Провадження № 2-о/755/192/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2014 р.
Дніпровський районний суд м. Києва:

у складі: головуючого судді
Галагана В.І.,

при секретарі
Дмитрієвій В.В.,

провівши судове засідання в залі суду в
м. Києві по цивільній справі за заявою
ОСОБА_1, заінтересовані особи: Київська
міська рада, Головне управління
юстиції в м. Києві про встановлення
факту постійного проживання, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного
суду м. Києва знаходиться цивільна
справа за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Київська міська
рада, Головне управління юстиції в м.
Києві про встановлення факту
постійного проживання, мотивуючи заяву
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько
заявника ОСОБА_2, після смерті якого
відкрилась спадщина на спадкове майно,
а саме: гаражний бокс АДРЕСА_1. В
листопаді 2013 року заявник ОСОБА_1
звернулась до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно, однак постановою від
14.11.2013 року нотаріусом відмовлено у
вчиненні вказаної нотаріальної дії,
посилаючись на пропущення заявником
шестимісячного строку звернення із
заявою про прийняття спадщини, що є
підставою звернення заявника ОСОБА_1 з
даною заявою до суду.

Представник заявника ОСОБА_4 в судовому
засіданні заяву підтримав в повному
обсязі, з підстав, що містить зміст
поданої заяви.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні
заяву підтримала в повному обсязі, з
підстав, що містить зміст поданої
заяви, та пояснень, наданих
представником заявника під час
судового розгляду справи.

Представники заінтересованих осіб в
судове засідання не з'явились, про день,
час та місце судового розгляду справи
повідомлялись належним чином, про
поважні причини неявки суд не
повідомили.

Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1,
представника заявника ОСОБА_4,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов наступного.

Згідно ст. 234 Цивільного процесуального
кодексу України у порядку окремого
провадження розглядаються справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

За нормою частини другої ст. 256
Цивільного процесуального кодексу
України передбачено, що у судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у пункті 21 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року за №7 „Про судову
практику у справах про спадкування",
справи про спадкування розглядаються
судами за правилами позовного
провадження, якщо особа звертається до
суду з вимогою про встановлення фактів,
що мають юридичне значення, які можуть
вплинути на спадкові права й обов'язки
інших осіб та (або) за наявності інших
спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка, у разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.
Зокрема, у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про встановлення
родинних відносин із спадкодавцем,
проживання з ним однією сім'єю,
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, прийняття спадщини, яка
відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. (ст.1217 Цивільного
кодексу України).

Як убачається з матеріалів заяви,
заявник просить суд встановити факт
постійного проживання заявника із
спадкодавцем (батьком) ОСОБА_2 в
квартирі АДРЕСА_2 на час відкриття
спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Метою
встановлення зазначеного факту
заявник вказує подальший намір на
отримання спадщини після смерті
ОСОБА_2, в той же час підстави та порядок
спадкування за законом регулюються
положеннями Книги Шостої „Спадкове
право" Цивільного кодексу України.

Разом з тим, як роз'яснено у п. 21
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року за №7 „Про
судову практику у справах про
спадкування" при вирішенні спору про
право на спадщину осіб, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини (четверта черга спадкоємців
за законом), судам необхідно
враховувати правила частини другої
статті 3 СК про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. Зазначений
п'ятирічний строк повинен виповнитися
на момент відкриття спадщини і його
необхідно обчислювати з урахуванням
часу спільного проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю до набрання
чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги
належать не лише жінка (чоловік), які
проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги
не входить особа, яка хоча і проживала
спільно зі спадкодавцем, але
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
іншою особою. Проживання однією сім'єю
жінки та чоловіка без шлюбу не є
підставою для виникнення в них права на
спадкування за законом у першу чергу на
підставі статті 1261 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо з заяви про встанов лення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право, а якщо спір
про право буде виявлений під час
розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

З огляду на викладене, ураховуючи, що
заявником ОСОБА_1 заявлено вимоги про
встановлення факту постійного
проживання з ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з підстав відмови
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
власності в порядку спадкування, у
зв'язку із пропущенням заявником
шестимісячного строку звернення із
заявою про прийняття спадщини, - суд
дійшов висновку, що подана заява не
підлягає розгляду в порядку окремого
провадження, оскільки вбачається спір
про право, а саме виникнення у заявника
ОСОБА_1 права на спадкування за законом
майна спадкодавця ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що є окремим
предметом доказування та має
здійснюватись шляхом подання до суду
відповідного позову в порядку та з
підстав, визначених положеннями Книги
Шостої „Спадкове право" Цивільного
кодексу України, що дає підстави для
залишення заяви без розгляду на
підставі ч. 4 ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України.

Додатково роз'яснюю, що згідно частини
другої статті 1272 Цивільного кодексу
України, за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Якщо у відношенні до особи, яка
пропустила строк для прийняття
спадщини, не надійшла до державної
нотаріальної контори, за місцем
відкриття спадщини, письмова згода про
прийняття цією особою спадщини хоча б
від одного із спадкоємців, які прийняли
спадщину, або якщо ні один із
потенційних спадкоємців не прийняв
спадщину - спадкоємець, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини має право звернутися
до суду з позовною заявою про
визначення додаткового строку,
достатнього для подання заяви про
прийняття спадщини, що урегульовано ч. 3
ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 207, 210, 234, 256, 293
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи:
Київська міська рада, Головне
управління юстиції в м. Києві про
встановлення факту постійного
проживання - залишити без розгляду.

Роз'яснити заявнику її право звернення
до суду у порядку позовного
провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

С у д д я: