Провадження № 2/127/4257/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

за участі прокурора Кащук О.О.,
представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за позовом
Тульчинської спеціалізованої
загальноосвітньої школи-інтернату
І-ІІІ ступенів - ліцею Вінницької
обласної Ради, поданої в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 і просила позбавити останню
батьківських прав щодо
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позов мотивований тим, що згідно
путівки № 81/07 від 22.08.2007 року ОСОБА_3 був
направлений до Тульчинської
школи-інтернат-ліцей. Згідно свідоцтва
про народження ОСОБА_2 є матір'ю
неповнолітнього, відомості про батька
записані за вказівкою матері. Рішенням
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 21.12.2007 року
неповнолітній ОСОБА_3 був відібраний у
матері без позбавлення її батьківських
прав. З моменту прибуття дитини до
школи-інтернат-ліцею мати морально не
підтримувала, матеріально не
забезпечувала, не відвідувала її,
дитину не повернула. Відповідач надала
заяву, в якій дає згоду на позбавлення
її батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 25 травня 2014 року
Тульчинською районною державною
адміністрацією, як органом опіки та
піклування, було прийнято рішення про
можливість та доцільність позбавлення
останньої батьківських прав по
відношенню до свого неповнолітнього
сина. За таких обставин просить
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала з підстав,
викладених у позовній заяві, просила
його задовольнити.

Прокурор, який заявив про свою участь у
справі, підтримала позовні вимоги
позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнала.

Представник Тульчинської районної
державної адміністрації в судове
засідання не з'явився, подав заяву
відповідно до якої просив розгляд
справи провести у їх відсутність, не
заперечував щодо задоволення позовних
вимог, посилаючись на висновок цього
органу.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини справи та правовідносини,
які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150,
151-155, 164 - 166 СК України, ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних Згідно ч.ч. 1,2,3
ст. 150 СК України, батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини, піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України,
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», факт ухилення
батька (матері) від виховання та
утримання дітей може бути
підтверджений письмовими доказами
(актами, листами тощо), а також
показаннями свідків. Відповідно до п. 16
зазначеної постанови, ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим 19
грудня 2000 року відділом реєстрації
актів громадянського стану Вінницької
міської ради Вінницької області (а.с.3).
Згідно витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
народження відомості про батька у
свідоцтві про народження ОСОБА_3
записані за вказівкою матері, згідно ч.1
ст. 135 СК України. За путівкою
Управління освіти і науки Вінницької
обласної державної адміністрації від
22.08.2007 року № 81/07 ОСОБА_3 був
направлений до Тульчинської
спеціалізованої загальноосвітньої
школи-інтернату І-ІІІ ступенів - ліцею
Вінницької обласної Ради, де перебуває
і по теперішній час.

Рішенням Тульчинського районного суду
Вінницької області від 21.12.2007 року
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, було відібрано у ОСОБА_2
без позбавлення її батьківських прав.
За весь час перебування дитини в
закладі відповідач жодного разу не
провідала дитину, ніяким чином не
виявила своє турботи про неї та не
звернулася до суду з питанням про
повернення її сина, що визнається і
самою відповідачкою. Відповідач не
бажає бачитися та спілкуватися з сином
та виявила бажання про позбавлення її
батьківських прав, про що нею подана
відповідна заява

Питання надання висновку про
доцільність чи недоцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
розглядалось органом опіки та
піклування - Тульчинською районною
державною адміністрацією. Як
вбачається з висновку даного органу
від 22.05.2014 року №01.40/1151, є доцільним
позбавити батьківських прав ОСОБА_2
відносно її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що має місце ухилення ОСОБА_2 від
виконання своїх обов'язків по
вихованню сина, свідоме нехтування
ними, а саме: особа не піклується про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, взагалі не спілкується з дитиною
і не бажає цього робити; за весь час не
виявила бажання повернути дитину після
влаштування її до закладу та взагалі
виявила байдужість до власної дитини.

За таких обставин суд приходить до
висновку про позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно її сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки це не
суперечить інтересам дитини.

Суд звертає увагу відповідача, що
відповідно до вимог ст. 166 СК України
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Також суд зазначає, що згідно вимог
ст.169 СК України мати, батько,
позбавлені батьківських прав, мають
право на звернення до суду з позовом
про поновлення батьківських прав.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь держави судовий
збір в розмірі 243,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 19, 150- 155, 164- 166 СК України, ст.12
Закону України «Про охорону
дитинства», ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243,60
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Повний тест рішення буде виготовлений
у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України
п'ятиденний строк.

Суддя: