ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/571/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р.
смт. Петриківка

Петриківський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючої судді Іщенко І.М., при
секретарі Клисак Н.Г., у відсутність
осіб, які беруть участь у справі,
розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Українська
пожежна- страхова компанія», ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної дорожньо-транспортної
пригоди, -

ВСТАНОВИВ

14.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної дорожньо-
транспортною пригоди, зазначивши, що
10.10.2013 року о 01:10 годині відповідач
ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Рено
Магнум», державний номерний знак
НОМЕР_1, з напівпричепом GRAS, державний
номерний знак НОМЕР_2, який належить
ОСОБА_3, рухаючись по автодорозі Р-52
(Дніпропетровськ - Царичанка - Кобеляки
- Решетилівка ) з боку м.
Дніпропетровська в напрямку смт.
Петриківка на перехресті автодороги
Т-01-14 (Дніпродзержинськ - Петриківка -
Магдалинівка), не дотримавшись
безпечної дистанції, скоїв зіткнення з
автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний
знак НОМЕР_3 під керуванням позивача. В
результаті ДТП ОСОБА_1 отримав легкі
тілесні ушкодження

Дане ДТП сталося з вини
відповідача ОСОБА_2, яку останній не
заперечував під час перебування в
Петриківському РВ при оформленні
матеріалів кримінального провадження,
та в судовому засіданні під час
розгляду адміністративного матеріалу
за обвинуваченням останнього по ст. 124
КУпАП. Пошкодженням транспортного
засобу позивачу була завдана
матеріальна шкода, яка становить 22 006,98
грн. та моральна шкода в розмірі 20 000
грн. яка складається з: емоційних
страждань, які довелося перенести
позивачу та його родині, витрат
пов'язаних з відновленням психічного
стану, порушення звичайного способу
життя, негативно вплинули на стан
здоров'я ОСОБА_1 Моральні страждання
пов'язані з ДТП призвели до того, що
ОСОБА_1 почав вживати снодійні ліки та
заспокійливі припарити, щоб вночі
заснути. Даний транспортний засіб був
придбаний на кредитні кошти, що
поставило ОСОБА_1 у скрутне матеріальне
становище. На утриманні у ОСОБА_1
перебуває малолітня донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н, яка часто хворіє,
наявність даного транспортного засобу
було вкрай необхідне для родини:
відвести дитину в дитячий садочок, до
лікарні. Заклади: охорони здоров'я та
дитячий дошкільний навчальний заклад,
знаходяться на відстані майже 8 км. від
місця проживання позивача. Окрім того,
після ДТП позивачу та його родині
довелося пересісти на громадський
транспорт, що викликало суттєві
незручності у пересуванні. Через
втрату автомобіля, позивач не міг
виконувати деякі доручення
керівництва, що були пов'язані з
переїздом, що спричинило зменшення
заробітної плати. Просить суд стягнути
з ПАТ «УПСК» матеріальні збитки в
розмірі 22 006,98 грн. та моральну шкоду
стягнути з ОСОБА_2 в розмірі 20 000 грн., та
відшкодувати сплачені ним судові
витрати в розмірі 421 грн., які просить
суд стягнути з відповідачів солідарно.

В судове засідання ОСОБА_1 не
з'явивися, про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність. У
зв'язку з зайнятістю на роботі та
перебуванням поза межами
Дніпропетровської області в судове
засідання з'явитися невзмозі.

10.07.2014 року ОСОБА_1 надав до суду
заяву в якій зменшив позовні вимоги
просить суд задовольнити позов та
стягнути на його користь з ПАТ «УПСК»
матеріальні збитки в розмірі 18 025,67
грн., з ОСОБА_2 стягнути моральну шкоду в
розмірі 20 000 грн., солідарно стягнути з
ПАТ «УПСК» та ОСОБА_2 судові витрати в
розмірі 421 грн. (а.с.45).

Представник відповідача ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» в судове засідання не
з'явився. Про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Надав до суду
заперечення на позовну заяву в яких
зазначив, що позов визнає в розмірі
18025,67 грн.(сума страхового
відшкодування, що підлягає виплаті).
Просить суд справу розглянути у його
відсутність (а.с. 52-53).

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи (а.с. 47). Заяви про
розгляд справи у його відсутність до
суду не надав, причину своєї неявки
суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи (а.с. 55-56). Заяви про
розгляд справи у його відсутність до
суду не надав, причину своєї неявки
суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та
доводи позовної заяви в їх сукупності,
урахувавши уточнені позовні вимоги
позивача та заперечення на позов
представника відповідача ПАТ «УПСК»,
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні встановлено,
що 10.10.2013 року о 01:10 годині відповідач
ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Рено
Магнум», державний номерний знак
НОМЕР_1 з напівпричепом, державний
номерний знак НОМЕР_2, який належить
третій особі ОСОБА_3, рухаючись по
автодорозі Р-52 (Дніпропетровськ -
Царичанка - Кобеляки - Решетилівка ) з
боку м. Дніпропетровська в напрямку
смт. Петриківка на перехресті
автодороги Т-01-14 (Дніпродзержинськ -
Петриківка - Магдалинівка), порушив п.13.1
ПДР, за що відповідальність
передбачена ст. 124 КУпАП, не
дотримавшись безпечної дистанції,
скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107,
державний номерний знак НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_1 В результаті ДТП
позивач отримав легкі тілесні
ушкодження.(а.с.16), а автомобіль
механічні пошкодження.

З отриманими легкими тілесними
ушкодженнями, після ДТП ОСОБА_1 був
госпіталізований спочатку в
Петриківську районну центральну
лікарню, а потів продовжив стаціонарне
лікування в КЗ «Дніпропетровська
обласна клінічна лікарні ім.
І.І.Мечникова» (а.с.14-15).

23.12.2013 року позивач звернувся до
ПАТ «УПСК» (страховика) з заявою -
повідомленням про страховий випадок та
відшкодування (а.с.39) однак отримати
виплати не вдалося у зв'язку з
відсутністю постанови суду про
встановлення особи винуватої в даному
ДТП.

24.12.2014 року слідчим
Петриківського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області була
винесена постанова про закриття
кримінального провадження на підставі
ст. 284 ч.1 п.2 КПК України (а.с. 7-10).

Постановою Токмацького районного
суду Запорізької області від 22.05.2014
року ОСОБА_2 був визнаний винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП та притягнутий до
адміністративної відповідальності (а.с
43 ).

У відповідності із ст. 22
Цивільного Кодексу України, якій
задано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до висновку № 2801-13 від
29.11.2013 року Дніпропетровського Науково
- дослідного інституту судових
експертиз сума матеріальних збитків,
завдана ОСОБА_1 внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди становить 22 006
грн. 98 коп. (а.с. 18-27). Приймаючи до уваги,
що відповідач ПАТ «УПСК» визнала
матеріальну шкоду в розмірі 18 025,67 грн.
(а.с.53), як суму страхового
відшкодування. ОСОБА_1 згодний із даною
сумою і зменшив свої вимоги в цій
частині позову. В іншій частині позов
залишений без змін.

Як зазначено у вказаному вище
висновку відновлювальні роботи по
ремонту даного транспортного засобу
становлять 43 306,24 грн., а його ринкова
вартість складає 22 006,98 грн. тобто
відновлювати даний транспортний засіб
економічно недоцільно, так як ринкова
вартість його набагато нижча.

В зв'язку з чим та відповідно до
ст. 30 ЗУ «Про страхування» якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо - транспортної пригоди.

Крім того, відповідно до ст. 12
зазначеного вище Закону, передбачено,
що страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61цого
Кодексу.Доказиподаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Щодо стягнення моральної шкоди,
суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Така шкода полягає у фізичному
болю тастражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала узв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно п.17-1 постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" потерпілий, тобто особа, якій
заподіяно моральну шкоду внаслідок
незаконних дій, має право пред'явити
позов про її відшкодування.

Пунктом 3 цієї ж постанови
встановлено, що під моральною
(немайновою) шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними
діями або бездіяльністю інших осіб.

Окрім цього, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (зі змінами та доповненнями)
було роз'яснено, що заподіяна моральна
(немайнова) шкода відшкодовується тій
фізичній чи юридичній особі, права якої
були безпосередньо порушені
протиправними діями (бездіяльністю)
інших осіб в розмірі відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо), та з урахуванням інших обставин
при цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Вирішуючи питання про розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди на користь ОСОБА_1, яку він
просить стягнути з ОСОБА_2 в розмірі 20 000
грн. суд, враховуючи характер та обсяг
заподіяних моральних, душевних,
психічних і фізичних страждань, яких
зазнав позивач у зв'язку з спричиненими
йому легкими тілесними ушкодженнями,
перебуванням на стаціонарному
лікуванні в закладах охорони здоров'я,
а саме: в період часу з 10.10.2013 року по
01.11.2013 року знаходився на лікуванні
спочатку в Петриківській ЦРЛ, а потім в
КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна
лікарні ім. І.І.Мечникова», переніс
фізичний біль, поніс витрати на
лікування, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги в частині
стягнення моральної шкоди ґрунтуються
на законі та доказах, які містяться в
матеріалах позовної заяви та повинні
бути стягнуті з ОСОБА_2, як особи винної
в даній дорожньо - транспортній
пригоді.

Окрім того, вирішуючи питання про
солідарне стягнення з відповідачів
понесених позивачем судових витрат суд
виходить з того, що під час звернення до
суду з позовом, відповідно до ЗУ «Про
судовий збір» ОСОБА_1 сплатив державне
мито (а.с.1) в розмірі 421 грн. та
відповідно до процесуального
законодавства має право на його
відшкодування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Судовий збір по справі сплачений
в повному обсязі.

Керуючись
ст.ст.3,10,11,57,60,88,79,130,174,209,212,215,226 ЦПК, ст.
ст. 22,23,1167,1187 ЦК України, ст.ст.12, 30 ЗУ
«Про страхування», суд -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно - страхова компанія» на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди суму у розмірі 18 025,67
грн (вісімнадцять тисяч двадцять п'ять
грн 67 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 моральну шкоди суму у розмірі 20
000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути солідарно з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно - страхова компанія», ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 відшкодування судових
витрат по сплаті судового збору в
розмірі 421 грн.(чотириста двадцять одна
грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Петриківський районний суд
Дніпропетровської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І. М. Іщенко