Справа № 671/623/14-цПровадження № 2/671/279/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
Волочиський районний суд

Хмельницької
області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

при секретарі
Щербініній І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Волочиську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта» про стягнення
страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Волочиського районного відділення
Хмельницької обласної дирекції НАСК
«Оранта» про стягнення 13193 грн. 45 коп.
страхового відшкодування та 1233 грн. 01
коп. пені, а всього 14426 грн. 46 коп.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що 19 лютого
2013 року з вини водія ОСОБА_2 сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої було пошкоджено
належний позивачу автомобіль «Mitsubishi
Outlander», д/н НОМЕР_1.

Як зазначено в позові, заподіяний
позивачу в результаті пошкодження його
автомобіля матеріальний збиток
становить не менше 50000 грн., що
підтверджується звітом про оцінку
автомобіля № 60 від 12 березня 2013 року,
виконаним ДП «Експерт-Сервіс Авто» ТОВ
«Експерт-Сервіс Авто».

Отже, як вважає позивач, до
відшкодування належить сума 13193 грн. 45
коп. (50000 грн. - 36806 грн. відшкодованої
суми).

ОСОБА_1 зазначає, що розмір
відшкодування, визначений
дослідженням ТОВ «Гарант-Асістанс»,
яким керувалась страхова компанія при
сплаті страхового відшкодування,
визначений неправильно, оскільки
невірно була визначена вартість
автомобіля, крім цього, як вважає
позивач, вказане дослідження не можна
враховувати, оскільки ТОВ
«Гарант-Асістанс» та НАСК «Оранта» є
пов'язаними особами, тому оцінка
автомобіля, здійснена ТОВ
«Гарант-Асістанс», не є незалежною.

Крім цього, як вказує позивач, оскільки
страховик не здійснив страхове
відшкодування у строк до 12 липня 2013
року, тому стягненню з нього підлягає і
пеня, яка відповідно до розрахунку
позивача за період з 12 липня 2013 року по
28 березня 2014 року становить 1233 грн. 01
коп.

До початку розгляду справи по суті
представник позивача подала суду заяву
про збільшення позовних вимог, у якій
просила стягнути з відповідача на
користь позивача 16790 грн. 43 коп., з яких:
13193 грн. 45 коп. - сума страхового
відшкодування, 1795 грн. 81 коп. - пеня, 376
грн. 28 коп. - три проценти річних, 1424 грн.
89 коп. - сума, на яку збільшився борг
внаслідок інфляційних процесів (а.с. 104).

В ході розгляду справи судом було
замінено неналежного відповідача -
Волочиське районне відділення
Хмельницької обласної дирекції НАСК
«Оранта» на належного - відкрите
акціонерне товариство Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта».

Представник позивача ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилась, подавши суду
заяву, в якій просила справу слухати у
її відсутності, позовні вимоги, з
врахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача Бєляков В.К. в
судовому засіданні проти позову
заперечив, вважає його безпідставним
та необґрунтованим, зазначивши, що
страхове відшкодування було здійснене
в повному обсязі у відповідності до
чинного законодавства.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1188 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо доведе, що шкоди завдано не з її
вини. Дані норми права регулюють
деліктні, позадоговірні
правовідносини, що випливають із
спричинення шкоди.

При вирішенні спору про
відшкодування шкоди доказуванню
підлягають: факт заподіяння шкоди
(місце, час, обставини, її розмір), вина
особи, що заподіяла шкоду (відношення
особи до факту заподіяння шкоди -
умисел, необережність), причинний
зв'язок між протиправними діями та
шкідливими наслідками, що наступили.

У випадку страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів таку ж відповідальність за
власника транспортного засобу, яким
заподіяно шкоду, несе страхова
компанія в межах та на підставах,
визначених договором страхування.

Відповідно до ст. ст. 509-511, 512, 514, 516,
526, 549, 551, 625, 979-980, 988, 990, 999 ЦК України, ст.
ст. 1, 4, 7 п. 9, ст. ст. 9, 16, 17, 20, 25 Закону
Україи «Про страхування» від 07 березня
1996 року з послідуючими змінами, ст. ст.
12, 22, 28, 29, 34, 36 п.п. 36.2, 36.4, 36.5 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01 липня 2004 року
зобов'язання за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу повинні виконуватись обома
сторонами договору. Одностороння
відмова від їх виконання не
допускається.

Страхова компанія (страховик)
зобов'язана виплатити страхове
відшкодування третій особі за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу (страхувальника) у випадку
настання страхового випадку
(заподіяння третій особі майнової та
моральної шкоди наземним транспортним
засобом страхувальника).

Страховий випадок - подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Страхова виплата - грошова сума,
яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку.

Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Страхове відшкодування - страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник. Непрямі збитки
вважаються застрахованими, якщо це
передбачено договором страхування.

Договір страхування - це письмова
угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування, на користь якої укладено
договір страхування (подати допомогу,
виконати послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.
Договори страхування укладаються
відповідно до правил страхування.

Страховик зобов'язаний, в тому
числі: протягом двох робочих днів, як
тільки стане відомо про настання
страхового випадку, вжити заходів щодо
оформлення всіх необхідних документів
для своєчасного здійснення страхової
виплати або страхового відшкодування
страхувальнику; при настанні
страхового випадку здійснити страхову
виплату або виплату страхового
відшкодування у передбачений
договором строк у розмірі оціненої
шкоди.

Здійснення страхових виплат і
виплата страхового відшкодування
проводиться страховиком згідно з
договором страхування на підставі
заяви страхувальника і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Страховик та страхувальник мають
право залучити за свій рахунок
аварійного комісара до розслідування
обставин страхового випадку, а також
самостійно замовити оцінку заподіяної
шкоди в осіб, які мають право таку
оцінку проводити на підставі
спеціального закону та виданої
ліцензії.

Договором страхування
цивільно-правової відповідальності
може передбачатись франшиза, яка не
відшкодовується страховою компанією і
розмір якої повинен компенсуватись
потерпілій особі власником наземного
транспортного засобу.

Шкода, заподіяна майну потерпілої
особи - це, в тому числі, шкода, пов'язана
з пошкодженням транспортного засобу.

При відшкодуванні цієї шкоди
відшкодовуються витрати, пов'язані із
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого в порядку,
встановленому законодавством.

При цьому страховик протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на відшкодування, зобов'язана
прийняти рішення і виплатити страхове
відшкодування.

Страховик має право здійснювати
виплати без проведення експертизи (у
тому числі шляхом перерахування коштів
особам, які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
майна страховик і потерпілий досягли
згоди про розмір і спосіб здійснення
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки чи
експертизи пошкодженого майна.

Виплата страхового відшкодування
здійснюється безпосередньо потерпілій
особі або за погодженням з нею особам,
які надають послуги з ремонту майна.

Страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована потерпілій особі
сума франшизи, якщо вона була
передбачена договором страхування.

Відповідно до ст. ст. 1-5, 7, 9, 13, 18, 33
Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність» від 12 липня 2001 року, п.п. 1,
3.8, 5.2, 17, 51, 58, 62, 64, 65, 68 Національного
стандарту № 1 «Загальні засади оцінки
майна і майнових прав», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1440 від 10 вересня 2003 року, п.п. 1.4, 1.6, 2.4,
4.3, 4.4, 5.1, 7.1, 7.41, 7.44, 8.1, 8.2, 8.5 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Мінюсту України
та Фонду держмайна України за № 142/5/2092
від 24 листопада 2003 року та
зареєстрованої в Мінюсті України 24
листопада 2003 року за № 1074/8395, у випадку
дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої власнику наземного
транспортного засобу чи його законному
володільцю заподіяно майнову шкоду,
якщо транспортний засіб винної особи
застрахований за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності у
страховій компанії, остання
зобов'язана виплатити потерпілій
третій особі страхове відшкодування у
розмірі заподіяної шкоди в межах дії
договору страхування з урахуванням
ринкової вартості пошкодженого
транспортного засобу та відсотку його
фізичного зносу.

Прямим збитком вважається
поточна вартість витрат на
відтворення, заміщення або
відшкодування ринкової вартості
пошкодженого транспортного засобу.

Для цього призначається
відповідна оцінка заподіяної шкоди та
оцінка транспортного засобу.

У випадку, якщо вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
транспортного засобу визначається
рівною його ринковій вартості на
момент вчинення ДТП, то розмір
матеріальної шкоди визначається
рівним вартості КТЗ на момент його
пошкодження.

Якщо ж така вартість з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу КТЗ, складників з аварійними
пошкодженнями перевищує його ринкову
вартість без таких пошкоджень, то його
ринкова вартість не розраховується і
відновлення такого КТЗ є недоцільним.

Коефіцієнт фізичного зносу КТЗ,
який підлягає усуненню, не може
перевищувати 0,7 (70 %).

Вартість матеріального збитку
визнається такою, що дорівнює ринковій
вартості КТЗ на момент пошкодження,
якщо: а) вартість відновлювального
ремонту не менша за ринкову вартість
КТЗ; б) якщо КТЗ неможливо відновити
відповідно до технічних умов
виробника.

При цьому за замовленням
страхувальника чи страхової компанії
оцінку заподіяної шкоди вправі
проводити оцінювач, який
зареєстрований у встановленому
порядку та має ліцензію (сертифікат,
свідоцтво) на здійснення оціночної
діяльності, видану компетентним
органом строком на три роки. Оцінка за
відсутності сертифікату є недійсною.

Той же оцінювач вправі
доопрацювати наданий ним звіт в разі
закінчення строку дії звіту про оцінку
та висновку про вартість об'єкта
оцінки, або на вимогу замовника оцінки,
коли не відбулося істотних змін в
умовах функціонування та фізичному
стані об'єкта оцінки, а також стані
ринку подібного майна від дати
первинної оцінки до дати оцінки, на яку
передбачалось до оцінювання цього
об'єкта. У цьому разі попередній та
додатковий звіти є єдиним документом, а
додатковий звіт є невід'ємною частиною
первинного.

У разі потреби замовником оцінки
здійснюється повідомлення всіх
заінтересованих осіб про проведення
такої оцінки шляхом вручення
відповідного виклику під розписку цим
особам.

Оцінка об'єкта дослідження
проводиться за умови обов'язкового
його огляду. Без огляду об'єкта його
оцінка може здійснюватись лише за
рішенням суду.

У випадку незгоди з проведеною
оцінкою замовник вправі вимагати
проведення рецензії наданої оцінки.
Підставою для цього є письмовий запит
замовника.

Рецензію оцінки проводить інший
оцінювач, як правило, з більш високою
кваліфікацією та досвідом роботи.

При цьому рецензент не дає
власної оцінки об'єкту оцінки, а дає
висновки щодо правильності та
обґрунтованості проведеної оцінки,
відповідності її вимогам чинного
законодавства, можливості
використання цього акта оцінки.

Якщо у письмовому запиті
замовника міститься вимога про надання
висновку про вартість об'єкта оцінки,
така вимога задовольняється шляхом
проведення оцінки майна.

У рецензії обов'язково
зазначаються підстави проведення
рецензування, повна назва звіту, який
рецензується, висновок за результатами
рецензування, загальний висновок щодо
достовірності оцінки майна.

У процесі рецензування рецензент
не повинен брати до уваги будь-яку
додаткову інформацію про об'єкт
рецензування.

Визначення вартості об'єкта
оцінки може здійснюватись з включенням
чи не включенням до ринкової вартості
об'єкта оцінки податку на додану
вартість, про що зазначається у звіті
про проведену оцінку. В тому випадку,
якщо пошкоджений транспортний засіб
відновлюється особами, які мають право
на здійснення такої діяльності і є
платниками податку на додану вартість,
цей об'єкт оцінки оцінюється із
включенням до ринкової вартості
розміру ПДВ.

Визначена оцінювачем ринкова
вартість пошкодженого колісного
транспортного засобу - це вартість, за
яку можливе відчуження КТЗ на дату
оцінки.

У випадку спору, пов'язаного з
оцінкою заподіяної шкоди, цей спір
вирішується судом, в тому числі і
шляхом призначення відповідних
експертиз.

Судом встановлено, що 19 лютого 2013 року о
19 год. 15 хв. на а/д
Волочиськ-Хмельницький з вини водія
ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна
пригода, під час якої водій ОСОБА_2,
керуючи автомобілем «ІЖ-2126», д/н НОМЕР_2,
не врахував дорожню обстановку -
ожеледицю, в результаті чого виїхав на
смугу зустрічного руху, де допустив
зіткнення з належним позивачу
автомобілем «Mitsubishi Outlander», д/н НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_1, в результаті ДТП
обидва автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Постановою судді Волочиського
районного суду Хмельницької області
від 19 березня 2013 року ОСОБА_2 визнано
винним за ст. 124 КУпАП у вчиненні
вказаної ДТП.

Цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
«ІЖ-2126», д/н НОМЕР_2, - ОСОБА_2 на час
дорожньо-транспортної пригоди була
застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» на
підставі полісу АЕ/0746947 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

На підставі висновку
автотоварознавчого дослідження №
ВХ5777АТ_26.06-4 від 26 червня 2013 року,
виконаного ТОВ «Гарант-Асістанс»,
страховиком власнику автомобіля
«Mitsubishi Outlander», д/н НОМЕР_1, ОСОБА_1 було
виплачено суму страхового
відшкодування в розмірі 36806 грн. 55 коп.
та пеню у розмірі 1199 грн. 99 коп. Факт
виплати вказаної суми страхового
відшкодування сторонами не
оспорюється.

Таким чином, страхова компанія
виконала свої зобов'язання перед
позивачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд дійшов висновку про
необґрунтованість заявлених позивачем
вимог та не бере до уваги звіт № 60 про
оцінку автомобіля, виконаний ДП
«Експерт-Сервіс Авто», на який
посилається позивач, виходячи з
наступного.

На думку суду, позивач погодився з
розміром страхового відшкодування,
визначеного на підставі дослідження
ТОВ «Гарант-Асістанс», отримавши
вказане відшкодування. Позивач не
звертався з вимогами відповідно до
положень Закону України «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність» про рецензування
проведеної оцінки, не звертався до суду
з вимогами про вирішення спору з
одночасним клопотанням про
призначення та проведення
автотоварознавчої експертизи на
предмет встановлення розміру
заподіяної шкоди.

Враховуючи викладене, в позові слід
відмовити, оскільки позивач погодився
з розміром здійсненого страхового
відшкодування, так як не вимагав
проведення рецензії оцінки чи
визначення розміру шкоди експертним
шляхом та отримав від страхової
компанії суму страхового
відшкодування, яка ґрунтувалась на
дослідженні ТОВ «Гарант-Асістанс».

На підставі ст. ст. 509-511, 512, 514, 516, 526, 549, 551,
625, 979-980, 988, 990, 999, 1166, 1188 ЦК України, ст. ст.
12, 22, 28, 29, 34, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. ст. 1, 4, 7, 9, 16, 17, 20, 25 Закону
України «Про страхування», ст. ст. 1-5, 7, 9,
13, 18, 33 Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність», та керуючись ст. ст. 59, 60,
212-213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
про стягнення страхового
відшкодування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Волочиський районний суд Хмельницької
області шляхом подання в десятиденний
строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.М. Бабій