Справа № 265/3253/14-ц
Провадження № 2/265/1668/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

при секретарі - Мальській Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Маріупольської міської ради про
визнання права власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до
Маріупольської міської ради про
визнання права власності на квартиру. В
обґрунтування заявлених вимог
посилалась на те, що вона є власницею 1/2
квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира
була нею приватизована разом з
померлим чоловіком ОСОБА_2 та ними було
отримано свідоцтво на право власності
на житло від 05 травня 1994 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки, і
при оформлені спадкової справи
з'ясувалося, що вказане вище свідоцтво
про право власності на квартиру свого
часу не було зареєстровано у
Маріупольському БТІ. 07 березня 2014 року
позивачка звернулась до реєстраційної
служби Маріупольського міського
управління Донецької області щодо
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_1, однак 17 березня 2014 року їй було
відмовлено, та рекомендоване
звернутися до суду. На підставі вище,
викладеного позивачка просить суд
визнати за нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 до судового
засідання не з'явилась від неї на
адресу суду надійшла заява з проханням
слухати справу за її відсутності за
участі її представника - адвоката
ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_3 (який діє на підставі
договору про надання юридичних послуг)
просив суд задовольнити позовні вимоги
позивачки ОСОБА_1 та визнати за неї
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Представник відповідача Іванченко Н.О.
(яка діє на підставі довіреності)
заперечувала проти задоволення
позовних вимог позивачки, на що надала
суду заперечення у письмовому вигляді,
в яких посилалась на те, що оскільки
квартира не була зареєстрована у
встановленому законом порядку то
визнати право власності за позивачкою
не можливо, та буде суперечити
законодавству України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов позивачки ОСОБА_1
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 41 Конституції України право
власності набувається у порядку
визначеному в законі.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрували шлюб 02
серпня 1959 року в Орджонікідзевському
відділі реєстрації актів цивільного
стану міста Жданова, актовий запис 486
(а.с. 7).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 05 травня 1994 року видане
державним підприємством по ремонту та
експлуатації житлофонду "Житловик",
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками по 1/2
частини квартири АДРЕСА_1. Право
власності записано в реєстраційній
книзі за № 20023.(а.с. 4).

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 видане Орджонікідзевським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2,
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 1039
(а.с. 5).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом
відкриття спадщини є день смерті
спадкодавця.

У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно постанови про відмову у вчинені
нотаріальних дій від 19 лютого 2014 року,
виданого приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_5, ОСОБА_1 було відмовлено
у видачі свідоцтва про право власності
на спадщину за законом на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, після смерті її
чоловіка, у зв'язку з відсутності
реєстрації на право власності на
спірну квартиру (а.с. 12)

17 березня 2014 року ОСОБА_1 на її
звернення була надана відповідь за №
1093/46-15 начальника реєстраційної служби
Маріупольського міського
нотаріального округу, про відмову у
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_1, та було рекомендовано
звернутися до суду, оскільки вирішення
даного питання можливо у судовому
порядку (а.с. 14).

Згідно довідки від 28 жовтня 2013 року
виданої ЖКП "Азовжитлокомплекс" в
квартирі АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_1, та
мешкав її померлий чоловік ОСОБА_2 (а.с.
24 )

Згідно інформаційної довідки зі
спадкового реєстру № 37695737 від 23 червня
2014 року після смерті ОСОБА_2,
зареєстрована спадкова справа № 55548720,
вказана спадкова справа відкрита за
заявою ОСОБА_1 (а.с. 32 )

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про спадкування" № 7
від 30 травня 2008 року, свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Свідоцтво про право власності на житло
від 05 травня 1994 року видано державним
підприємством по ремонту та
експлуатації житлофонду "Житловик", а
тому право власності у ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 виникло під час дії Цивільного
Кодексу України від 1963 року.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про власність» від 15
квітня 1991 року, який дій на момент
виникнення права власності у
позивачів, наймач жилого приміщення в
будинку державного чи громадського
житлового фонду та члени його сім'ї
мають право придбати у власність
відповідну квартиру або будинок шляхом
їх викупу або на інших підставах,
передбачених законодавством України.

Згідно вимог п.1,5, 7 ст.8 ЗУ Про
приватизацію державного житлового
фонду» Приватизація державного
житлового фонду здійснюється
уповноваженими на це органами,
створеними місцевою державною
адміністрацією, та органами місцевого
самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Передача квартир (будинків) у власність
громадян з доплатою, безоплатно чи з
компенсацією відповідно до статті 5
цього Закону оформляється свідоцтвом
про право власності на квартиру
(будинок), яке реєструється в органах
приватизації і не потребує
нотаріального посвідчення.

Органи приватизації, що здійснюють
приватизацію державного житлового
фонду, мають право на діяльність по
оформленню та реєстрації документів
про право власності на квартиру
(будинок).

Таким чином судом було встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали право
власності на квартиру АДРЕСА_1, з
моменту отримання свідоцтва на право
власності на житло тоб то з 5 травня 1994
року, оскільки на той час враховуючи
вимоги діючого законодавства, той факт,
що Цивільним законодавством не було
прямо зазначено порядку набуття права
власності, не вимагалася обов'язкова
державна реєстрація в бюро технічної
інвентаризації, а свідоцтво про право
власності на житло і є документом
підтверджуючим право власності.

У теперішній час зареєструвати право
власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, у встановленому на
теперішній час законом порядку не
можливо, оскільки у відповідності з ч.4
ст.25 ЦК України, цивільна
правоздатність фізичної особи
припиняється у момент її смерті.

Проаналізувавши наведені норми
діючого законодавства, враховуючи
конкретні обставини даної справи, суд
вважає, що право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
у позивачки виникло правомірно, з
дотриманням вимог цивільного
законодавства України, вона, як
спадкоємець, у встановлений законом
строк звернулась до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини після
смерті чоловіка ОСОБА_2, але не може
отримати свідоцтво про право на
спадщину в зв'язку з тим, що її чоловік
та вона не зареєстрували в БТІ право
власності на 1/2 частину спірної
квартири. Таким чином, суд важає, що
померлий ОСОБА_2, набув право власності
на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, а тому
ОСОБА_1 будучи його дружиною та
спадкоємицею 1 черги має право на
отримання права власності на квартиру
в порядку спадкування.

На підставі ст.ст. 328, 1220, 1222 ЦК України,
ст.8 ЗУ Про приватизацію державного
житлового фонду», ст. 15 ЗУ «Про
власність», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської
ради про визнання права власності на
квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, право власності на квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з трьох
житлових кімнат, загальною площею 55,31
кв.м., житловою площею 36,8 кв.м.- в цілому.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: ________________Шиян В.В.