Справа №305/1174/14-ц
Провадження по справі 2/305/631/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.07.2014 року. Рахівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Марусяк М.О.

з участю секретаря - Біроваш О.О.

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника позивачів - ОСОБА_4

відповідачки - ОСОБА_5

представника третьої особи - Бешота
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа
без самостійних вимог: Богданська
сільська рада Рахівського району
Закарпатської області про усунення
перешкод у користуванні водозабором та
порушення добросусідських відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5,
третя особа без самостійних вимог:
Богданська сільська рада Рахівського
району Закарпатської області про
усунення перешкод у користуванні
водозабором та порушення
добросусідських відносин.

Позовні вимоги мотивують тим, що
відповідно до рішення тринадцятої
сесії двадцять третього скликання
Богданської сільської ради від 08
лютого 2001 року №153 "Про надання та
оформлення договору оренди на
сінокісну ділянку" прийнято рішення
надати в оренду ОСОБА_1, мешканцю.
АДРЕСА_3, земельну ділянку в розмірі 0.49
га в урочищі Борщевиця, строком на 25
років. На зазначеній земельній ділянці
знаходиться колодязь водопостачання,
яким до 2012 року користувалися позивач
ОСОБА_1 та за його письмовою згодою,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Однак, відповідач по
справі, ОСОБА_5, останні два роки на
даній земельній ділянці, знищила
огорожу земельної ділянки, викинувши
дерев'яні кілки і перекрила доступ
позивачем до водопостачання, чим самим
порушила ст.ст. 103,108 ЗКУ про право
ОСОБА_1, як законного користувача
земельною ділянкою та позбавила на
право вільного та безперешкодного
використання, володіння та
розпорядження даною земельною
ділянкою. Вище наведене
підтверджується листом Богданської
сільської ради від 03 жовтня 2013 року №338,
в якому зазначено, що комісією в складі
сільського голови Ференц П.П.,
землевпорядника сільської ради Бешота
О.П. та дільничного інспектора Кокіш
В.Ю. підтверджено та виявлено, що ОСОБА_5
самовільно перекрила доступ води до
житлового будинку ОСОБА_3 на території
земельної ділянки, яка закріплена за
громадянином ОСОБА_1 Враховуючи
наведене, Богданською сільською радою,
10 січня 2014 року було розглянуто
протокол про адміністративне
правопорушення від 17 грудня 2012 року, за
яким відповідачка ОСОБА_5, своїми діями
перешкоджає ОСОБА_9 у зборі питної води,
чим порушила вимоги ст. 152 КУпАП та п.3.3.13
правил благоустрою села Богдан
Рахівського району Закарпатської
області. На підставі наведеного,
просили зобов'язати ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_2
звільнити земельну ділянку
землекористувача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
мешканця АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_5,
вчиняти будь-які дії особисто, або
через інших осіб, щодо перекриття
водойми до житлового будинку
позивачів: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканців АДРЕСА_2.

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
їхній представник ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
підстав наведених у позовній заяві.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в своїх показах
зазначили, що відповідачка ОСОБА_5,
перешкоджає їм користуватися
водозабором, який знаходиться на
земельній ділянці ОСОБА_1 Зокрема,
відповідачка забороняє їм брати воду з
колодязя, мотивуючи тим, що колодязь
знаходиться на її земельній ділянці.
При цьому, відповідачка погрожує їм
висипати туалет у колодязь. На підставі
наведеного, просили позов задовольнити
у повному обсязі.

Відповідачка, ОСОБА_5 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала. в
своїх показах зазначила, що колодязь
знаходиться на її земельній ділянці.
Враховуючи той факт, що з позивачами
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вона вже вісімнадцять
років перебуває у неприязних
відносинах, тому і відмовляє їм
користуватися колодязем. Більше того,
позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
зверталися до неї з проханням надати їм
дозвіл користуватися колодязем. З вище
наведених підстав просила відмовити у
задоволенні позову.

Представник третьої особи, Богданської
сільської ради - Бешота І.П., в своїх
показах зазначила, що колодязь
знаходиться на земельній ділянці, яка
знаходиться у користуванні ОСОБА_1 на
підставі договору про тимчасове
користування землею від 02 січня 2001
року. Визнає той факт, що відповідачка
по справі ОСОБА_5 своїми діями
перешкоджає позивачам у заборі води.

Заслухавши учасників судового процесу,
вивчивши матеріали справи, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд приходить до наступного
висновку.

У відповідності до положень частини 1
статті 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Відповідачем у справі
являється особа, діями якої
порушуються права та інтереси
відповідача.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених Земельним кодексом.

У ході судового дослідження достовірно
встановлено, що 02 січня 2001 року між
позивачем ОСОБА_1 та Богданською
сільською радою було укладено Договір
на право тимчасового користування
земельною ділянкою площею 0.49 га
терміном на 25 років з цільовим
призначенням: сінокосіння та випасання
худоби, який зареєстровано в книзі
записів договорів на право тимчасового
користування землею за №178 від 02.01.2001
року.

Рішенням 13 сесії 23 скликання
Богданської сільської ради №153 від 08
лютого 2001 року позивачу ОСОБА_1 було
передано у довгострокове користування
земельну ділянку площею 0.49 га в ур.
Борщевиця с. Богдан Рахівського району
Закарпатської області між сусідами
ОСОБА_11 та ОСОБА_12

З вище наведеного суд констатує, що
позивач ОСОБА_1, являються належним
землекористувачем земельної ділянки
площею 0.49 га в ур. Борщевиця с. Богдан
Рахівського району Закарпатської
області.

З матеріалів справи та показів
учасників судового розгляду, судом
достовірно встановлено, що на
зазначеній земельній ділянці,
знаходиться колодязь водопостачання,
яким користуються позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З листа Богданської сільської ради за
№ 338 від 03.10.2013 року йдеться про те, що
заяву гр. ОСОБА_3 розглянуто з виїздом
на місце конфлікту в присутності
сільського голови, Ференца П.П.,
землевпорядника Бешоти О.П. та
дільничного інспектора Кокіша В.Ю.
Згідно здійсненої перевірки
встановлено, що ОСОБА_13 із-за
недобросусідських відносин до ОСОБА_3
самовільно перекрила доступ води до
житлового будинку ОСОБА_3 на території
земельної ділянки, яка закріплена за
гр. ОСОБА_1, який дав згоду на забір води
ОСОБА_3, що можна трактувати як
встановлення сервітуту між даними
громадянами.

Згідно ст.96 ЗК України
землекористувачі також зобов'язані не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів та дотримуватися
правил добросусідства.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про державний
контроль за використанням та охороною
земель" - самовільне зайняття земельної
ділянки це будь-які дії, які свідчать
про фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Суд вважає доведеним факт створення
відповідачкою перешкод позивачам у
користуванні земельною ділянкою, що й
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, ситуаційним планом місця
розташування земельної ділянки,
листами (відповідями на звернення)
Богданської сільської ради від 03.10.2013
року за №338; від 12.11.2013 року за №1306/06-10;
від 16.01.2014 року за №8.

З даних документів встановлено, що
відповідачка ОСОБА_5 грубо порушив
вимоги ст.ст. 95, 96, 103 ЗК України, а саме,
самовільно знищила огорожу, викинувши
дерев'яні кілки і перекрила позивачам
доступ до водопостачання, чим самим
захопила частину земельної ділянки,
землекористувачем якої є ОСОБА_1.

Статтею 212 ЗК України передбачено, що
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно ч.2 ст. 95 ЗК України порушені
права землекористувачів підлягають
відновленню в порядку, встановленому
законом.

У відповідності до статті 152 ЗК України,
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких перешкод його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

Враховуючи те, що позивачами надано
обґрунтовані докази того, що
відповідачка ОСОБА_5 самовільно
зайняла земельну ділянку ОСОБА_1,
шляхом знищення огорожі, та перекриття
позивачам доступу до колодязя, що
порушує право останнього, як
землекористувача користуватися даною
земельною ділянкою, тому суд вважає, що
позовні вимоги позивачів про
зобов'язання відповідачки звільнити
захоплену частину земельної ділянки
землекористувача ОСОБА_1 та про
усунення перешкод у користуванні даною
земельною ділянкою - підлягають
задоволенню.

Питання про відшкодування судових
витрат понесених при зверненні з
позовом до суду позивачами не
ставилося.

На підставі наведеного, керуючись
положеннями ст.ст.10, 58, 59, 60, 83, 88, 209, 212, 213,
223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканку АДРЕСА_2 звільнити земельну
ділянку землекористувача ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1

Заборонити ОСОБА_5, вчиняти будь-які дії
особисто, або через інших осіб, щодо
перекриття водойми до житлового
будинку позивачів: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканців
АДРЕСА_2.

Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Марусяк
М.О.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Марусяк М.О.