Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3506/14 Головуючий у 1
інстанції: Бойко О.Ю.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 06» серпня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу з доповненнями
ОСОБА_3

на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 27
червня 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа: Запорізька міська рада, про
захист права власності шляхом визнання
права власності та скасування
реєстрації фізичної особи, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом, який в процесі розгляду
справи уточнила, до ОСОБА_4, третя особа:
Запорізька міська рада, про захист
права власності шляхом визнання права
власності та скасування реєстрації
фізичної особи.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що разом із сім'єю понад 16
років як проживає у квартирі АДРЕСА_1,
яка набута у власність на підставі
договору долеучасті в будівництві
житла від 26 серпня 1997 року, укладеного з
Акціонерним товариством
«Запоріжжитлоцивільбуд», за яким
останнє продало, а ОСОБА_3 купила
зазначену квартиру. Після закінчення
реконструкції за Актом
прийому-передачі від 01 грудня 2000 року
отримала від АТ
«Запоріжжитлоцивільбуд» житлове
приміщення за зазначеною адресою.

Її право власності після реконструкції
і введення в експлуатацію будинку було
зареєстровано в ЗМБТІ 05 березня 2001 року
за реєстровим №40624.

Відповідач по справі її право
власності на квартиру не визнає, вчиняє
дії на порушення її права власності.

Підчас розгляду справи їй стало відомо,
що ОСОБА_4 зареєструвалась у спірній
квартирі без її відома згідно заочного
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2012
року.

ОСОБА_3, посилаючись на ст.ст. 328, 331, 344 ЦК
України, Інструкцію про порядок
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, що перебувають у
власності юридичних та фізичних осіб №
121 від 09 червня 1998 року, просила
визнати за нею право власності по
договору від 26 серпня 1997 року на
квартиру АДРЕСА_1, та скасувати
реєстрацію ОСОБА_4 за адресою спірної
квартири.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 27
червня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відмовляючи у позові про визнання
права власності на квартиру, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
довела обґрунтованість заявлених
вимог до ОСОБА_4

Фактична сторона справи встановлена з
додержанням норм процесуального права,
щодо встановлених обставин суд дійшов
вичерпних юридичних висновків.

Висновки суду ґрунтуються на доказах,
досліджених у судовому засіданні,
відповідають матеріалам справи і
вимогам закону.

Відповідно до ст.3 ЦПК України
заінтересована особа вправі в порядку
встановленому законом, звернутися до
суду за захистом порушеного або
оспорюваного права чи охоронюваного
законом інтересу.

Юридична заінтересованість позивача у
цивільному процесі зобов'язує його
довести як наявність спірних
матеріальних правовідносин, так і ту
обставину, що його права порушені
відповідачем і вони можуть бути
захищені у визначений ним спосіб.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із право чинів.

Право власності на будинок АДРЕСА_1
зареєстровано за територіальною
громадою м.Запоріжжя в особі
Запорізької міської ради на підстав
свідоцтва від 15.07.2005 р. серія ЯЯЯ3467910 (
а.с.12,34,35,55,88,151-153)

ОСОБА_4 не є власником спірної квартири.

Із позовної заяви вбачається, що
пред'явивши вимоги до ОСОБА_4 про
визнання права власності на квартиру
АДРЕСА_1, позивачка в обґрунтування
набуття права власності посилалася на
договір долеучасті в будівництві
житлового приміщення від 26 серпня 1997
року, укладеного з АТ
«Запоріжжитлоцивільбуд»,за яким вона
придбала квартиру АДРЕСА_2 ( а.с.3).

Однак, ОСОБА_4 не є стороною договору,
між нею та ОСОБА_3 за цим договором не
виникли матеріально-правові відносини.
Тому доводи апеляційної скарги, що суд
не дав оцінки правомірності укладеного
договору та не з'ясував його виконання
ОСОБА_3 та ЗАТ «Запоріжжитлоцивільбуд»
є безпідставними. Суд може
досліджувати лише ті обставини, які
входять в предмет доказування за
заявленим позовом. Відповідно до ч. 1 ст.
179 ЦПК України предметом доказування
під час судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи (причини пропуску
строку позовної давності тощо) і
підлягають встановленню при ухваленні
судового рішення.

Питання щодо рішення виконкому
Запорізької міської ради та свідоцтва
про право власності були предметом
судового розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням сьомої сесії Запорізької
міської ради п'ятого скликання від
27.12.2006 року №30 скасовані рішення
виконкому Запорізької міської ради від
25.01.2001 року №33/14 «Про оформлення права
власності на квартиру АДРЕСА_1 та від
30.09.2002 року №294/18 «По скасування рішення
виконкому Запорізької міської ради від
25.01.2001 року №33/14 «Про оформлення права
власності на квартиру АДРЕСА_1( а.с.13)

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2007
року, яка залишена без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 24.05.2007 року, позовні вимоги ОСОБА_3
про визнання нечинним та скасування
рішення виконкому Запорізької міської
ради від 30 вересня 2002 року №294/18 «Про
скасування рішення виконавчого
комітету Запорізької міської ради від
25.01.2001 року №33/14 «Про оформлення права
власності на квартиру АДРЕСА_1 залишені
без задоволення. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
06.10.2009 року зазначені судові рішення
залишені без змін ( а.с. 14,21 )

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 17.07.2007
року, залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 19.06.2012 року, свідоцтво №405 від 05.03.2001
р. про право власності на квартиру
АДРЕСА_1, видане ОСОБА_3, визнано
недійсним ( а.с. 19 )

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини
встановлені зазначеними судовими
рішеннями є преюдиціальними.

Тому посилання ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі на правомірність рішення
виконкому від 25.01.2001 року №33/14 «Про
оформлення права власності на квартиру
АДРЕСА_1 та свідоцтва про право
власності №405 є неприйнятними.

Виходячи з положень ст. 7 Закон України
від 11 грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», суд
обґрунтовано дійшов до висновку,що
вимоги ОСОБА_3 про зняття ОСОБА_4 з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою не грунтуються на виогах
закону.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які б свідчили про порушення норм
матеріального і процесуального права,
які призвели чи могли призвести до
неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 27 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: