АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1931/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 70 Міщенко К.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. РІШЕННЯ
21 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоХрапка В. Д.суддівВініченка
Б. Б. , Новікова О. М. при секретаріЯремич
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Тальнівського
районного суду Черкаської області від
02 квітня 2010 року по справі за заявою
Прокурора Тальнівського району в
інтересах Романівської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області про визнання спадщини
в с т а н о в и л а :
У березні 2010 року прокурор
Тальнівського району в інтересах
Романівської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області звернувся до суду із заявою про
визнання спадщини відумерлою.
Зазначав, що проведеною прокуратурою
Тальнівського району перевіркою
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_7, мешканка с. Романівна,
Тальнівського району. У день її смерті
на території Романівської сільської
ради відкрилася спадщина, а саме: на
земельну частку (пай), розміром 2.66 га і
вартістю 36 299 грн. 30 коп. Спадкоємці за
законом чи заповітом із заявами про
прийняття спадщини у встановлений
законом строк із моменту відкриття
спадщини до Тальнівської Державної
нотаріальної контори не звертались.
Поскільки на спадкове майно, яке
залишилося після смерті спадкодавця,
ніхто з її спадкоємців не претендує,
прокурор Тальнівського району просив
суд визнати спадщину , земельну ділянку
розміром 2.66 га, вартістю 36 299 грн. 30 коп.,
яка відкрилася після смерті ОСОБА_7
відумерлою та передати у власність
територіальної громади Романівської
сільської ради земельну ділянку
Рішенням Тальнівського районного
суду Черкаської області від 02 квітня 2010
року визнано відумерлою спадщину, що
відкрилася після смерті ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Романівна
Тальнівського району Черкаської
області.

Передано у власність
територіальної громади Романівської
сільської ради Тальнівського району
Черкаської області спадкове майно, що
складається з земельної ділянки (паю)
площею 2.66 га, розташованої на території
Романівської сільської ради, що
належала ОСОБА_7 на підставі державного
акта на право приватної власності на
землю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення суду скасувати, як
постановлене із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а по справі ухвалити нове рішення, яким
відмовити прокурору Тальнівського
району в задоволенні заявлених вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, судова колегія приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги по наступних підставах:

Постановляючи рішення про
задоволення позову суд першої
інстанції виходив із того, що після
смерті ОСОБА_7, спадщина за заповітом
або за законом спадкоємцями не
прийнята, згідно листа Завідуючого
Тальнівської Державної нотаріальної
контори за № 53/0214 від 18.02.2010 року, про
те , що спадкова справа після смерті
ОСОБА_7, яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
заводилась.

Проте повністю з такими
висновками суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

В судовому засіданні встановлено, що
14.12.2001 року ОСОБА_7 видано Державний акт
на право приватної власності на землю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

Із заявою про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_7 ніхто не звертався.

Спір вирішено судом першої
інстанції на підставі ЦК України, з чим
повністю погодитися не можна, оскільки
до відносин спадкування правила ЦК
України ( книга 6 Спадкове право, ст.ст.
1216-1308) застосовується, якщо спадщина
відкрилася до цієї дати, але не була
прийнята ніким із спадкоємців (пункт 1,5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України). У випадках відкриття спадщини
до 01 січня 2004 року необхідно
застосовувати чинне на час її
відкриття законодавством, а саме
відповідні норми ЦК УРСР (ст.ст. 524-564).

Згідно з п. 1 роз'яснено Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику у справах
про спадкування» спадкові відносини
регулюються Цивільним кодексом
України, законами України від 02
вересня 1993 року «Про нотаріат» , від 23
червня 2005 року «Про міжнародне
приватне право», іншими законами, а
також прийнятими відповідно до них
підзаконними нормативно-правовими
актами. Відносини спадкування
регулюються правилами ЦК України, якщо
спадщина відкрилася не раніше 01 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила ЦК Української РСР
у тому числі щодо прийняття спадщини,
кола спадкоємців за законом.

Часом відкриття спадщин є день
смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звертаючись з заявою про визнання
спадщини відумерлою, прокурор
посилався на норму ст. 1277 ЦК України 2003
року.

Заяви про визнання спадщини
відумерлою розглядаються в порядку
глави 9 розділу IV ЦПК України.

Положення ст. 1277 ЦК України про те,
що у разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою, застосовується лише до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набрання
чинності ЦК України - з 01 січня 2004 року (
ст. 5 прикінцевих та перехідних
положень ЦК України).

У разі відкриття спадщини до 01
січня 2004 року застосовується чинне на
той час законодавство, зокрема
відповідні правила ЦК Української РСР.

Суд не врахував, що Цивільним кодексом
Української РСР 1963 року не передбачено
визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання майна
безхазяйним в порядку ст.137 ЦК
Української РСР не заявлялася.

Оскільки судом порушені норми
матеріального права, судове рішення не
можна визнати законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим воно
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні заяви.

Хоча в апеляційній скарзі не
оспорюється рішення суду по тих
підставах, по яких рішення суду є
незаконним, але відповідно до ч. 3 ст. 303
ЦПК України апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити
частково.

Рішення Тальнівського районного суду
Черкаської області від 02 квітня 2010 року
скасувати.

В задоволенні заяви прокурора
Тальнівського району в інтересах
Романівської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області про визнання спадщини
відумерлою - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :