справа № 361/2072/14-ц
провадження № 2/361/1162/14
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,при
секретарі Чуняк Н.А.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що
згідно із свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом від 24 січня 2014
року вона є власником житлового
будинку із надвірними будівлями, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Також у порядку спадкування за
заповітом за вказаною адресою їй на
праві власності належить земельна
ділянка загальною площею 0,2280 га, з яких:
0,1657 га - для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та 0,0623
га - для ведення особистого селянського
господарства, кадастрові номери
:01:045:0019 та :01:045:0020 відповідно.

У зазначеному житловому будинку,
належному їй на праві власності,
зареєстровані відповідачі ОСОБА_4, її
дядько, ОСОБА_5, його дружина, та ОСОБА_6,
їхня дочка, які у будинку за місцем
реєстрації не проживають тривалий час
більше чотирьох років. Комунальні
платежі вони не сплачують,
кореспонденцію не отримують,
добровільно знятися з реєстрації за
місцем знаходження будинку вони не
бажають, чим порушують її право як
власника будинку щодо користування та
розпорядження своїм нерухомим майном.

Факт не проживання відповідачів
тривалий час у вказаному вище
житловому будинку підтверджується
актом обстеження будинку, складеним 07
березня 2014 року секретарем Рожівської
сільської ради Броварського району
Київської області в присутності
свідків.

З даного акту видно, що відповідачі з 2009
року фактично не проживають у
житловому будинку АДРЕСА_1. Їхні
особисті речі у будинку відсутні.

У ст. 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

За змістом положень ч. 2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Просила визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1

Представник позивача ОСОБА_7 у суді
позовні вимоги підтримав, дав
пояснення, аналогічні викладеному
вище, просив суд задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
будучи належним чином повідомленими
про час і місце судового розгляду, у суд
не з'явилися, про причини неявки суд
вони не повідомили, заяви про розгляд
справи за їхньої відсутності до суду не
надходили.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3
на праві власності на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 24 січня 2014 року належить
житловий будинок АДРЕСА_1, що
підтверджується Витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
виданим 24 січня 2014 року нотаріусом
Броварської районної державної
нотаріальної контори Київської
області Юхтою Л.М., реєстраційний номер
16639439.

Із довідки № 63 від 05 березня 2014 року,
виданої Рожівською сільською радою
Броварського району Київської області,
видно, що відповідно до будинкової
книги відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 дійсно з 22 листопада 2006 року
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Факт реєстрації відповідачів за
вказаною адресою підтверджується
також довідками, наданими суду
Відділом адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в м. Києві.

Згідно з актами обстеження житлового
будинку АДРЕСА_1, складених 28 лютого і 07
березня 2014 року депутатом Рожівської
сільської ради Броварського району
Київської області ОСОБА_9

у присутності свідків ОСОБА_10. та
ОСОБА_11, вбачається, що відповідачі
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із 2009 року
фактично у цьому будинку не проживають,
їхні особисті речі у будинку відсутні.

У ст. 41 Конституції України
встановлено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом. Право
приватної власності є непорушним.

За змістом ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319
ЦК України правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійснені ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

У ч. 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Факт не проживання з 2009 року, тобто
понад один рік, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
без поважних причин у належному на
праві приватної власності ОСОБА_3
житловому будинку АДРЕСА_1 знайшов своє
підтвердження в суді.

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Оцінивши досліджені у судовому
засіданні докази в їх сукупності,
враховуючи, що відповідачі не
проживають у належному позивачу на
прав власності житловому будинку понад
один рік без поважних причин, членами
сім'ї позивача не являються, суд дійшов
висновку, що позов ґрунтується на
вимогах закону та підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 57, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такими, що втратили право користування
житловим будинком АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Броварський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Дутчак І. М.