Ухвала

іменем україни

09 липня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 24 квітня 2014 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області від 11 червня 2014
року у справі за позовом Полтавського
Національного педагогічного
університету імені В.Г. Короленка до
ОСОБА_2 про стягнення коштів за
навчання, підготовка якого
здійснювалась за державним
замовленням,

в с т а н о в и в:

Полтавський Національний педагогічний
університет імені В.Г.
Короленка звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення коштів за
навчання, підготовка якого
здійснювалась за державним
замовленням.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 24 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області від 11 червня 2014 року,
позов Полтавського Національного
педагогічного університету імені В.Г.
Короленка задоволений. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь Полтавського
Національного педагогічного
університету імені В.Г.
Короленка вартість навчання в сумі 10 223,
99 грн та судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суди правомірно
виходили з положень ч. 2 ст. 52 Закону
України «Про освіту», Порядку
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України №992 від 22
серпня 1996 року, зокрема, що внаслідок
порушення відповідачем її зобов'язання
щодо відпрацювання три роки після
закінчення навчання в державному
секторі народного господарства,
відповідач повинна відшкодувати
позивачу понесені на її навчання
витрати.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом Полтавського Національного
педагогічного університету імені В.Г.
Короленка до ОСОБА_2 про стягнення
коштів за навчання, підготовка якого
здійснювалась за державним
замовленням.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ