складається з
нормативно-правових актів у галузі
цивільного, житлового законодавства,
цього Закону та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні
послуги визначений у статті 32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», якою передбачено, що плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно
до умов договору в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. Розмір плати за комунальні
послуги розраховується виходячи з
розміру затверджених цін/тарифів та
показань засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і при
будинковими територіями, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті
за обслуговування і ремонт будинку,
комунальні та інші послуги
покладається на власника, наймача,
орендаря житлового приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується розпорядженням
Дніпровської районної державної
адміністрації м. Києва від 20 листопада
1998 року №44-253. (а.с.8)

Згідно даних, викладений у довідці ЖРЕО
№408 (форма №3) в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_1 ( з 28 липня 1979
року) та ОСОБА_2 (з 28 липня 1981 року). (а.с.7)

Відповідно до положень ст.322 Цивільного
кодексу України власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до положень ст. 64 Житлового
кодексу Української РСР, члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу
Української РСР наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату та
плату за комунальні послуги. Квартирна
плата та плата за комунальні послуги в
будинках державного і громадського
житлового фонду вносяться щомісяця в
строки, встановлені Радою Міністрів
Української РСР.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п. 35
Правил користування приміщеннями
житлових будинків і при будинковими
територіями, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 08.10.1992
року №572, обов'язок по сплаті за
обслуговування і ремонт будинку,
комунальні та інші послуги
покладається на власника, наймача,
орендаря житлового приміщення.

Звертаючись з позовом до суду,
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства Дніпровського
району міста Києва просить стягнути з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь
заборгованість за оплату послуг з
утримання будинків і споруд та при
будинкової території на загальну суму
2991,12 грн., яка розрахована за період до
2002 року по квітень 2012 року, та
квартплату та плату за комунальні
послуги на загальну суму4226,11 грн., яка
розрахована за період до січня 2002 року
по квітень 2012 року, що підтверджується
довідкою про заборгованість по
квартплаті та комунальним платежам, та
розрахунками боргу по квартирній платі
та комунальним платежам, які приєднано
до матеріалів справи. (а.с.10-11, 12-13)

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу
України визначено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалість у
три роки.

За загальним правилом (ч.1 ст.261
Цивільного кодексу України) перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України (який набрав чинності
з 01 січня 2004 року) зазначається, що
правила Цивільного кодексу України про
позовну давність застосовуються до
позовів, строк пред'явлення яких,
встановлений законодавством, що діяло
раніше, не сплинув до набрання чинності
цим Кодексом.

Загальний строк позовної давності,
встановлений статтею 71 Цивільного
кодексу України у редакції Закону
України від 11 липня 1995 року «Про
внесення змін до статті 71 Цивільного
кодексу України», застосовується з 27
липня 1995 року за позовами усіх осіб,
право яких порушено, тобто як фізичних
осіб, так і юридичних осіб.

Відповідно до статті 75 Цивільного
кодексу України позовна давність
застосовується судом, арбітражем або
третейським судом незалежно від заяви
сторін.

Закінчення строку позовної давності до
пред'явлення позову є підставою для
відмови в позові. (ч.1 ст.80 Цивільного
кодексу України)

При вирішенні питання про застосування
строків позовної давності, суд
враховує положення п.6 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, якою передбачено
застосування до такої категорії спорів
строків позовної давності, які були
встановлені на час виникнення
заборгованості по сплаті за комунальні
послуги та квартирну плату, тобто
загального строку позовної давності у
три роки, який визначено у ст. 71
Цивільного кодексу України ( в редакції
від 18 липня 1963 року), та приходить до
висновку, що позовні вимоги
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва про
стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 заборгованості за оплату
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкової території за період: до
2002 року в розмірі 352,45 грн., який
визначений позивачем в розмірі 352,45
грн., та за оплату комунальних послуг
за період до 2002 року, який нарахований в
розмірі 1605,58 грн., не підлягають
задоволенню, у зв'язку з пропуском
загального строку позовної давності,
зважаючи на те, що позивач звернувся з
цим позовом до суду лише 23 червня 2014
року, з клопотанням про поновлення
строку для звернення з позовом до суду
позивач не звертався.

В той же час, позовні вимоги
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за оплату послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкової території за період з
січня 2004 року по квітень 2012 року в
розмірі 2638,67 грн., та за оплату
комунальних послуг за період з січня
2004 року по квітень 2012 року в розмірі
2620,53 грн., а всього на загальну суму 5259,20
грн., є обґрунтованими, при цьому суд
враховує, що відповідачами не
спростовано розмір нарахованих
позивачем платежів за цей період, тому
в цій частині позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що відповідачі не
скористались процесуальним правом
надати докази на спростування
заявлених позовних вимог та письмові
пояснення (заперечення) по суті
предмету спору, як це передбачено
положеннями ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України, тому
при визначенні розміру заборгованості
суд бере за основу розрахунки
заборгованості надані позивачем, які
підтверджуються належними письмові
доказами.

В порядку ст.540 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні беруть
участь кілька кредиторів або кілька
боржників, кожний з кредиторів має
право вимагати виконання, а кожний із
боржників повинен виконати обов'язок у
рівній частці, якщо інше не встановлено
договором або актами цивільного
законодавства.

Статтею 541 Цивільного кодексу України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема неподільності предмета
зобов'язання.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані
по справі докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району
міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
квартплату та плату за комунальні
послуги підлягає задоволенню
частково, суд присуджує стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
заборгованість за квартплату та
комунальні послуги в розмірі 5259,20 грн.

В порядку ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
при вирішенні питання розподілу
судових витрат, присуджує стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району
міста Києва судовий збір в розмірі 243
грн.60 коп., тобто по 121,80 грн. з кожного
відповідача, який сплачено позивачем
при зверненні з цим позовом до суду, що
підтверджується долученими до справи
оригіналами платіжних документів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.68
Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 20, 32
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», п. 35 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і при
будинковими територіями, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.10.1992 року №572, ст. ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88,
208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованість за квартплату та
комунальні послуги задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на користь Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району
міста Києва заборгованість за
квартплату та житлово-комунальні
послуги в розмірі 5259 (п'ять тисяч
двісті п'ятдесят дев'ять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
судовий збір в розмірі 121 грн.80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
судовий збір в розмірі 121 грн.80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Дніпровський районний суд міста Києва,
яка подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10-ти днів з дня отримання її
копії.

С у д д я