Провадження № 2/643/1242/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2014 року
м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого судді Яремчука В.І.,
при секретарі Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом
комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» до ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості за
теплову енергію, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 25 грудня 2013 року надійшла
позовна заява КП «Харківські теплові
мережі» до ОСОБА_1 про стягнення суми
заборгованості за безпідставно
спожиту теплову енергію у розмірі 2444, 95
гривень, що утворилась за період з
01.12.2012 року по 15.04.2013 року; суму
інфляційних витрат у розмірі 5,24
гривень; трьох відсотків річних у
розмірі 18,53 гривень, а всього 2468 грн. 72
коп.

В обґрунтування позовних вимог, в ході
судового розгляду уточнених позивач
посилається на те, що відповідачу на
праві власності належать нежитлові
приміщення з опалювальною площею 44,9
кв.м., що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, з централізованою системою
опалення, теплопостачання якого
здійснює КП «Харківські теплові
мережі». Відповідач, не уклавши договір
на постачання теплової енергії,
безпідставно отримує теплову енергію
за рахунок позивача, яку позивач подає
у централізовану систему опалення
житлового будинку, де розташоване
приміщення відповідача. Постачання
теплової енергії у житловий фонд на
потреби опалення здійснюється на
підставі розпоряджень місцевих
органів влади про початок та
закінчення опалювального сезону, а на
потреби гарячого водопостачання -
протягом року. За період
безпідставного користування за період
з 01.01.2013 року по 30.04.2014 року відповідачем
безпідставно спожито теплової енергії
на суму 5030,81 грн. За кожен розрахунковий
період (календарний місяць)
відповідачу направлялися платіжні
вимоги - доручення про сплату за
спожиту теплову енергію, що до цього
часу не сплачені та відповідачу були
направлені письмові вимоги про сплату
вартості спожитої теплової енергії, що
залишені відповідачем без задоволення.
В зв'язку з чим позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
за безпідставно спожиту теплову
енергію на потреби опалення та
гарячого водопостачання за період з
01.01.2013 року по 30.04.2014 року у розмірі 5030
грн. 81 коп., та суму інфляційних витрат у
розмірі 341 грн. 44 коп. і трьох відсотків
річних у розмірі 80 грн. 95 коп., а всього
5453 грн. 20 коп.

В судовому засіданні представник
позивача Зуєва Д.С., яка діє на підставі
довіреності (а.с.45), позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила
позов задовольнити, та стягнути з
відповідача суму заборгованості за
спожиту теплову енергію з урахуванням
інфляційний витрат та трьох відсотків
річних у розмірі 5453 грн. 20 коп.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності
(а.а.44), в суді позовні вимоги про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію з урахуванням
інфляційний витрат та трьох відсотків
річних у розмірі 5453 грн. 20 коп. визнала у
повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
дослідивши письмові докази, встановив
такі факти і відповідні їм
правовідносини.

За ОСОБА_1 визнано право власності
на нежитлові приміщення загальною
площею 69,03 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копією рішення
Київського районного суду м. Харкова №
2-2348/10/13 від 07.04.2010 року (а.с.18-19), з
централізованою системою опалення,
теплопостачання якого здійснює КП
«Харківські теплові мережі».

Відповідач, не уклавши договір на
постачання теплової енергії,
безпідставно отримує теплову енергію
за рахунок позивача, яку позивач подає
у централізовану систему опалення
житлового будинку, де розташоване
приміщення відповідача. Постачання
теплової енергії у житловий фонд на
потреби опалення здійснюється на
підставі розпоряджень місцевих
органів влади про початок та
закінчення опалювального сезону, а на
потреби гарячого водопостачання -
протягом року.

Постачання теплової енергії
відповідачу підтверджується актом №
174/16418В від 19.10.2012 р. про підключення
опалення, актом № 174/69В від 15.04.2013 р. про
відключення опалення (а.с.12).

За кожен розрахунковий період
(календарний місяць) відповідачу
направлялися платіжні вимоги -
доручення про сплату за спожиту
теплову енергію, та письмові вимоги про
сплату вартості спожитої теплової
енергії, що залишені відповідачем без
задоволення (а.с.5, 13-17).

Згідно розрахунку заборгованості за
безпідставно спожиту теплову енергію
на потреби опалення та гарячого
водопостачання у відповідача наявна
заборгованість, що утворилась за
період з 01.01.2013 року по 30.04.2014 року у
розмірі 5030 грн. 81 коп., та сума
інфляційних витрат у розмірі 341 грн. 44
коп. і трьох відсотків річних у розмірі
80 грн. 95 коп., а всього 5453 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1213 ЦК України у
разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Таким чином, судом встановлена
наявність підстав для задоволення
позову у повному обсязі.

Визнання відповідачем позову не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

При зверненні до суду позивач
поніс судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 229 грн. 30 коп.
гривень (а.с.1), які відповідно до
положень ч.1 ст. 88 ЦПК України суд стягує
з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 526, 610-612, 625, 1212, 1213
ЦК України; ст.ст. 10, 11, 60, 74, 88, 169, 174, 197 ч.2,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов комунального підприємства
«Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1
про стягнення суми заборгованості за
теплову енергію, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_2, на користь
комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» (р/р 13 у ВАТ
«Державний ощадний банк України» м.
Харкова, МФО 351823, ,
юридична адреса: м. Харків, вул.
Доброхотова, 11) суму заборгованості за
спожиту теплову енергію, що утворилась
за період з 01.01.2013 року по 30.04.2014 року у
розмірі 5030 грн. 81 коп., суму інфляційних
витрат у розмірі 341 грн. 44 коп. і трьох
відсотків річних у розмірі 80 грн. 95 коп.,
а всього 5453 грн. 20 коп. та суму
сплаченого судового збору у розмірі 229
грн. 30 коп., а всього стягнути 5682 грн. 50
коп. (п'ять тисяч шістсот вісімдесят дві
гривні 50 копійок).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного

суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
(Яремчук В.І.)