Справа № 165/3806/13-ц Провадження №
22-ц/773/1011/14 Головуючий у 1 інстанції:
Свередюк А.В. Категорія: 24 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

представника відповідача -
Онищенка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про стягнення коштів, за
апеляційною скаргою відповідача -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» на
заочне рішення Нововолинського
міського суду Волинської області від 05
березня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до ТзОВ «Авто Просто» про
стягнення коштів, мотивуючи свої
вимоги тим, що 26 листопада 2011 року між
нею та ТзОВ «Авто Просто» була укладена
угоду № 372498 про надання послуги,
спрямованої на придбання автомобіля
марки «Chery Tiggo» за ціною 129600 грн. через
створену відповідачем систему «Авто
так». На виконання умов даної угоди
позивач сплатила вступний внесок в
розмірі 4665,60 грн. та щомісячні внески, а
всього на суму 13888,80 грн. Зазначає, що на
її звернення про розірвання угоди
відповідач 03 вересня 2012 року надав
відповідь, що угоду розірвано і на її
користь підлягають поверненню тільки
чисті внески. Проте, зазначені кошти
відповідачем повернуті не були, а тому
позивач просила суд стягнути з
відповідача на її користь 13888,80 грн.
сплачених чистих внесків за угодою та
судові витрати по справі. 12 лютого 2014
року позивач подала в суд заяву про
зменшення позовних вимог, в якій
просила стягнути з відповідача на її
користь 5397,28грн. та судові витрати по
справі.

Рішенням Нововолинського міського
суду від 05 березня 2014 року позов
задоволено.

Ухвалено стягнути з ТзОВ «Авто Просто»
на користь ОСОБА_2 5397 грн. 28 коп.,
сплачених згідно угоди № 372498 від 26
листопада 2011 року, 512 (п'ятсот
дванадцять) грн. витрат на правову
допомогу, всього 5909 (п'ять тисяч
дев'ятсот дев'ять) грн. 28 коп.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» в дохід
держави 229 грн. 40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ТзОВ
«Авто Просто», покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати оскаржуване рішення
суду та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав і просив скаргу задоволити,
позивач в судове засідання не
з'явилася, хоча у встановленому порядку
була повідомлена про час та місце
судового розгляду, а тому апеляційний
суд розглянув справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу
відповідача слід задовольнити
частково, а рішення місцевого суду
скасувати з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову,
виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем порушено вимоги статті 13
додатку 2 до угоди №372498 від 26 листопада
2011 року і присудив до стягнення з
відповідача на користь позивача 5397,28
грн., сплачених позивачем відповідно до
додатку 2 до Угоди № 372498 від 26 листопада
2011 року, та вирішив питання щодо
розподілу судових витрат.

Проте колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції в частині стягнутої суми та
судового збору, оскільки вони зроблені
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
між позивачкою ОСОБА_2 і відповідачем
ТзОВ «Авто Просто» було укладено угоду
№ 372498 від 26 листопада 2011 року з
додатками (а.с.4-8), відповідно до умов
якої відповідач надає позивачці ОСОБА_2
послуги системи Авто Так, спрямовані на
придбання автомобіля.

Також судом встановлено, що на
виконання умов даної угоди позивачем
було сплачено 13888,80 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи квитанціями (а.с.9-12), з яких - 4665,60
грн. є платою за послуги, пов'язані зі
вступом до системи. Дана обставина
сторонами не заперечується.

З листа відповідача - ТзОВ «Авто
Просто» від 03 вересня 2012 року (а.с.13)
убачається, що угоду № 372498 було
розірвано на підставі статті 4 Угоди та
статті 13 Додатка 2 «Правил
функціонування системи придбання в
групах АвтоТак». Поверненню підлягають
лише чисті внески, розраховані у
відповідності до положень статті 13
додатку 2 до угоди.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків

Згідно зі статтею 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 907 ЦК України визначено, що
договір про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим Кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін.

За умовами статті 13 угоди учасник, який
ще не одержав автомобіль, має право
розірвати угоду за власним бажанням
про, що має повідомити «Авто Просто» у
письмовій формі. Поверненню підлягають
тільки чисті внески, сплачені за
угодою, з урахуванням положень,
викладених у цій статті.

Таким чином, на думку колегії суддів,
позивач скористалась своїм правом на
розірвання угоди і така позиція
позивача була прийнята відповідачем,
що підтверджується листом відповідача
ТзОВ «Авто Просто» від 03 вересня 2012
року (а.с.13).

Також в судовому засіданні
встановлено, що на час подання ОСОБА_2
позовної заяви 02 грудня 2013 року
розрахунок відповідно до умов
укладеної угоди з позивачем не
проведено і всупереч статті 60 ЦПК
України відповідачем не доведено
належним чином правомірність такого
тривалого проміжку часу (понад рік) у
проведенні розрахунків.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідачем
порушено вимоги статті 13 додатку 2 до
угоди № 372498 від 26 листопада 2011 року
щодо проведення повного розрахунку між
сторонами, що в свою чергу має
наслідком прийняття рішення про
стягнення з відповідача грошових
коштів у відповідності до умов угоди.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої
інстанції про стягнення з відповідача
на користь позивача 5397,28 грн. сплачених
позивачем відповідно до додатку 2 до
угоди № 372498 від 26 листопада 2011 року з
огляду на таке.

Відповідно до умов додатку № 1 до угоди
№ 372498 (а.с.5) вартість автомобіля
становить 129600,00 грн., плата за послуги,
пов'язані зі вступом учасника до
системи становить 4665,60 грн., щомісячний
цілий чистий внесок складає 0,8333%,
щомісячний внесок в оплату послуг - 0,5% +
ПДВ, плата за послуги, пов'язані з
видачею автомобіля за системою - 3% + ПДВ.

З додатку № 2 до угоди убачається, що:

- цілим чистим внеском є частина
щомісячного повного внеску, який
використовується для формування
чистого фонду та фонду для повернення
коштів, і розмір якого розраховується
шляхом ділення поточної ціни
автомобіля на кількість внесків,
передбачену графіком внесків;

- половинним чистим внеском є половина
цілого чистого внеску.

Відповідно до пункту 2.5 додатку №2 до
угоди учасник до одержання права на
отримання автомобіля щомісяця сплачує
за власним вибором цілий чистий внесок
або половинний чистий внесок.

Судом встановлено, що крім одноразової
плати за послуги, пов'язані зі вступом
учасника до системи в розмірі 4665,60 грн.,
позивач на виконання умов угоди
щомісяця сплачувала по 1317,60 грн. (а.с.10-12)
з січня по липень 2012 року включно.

Виходячи з таких умов угоди, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивач мала б сплачувати щомісячно
наступні суми на виконання своїх
зобов'язань за угодою:

- 1079,57 грн. становить чистий внесок
за даною угодою;

- 777,6 грн. щомісячний внесок в
оплату послуг.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач сплачувала не цілі чисті
внески, а половинні внески, крім
сьомого (останнього), оскільки ціна
автомобіля зросла. Таким чином, позивач
сплатила позивачу 2,8918 % вартості
автомобіля (0,41665% Х 6 + 0,3919%).

Відповідно до пункту 13.3 статті 13
додатку № 2 до угоди сума чистих
внесків, що підлягає поверненню,
розраховується відповідно до поточної
ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли
такий учасник повідомив Авто Просто
про розірвання угоди за вирахуванням
відступного за відмову від угоди у
розмірі 2 (двох) цілих чистих внесків.

З огляду на такі умови угоди позивачу
до повернення підлягає 1,2252 % вартості
автомобіля дійсної в місяці, коли
учасник повідомив про розірвання угоди
(2,8918 % - (0,8333% х 2).

Як убачається із матеріалів справи, а
саме з розрахунку відповідача, станом
на липень 2012 року (місяць, коли було
розірвано угоду) вартість автомобіля
становила 132 840 грн.

Таким чином, поверненню позивачу
підлягає 1627,55 грн. (132840 грн. х 1,2252%).

Суд першої інстанції на зазначене
уваги не звернув і безпідставно
стягнув з відповідача на користь
позивача 5397,28грн., а тому судове рішення
в частині задоволення позову підлягає
скасуванню з ухваленням в цій частині
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог, а саме: на
користь позивача ОСОБА_2 з відповідача
слід стягнути 1627,55 грн. чистих внесків,
сплачених позивачем за угодою.

Відповідно до частини 5 статті 88 ЦПК
України, якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Частиною 1 даної статті визначено, що
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Отже, на користь позивача з відповідача
слід стягнути 69 грн. 18 коп. судового
збору.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто»
задовольнити частково.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 05 березня 2014
року в даній справі в частині
задоволення позовних вимог скасувати і
ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
стягнення коштів задовольнити
частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» на
користь ОСОБА_2 1627 (тисячу шістсот
двадцять сім) грн. 55 коп., сплачених
згідно угоди № 372498 від 26 листопада 2011
року.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» на
користь ОСОБА_2 69 (шістдесят дев'ять)
грн. 18 коп. судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: