Справа № 663/174/14-ц
Провадження № 2/663/218/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської
області у складі:

головуючого судді
Пухальського С.В.,

при секретарях
Безердян І.О., Енгвік Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Скадовську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання незаконних дій
нотаріуса, визнання заяви про відмову
від прийняття спадщини за законом
недійсною та визнання свідоцтва про
прийняття спадщини за законом
недійсним, визнання права власності на
? частини майна, як спільну сумісну
власність подружжя та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
незаконних дій нотаріуса, визнання
заяви про відмову від прийняття
спадщини за законом недійсною та
визнання свідоцтва про прийняття
спадщини за законом недійсним,
визнання права власності на ? частини
майна, як спільну сумісну власність
подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує
тим, що з 1992 року перебував у шлюбі з
ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася
спадщина на житловий будинок по
АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_1, а також на
грошові вклади в банках, які було
придбано під час шлюбу та являється
спільною власністю подружжя. На час
смерті дружини серед спадкоємців
першої черги були позивач, як чоловік
спадкодавця, та її син ОСОБА_5 Позивач
подав до нотаріуса заяву про прийняття
спадщини, а пізніше внаслідок
застосування до нього з боку ОСОБА_5
погроз та насильства відмовився від
прийняття спадщини на його користь.
Після смерті ОСОБА_5 спадщину, яка
складалася з того самого майна
прийняла його дружина ОСОБА_2,
відповідачка по справі. Зазначив, що
відмовляючись від спадщини на користь
ОСОБА_5 не мав наміру відмовлятися від
своєї частки в спільному майні
подружжя. Тому просив визнати дії
приватного нотаріуса ОСОБА_3
незаконними, визнати недійсними заяву
про відмову від спадщини та свідоцтво
про право на спадщину за законом,
видане ОСОБА_5, визнати за ним право
власності на ? частку майна як спільну
сумісну власність подружжя.

ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов
до ОСОБА_1 про стягнення коштів, який, в
судовому засіданні 06.03.2014 р.,
протокольно прийнято до спільного
розгляду з первісним позовом.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовує
тим, що 04.06.2011 р. одружилась з ОСОБА_6,
який після смерті його матері прийняв
спадщину у виді житлового будинку по
АДРЕСА_2, квартири АДРЕСА_1 та грошових
вкладів у банківських установах. При
цьому, відповідач ОСОБА_6 мав доручення
від ОСОБА_4 розпоряджатися цими
рахунками. В день смерті ОСОБА_4 та в
наступні дні ОСОБА_1 зняв з належних
померлій банківських рахунків велику
кількість коштів, тим самим порушивши
права її чоловіка на їх спадкування
після смерті матері, оскільки на час
відкриття спадщини як ОСОБА_1 так і
чоловік позивачки мали однакові права
на спадкування. Крім того, після
відмови ОСОБА_1 від спадщини на користь
ОСОБА_6, останній мав право на всю
частину грошових коштів, що залишалися
на депозитних рахунках на час
відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_6 її
чоловік ОСОБА_5 помер. Позивачка ОСОБА_2
прийняла спадщину, яка відкрилася
після його смерті. З наведених підстав
просила стягнути з ОСОБА_1 грошові
кошти зняті ним з депозитних рахунків
ОСОБА_4 після її смерті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_8 в судовому засіданні уточнили
вимоги за первісним позовом та просили
визнати дії приватного нотаріуса
ОСОБА_3 незаконними, визнати недійсними
заяву про відмову від спадщини від
12.04.2012 р. та свідоцтва про право на
спадщину за законом, видані ОСОБА_5 на
житловий будинок АДРЕСА_2 та квартиру
АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? частку майна як спільну
сумісну власність подружжя. Зустрічний
позов не визнали, оскільки, як пояснив
ОСОБА_1, грошові кошти, які були зняті
ним з депозитних рахунків після смерті
ОСОБА_4 були витрачені на її поховання,
а також на потреби родини.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_9 позовні вимоги по
первісному позову заперечив повністю
та просив відмовити в задоволенні
первісного позову з підстав його
необґрунтованості. Вимоги за
зустрічним позовом уточнив та просив
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошові кошти, зняті ним із депозитних
рахунків ОСОБА_4 після її смерті в
розмірі 99412,63 грн., а також витрати зі
сплати судового збору та витрати на
правову допомогу.

Приватний нотаріус Скадовського
районного нотаріального округу
Херсонської області ОСОБА_3 в судове
засідання, будучи належним чином
повідомленою про день та час розгляду
справи, не з'явилася. При цьому подала
до суду пояснення, в яких вбачається, що
заперечує проти позову, оскільки при
подачі заяви ОСОБА_1 про відмову від
спадщини після смерті дружини на
користь сина померлої, та про те, що він
не буде виділяти частку в спільному
майні подружжя, нею, як нотаріусом,
роз'яснено всі наслідки подання такої
заяви й ніяких заперечень у ОСОБА_1 з
цього приводу не було (а.с. 130-131).

Суд, заслухавши доводи та заперечення
учасників судового розгляду,
розглянувши подані документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтуються позови, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4
з 21.11.1992 року перебували в
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу НОМЕР_2 (а.с. 9).

ОСОБА_4 померла 28.10.2011 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть НОМЕР_3 (а.с. 8).

Як вбачається з копії спадкової справи
№ 31/2011, після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина у виді житлового будинку
АДРЕСА_2, квартири АДРЕСА_1 та грошових
внесків у банківських установах (а.с. 44,
45, 50-51).

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України,
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 1273 ЦК України,
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини. Відмова від прийняття
спадщини є безумовною і
беззастережною. Відмова від прийняття
спадщини може бути відкликана протягом
строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 1274 ЦК України,
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги. Відмова
від прийняття спадщини може бути
визнана судом недійсною з підстав,
встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо
від прийняття спадщини відмовився один
із спадкоємців за законом з тієї черги,
яка має право на спадкування, частка у
спадщині, яку він мав право прийняти,
переходить до інших спадкоємців за
законом тієї ж черги і розподіляється
між ними порівну.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки
кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.
Кожен із спадкоємців має право на виділ
його частки в натурі.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину
визначається недійсним за рішенням
суду, якщо буде встановлено, що особа,
якій воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_4 були її чоловік ОСОБА_1 та її син
ОСОБА_5, що визнається сторонами та
підтверджується наявними в справі
доказами.

Як вбачається із заяви від 30.11.2011 року,
ОСОБА_1 прийняв спадщину у виді
житлового будинку та іншого майна
після померлої дружини. Заява
посвідчена приватним нотаріусом
Скадовського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 30.11.2011 року, реєстровий №
1958 (а.с. 35).

Заявою посвідченою приватним
нотаріусом Скадовського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 12.04.2012
року, ОСОБА_1 відмовився від прийняття
спадщини у виді житлового будинку в
АДРЕСА_2 та іншого майна на користь
ОСОБА_5 Із заяви вбачається, що
нотаріусом позивачу роз'яснено, що його
відмова від прийняття спадщини є
безумовною та беззастережною, але може
бути відкликана протягом строку,
встановленого для її прийняття. Крім
того, у вказаній заяві зазначено, що
частку в спільному майні подружжя
виділяти не буде, на майно придбане під
час зареєстрованого шлюбу не претендує
(а.с. 47).

У подальшому спадкове майно було
успадковане ОСОБА_5 у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ст. 347 ЦК України, особа
може відмовитися від права власності
на майно, заявивши про це або вчинивши
інші дії, які свідчать про її відмову
від права власності. У разі відмови від
права власності на майно, права на яке
не підлягають державній реєстрації,
право власності на нього припиняється
з моменту вчинення дії, яка свідчить
про таку відмову.

Таким чином, наявність в заяві
твердження ОСОБА_1 про його небажання
виділяти частку в спільному майні
подружжя, та про те, що він не претендує
на майно придбане під час шлюбу,
свідчить про відмову ОСОБА_1 від права
власності на свою частку в спільному
майні подружжя.

Позивачем ОСОБА_1 та його представником
не доведено наявності жодної з підстав
для визнання відмови від прийняття
спадщини недійсною, передбачених ч. 5
ст. 1274 ЦК України, матеріали справи
таких доказів не містять.

У зв'язку з наведеним та фактично
встановленим обставинам справи, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення вимог ОСОБА_1
про визнання дій приватного нотаріуса
ОСОБА_3 незаконними, визнання недійсною
заяви про відмову від спадщини, як і не
підлягають задоволенню вимоги про
визнання недійсними свідоцтва про
право на спадщину за законом, видані
ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_2 та
квартири АДРЕСА_1, визнання за
позивачем права власності на ? частку
майна як спільну сумісну власність
подружжя, оскільки є похідними
вимогами.

Із листа ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 19.05.2014
року вбачається, що ОСОБА_1 на підставі
банківської довіреності 29.10.2011 року
здійснено зняття коштів з рахунку,
належного ОСОБА_4 у розмірі 6 042,10 Євро та
28.10.2011 року в розмірі 154,11 Євро. При
цьому, як вже зазначалося ОСОБА_4
померла 28.10.2011 р. (а.с. 205).

Як вбачається із копії свідоцтва
смерть НОМЕР_4 від 05.02.2013 року, ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 104).

Факт прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5 його дружиною ОСОБА_2 сторонами
визнавався, тому відповідно до ч. 1 ст. 61
ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК
України, спадщина відкривається
внаслідок смерті особи, часом
відкриття спадщини в такому випадку є
день смерті особи.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

З урахуванням вимог ст. 1220 ЦК України та
встановлених обставини справи, суд
приходить до висновку, що зняті ОСОБА_1,
фактично після смерті спадкодавця,
грошові кошти мали бути включені до
складу спадщини після смерті ОСОБА_4,
тому підлягають стягненню з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2, яка прийняла спадщину
після смерті чоловіка.

Згідно даних Національного банку
України щодо офіційного курсу валют в
Україні на 06.06.2014 року встановлено
такий курс гривні відносно до Євро:
1604,4102 гривень за 100 Євро, відповідно 6196,21
Євро складатиме 99412,63 гривень.

При цьому, суд звертає увагу на те, що
всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України,
позивачем за первісним позовом не
доведено факту використання вказаних
коштів в інтересах сім'ї, в матеріалах
справи такі докази відсутні.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України
передбачено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

З матеріалів справи вбачається, що між
ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_9 18.02.2014 р.
укладено договір про надання правової
допомоги. За надання правової допомоги
ОСОБА_2 сплачені кошти в розмірі 3000 грн.,
що підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера № 1 від
06.03.2014 р.

Статтею 84 ЦПК України визначено, що
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Таким чином, з урахуванням задоволених
вимог за зустрічним позовом, з ОСОБА_1
підлягає стягненню на користь ОСОБА_2
сплачений судовий збір у розмірі 1237,47
грн. та витрати на правову допомогу в
розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання незаконних дій
нотаріуса, визнання заяви про відмову
від прийняття спадщини за законом
недійсною та визнання свідоцтва про
прийняття спадщини за законом
недійсним, визнання права власності на
? частину майна, як спільну сумісну
власність подружжя - відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Херсон, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_4, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_3, грошові кошти, зняті ОСОБА_1 з
депозитних рахунків ОСОБА_4 після її
смерті в розмірі 99412,63 грн. (дев'яносто
дев'ять тисяч чотириста дванадцять
гривень 63 коп.), витрати зі сплати
судового збору в розмірі 1237,47 грн. (одна
тисяча двісті тридцять сім гривень 47
коп.) та витрати на правову допомогу в
розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Скадовський районний суд Херсонської
області шляхом подання в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
С.В. Пухальський