АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/567/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Морозов В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Бабенко В. М. УХВАЛА
17 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоБабенка В.
М.суддівПальонного В. С. , Карпенко О. В.
при секретарі Бражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу заступника Дніпровського
екологічного прокурора Яковлєвої Л. на
заочне рішення Черкаського районного
суду Черкаської області від 19 грудня 2013
року по справі за позовом Черкаського
міжрайонного екологічного прокурора
до Червонослобідської сільської ради
Черкаського району, ОСОБА_6, третя особа
Державна інспекція сільського
господарства у Черкаській області про
визнання незаконним і скасування
рішення ради, визнання недійсним
державного акту на право власності на
землю, зобов'язати вчинити певні дії,

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
сторони, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Черкаський міжрайонний прокурор
звернувся до суду з позовом до
Червонослобідської сільської ради
Черкаського району, ОСОБА_6, третя особа
- Державна інспекція сільського
господарства у Черкаській області про
визнання незаконним і скасування
рішення Червонослобідської сільської
ради №19-25 від 12.01.2012 р. в частині
передачі у приватну власність
земельної ділянки гр.ОСОБА_6, визнання
недійсним державного акту на право
власності на землю серії ЯК №438381,
зобов'язати вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначив, що оскаржуване
рішення ради та державний акт є
незаконними з наступних підстав, а
саме: 1). відповідачами був порушений
порядок відведення земельної ділянки,
зокрема не був розроблений та
затверджений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, не була
проведена державна експертиза
землевпорядної документації, чим
порушені вимоги ст.ст.118, 186-1 ЗК України,
ст.ст.50, 62 ЗУ «Про землеустрій»; 2).
передача земельної ділянки ОСОБА_6 була
проведена з порушенням порядку,
передбаченого ст.ст.20, 118, 186-1 ЗК України,
зокрема Червонослобідською сільською
радою з порушенням встановленого
порядку у своєму рішенні фактично
змінено цільове призначення землі із
земель рекреаційного призначення на
землі сільськогосподарського
призначення; крім цього технічна
документація не була погоджена із
Управлінням водних ресурсів, відділом
охорони культурної спадщини
Департаменту культури Черкаської ОДА,
Департаментом екології та природних
ресурсів Черкаської ОДА; 3). надана
ОСОБА_6 земельна ділянка знаходиться у
межах нормативно визначеної 100
метрової прибережної захисної смуги
Кременчуцького водосховища річки
Дніпро, що є порушенням ст.ст.60, 61 ЗК
України та ст.ст.88, 89 Водного Кодексу
України, та згідно ч.4 ст.83 ЗК України не
може передаватись у приватну
власність.

Заочним рішенням Черкаського
районного суду Черкаської області
від 19 грудня 2013 року позовні вимоги
Черкаського міжрайонного екологічного
прокурора задоволено частково та
визнано протиправним і скасовано
рішення Червонослобідської сільської
ради Черкаського району Черкаської
області №19-25 від 12.01.2012 року в частині
передачі земельної ділянки у власність
ОСОБА_6 для ведення садівництва, площею
0,0596га, що розташована в адмінмежах
Червонослобідської сільської ради
Черкаського району, визнано недійсним
державний акт серії ЯК №438381 від 10.02.2012
року на право власності на земельну
ділянку, площею 0,0596га, виданий ОСОБА_6,
скасовано державну реєстрацію права
власності на дану земельну ділянку,
кадастровий №:02:006:0100.

В решті позовних вимог Черкаського
міжрайонного екологічного прокурора
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 та
Червонослобідської сільської ради
Черкаського району на корить держави
судові витрати по справі в сумі 114,70грн.,
по 57,35 грн. з кожного.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції в частині відмови
прокурору в задоволенні позову щодо
визнання недійсною державної
реєстрації права власності на спірну
земельну ділянку і зобов'язання
повернути земельну ділянку у власність
територіальної громади в особі
Червонослобідської сільської ради,
заступник Дніпровського екологічного
прокурора подав апеляційну скаргу на
дане рішення, в якій просить скасувати
рішення суду в цій частині, оскільки
вважає його ухваленим із порушенням
норм матеріального права, ухваливши в
цій частині нове рішення про
задоволення позовних вимог
Черкаського міжрайонного екологічного
прокурора, в іншій частині рішення -
залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
відхилення зі слідуючих підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України
передбачено, що рішення повинно бути
законним і обгрунтованим та
відповідати на питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувались
вимоги і заперечення, якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до
цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Рішенням Червонослобідської
сільської ради № 11-10 від 15.07.2011 року на
земельну ділянку загальною площею 31,35
га, що до якої 25.06.1998 року було
затверджено проект відводу земельної
ділянки в постійне користування СТ
«Дніпро», було надано дозвіл 83
громадянам на виготовлення технічної
документації із землеустрою, в тому
числі і ОСОБА_6.( а. с. 15 - 18 ).

Рішення Червонослобідської
сільської ради № 11-10 від 15.07.2011 було
оскаржене до суду позивачем та
окремими членами СТ «Дніпро».

Так, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 липня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26 лютого 2013 року, визнано
протиправними дії Червонослобідської
сільської ради Черкаського району
Черкаської області, щодо надання
дозволу 83 особам на виготовлення
технічної документації із землеустрою,
в тому числі і гр.ОСОБА_6 та скасовано п.
4 рішення Червонослобідської сільської
ради Черкаського району Черкаської
області №11-10 від 15 липня 2011 року ( а. с.25,
26 -27).

Рішенням Червонослобідської
сільської ради рішення від 12.01.2012 року
№ 19-25 було затверджено технічну
документацію, що була виготовлена на
підставі скасованого рішення
Червнослобідської сільської ради та
безкоштовно передано у приватну
власність земельні ділянки громадянам,
в тому числі ОСОБА_6; земельні ділянки
віднесено до категорії земель
сільськогосподарського призначення.

Крім того, частинами першою та
другою статті 116 ЗК України визначено,
що громадяни і юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Право власності відповідно до
статті 126 ЗК України на земельну
ділянку посвідчується державним актом
(в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, державні акти на право
власності на земельні ділянки є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України
передбачено, що у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Згідно із частиною третьою статті 152
ЗК України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Державні акти на право власності на
земельні ділянки є документами, що
посвідчують право власності й
видаються на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень. У спорах,
пов'язаних із правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватися як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти на право
власності на земельні ділянки.
Визнання недійсними державних актів на
право власності вважається законним,
належним та окремим способом
поновлення порушених прав у судовому
порядку.

Отже, враховуючи, що державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯК №438381 від 10.02.2012р., виданий
ОСОБА_6 з порушенням вимог чинного
законодавства, такий акт повинен бути
визнаний недійсним.

Стосовно доводів апеляційної скарги
щодо зобов'язання органу реєстрації
внести відповідні зміни до Державного
реєстру стосовно спірної земельної
ділянки, то на думку колегії суддів
районний суд вірно визначив цю вимогу
передчасною. Внесення відомостей до
Державного реєстру прав на майно є
повноваженнями органів Державного
реєстраційної служби, яка здійснює
такі дії в порядку та у спосіб, що
передбачені діючим законодавством. До
того ж орган Державного реєстраційної
служби не був залучений у справі в
якості відповідача за такою позовною
вимогою.

Відповідно до рішення
Конституційного Суду України у справі
за конституційним поданням 51 народного
депутата України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень статті 92, пункту 6 розділу Х
"Перехідні положення" Земельного
кодексу України (справа про постійне
користування земельними ділянками) від
22 вересня 2005 року N 5-рп/2005, справа N 1-17/2005,
згідно з частиною п'ятою статті 3 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" право власності та інші
речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з чинними нормативно-правовими
актами до набрання чинності цим
Законом, визнаються державою.
Відповідно до цього Закону реєстрація
речових прав на нерухомість, їх
обмежень здійснюється лише в разі
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна, а також за заявою власника
(володільця) нерухомого майна.

З огляду на викладене, колегія
приходить до висновку про
безпідставність заявленої вимоги
прокурора про повернення земельної
ділянки, яка була надана у власність
ОСОБА_6 до власності територіальної
громади в особі Червонослобідської
сільської ради, так як вказана земельна
ділянка знаходиться у постійному
користуванні СТ "Дніпро" на законних
підставах, та на даний час не вилучена в
неї.

У зв'язку з чим, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції вірно застосовано норми
матеріального права та ухвалено
рішення з додержанням положень чинного
законодавства.

Згідно наданого клопотання
відповідач ОСОБА_6 мала намір
оскаржувати вищезазначене рішення,
проте заява про перегляд заочного
рішення до суду не надходила. Також
ОСОБА_6 неодноразово була повідомлена
про час та день засідання, але в судові
засідання не з'являлася.

Доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про
неправильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Аналізуючи норми матеріального
права, докази у справі, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і не
впливають на законність судового
рішення, а тому апеляційна скарга
підлягає до відхилення, а рішення суду
першої інстанції до залишення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника
Дніпровського екологічного прокурора
Яковлєвої Л. - відхилити.

Заочне рішення Черкаського
районного суду Черкаського області від
19 грудня 2013 року по справі за позовом
Черкаського міжрайонного екологічного
прокурора до Червонослобідської
сільської ради Черкаського району,
ОСОБА_6, третя особа Державна інспекція
сільського господарства у Черкаській
області про визнання незаконним і
скасування рішення ради, визнання
недійсним державного акту на право
власності на землю, зобов'язати вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно,
але може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий :

Судді :