АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9506/14
Головуючий у 1-й інстанції: Сіромашенко
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі
Орленко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 16 червня 2014 року у справі за
заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 22 травня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення неустойки ( пені ) у зв'язку з
несплатою аліментів.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року заявник ОСОБА_2
звернулася до суду із заявою у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 22 травня 2013 року.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 червня 2014 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 22 травня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення неустойки ( пені ) у зв'язку з
несплатою аліментів, залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою суду першої інстанції заявник
подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції та
постановити нову, якою задовольнити її
заяву про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 22 травня 2013 року, мотивуючи
тим, що ухвала суду першої інстанції
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначила, що після винесення рішення
їй стали відомі обставини, які існували
на час розгляду справи, але не були і не
могли бути відомі їй і є такими, що
повністю спростовують висновки суду
від 22 травня 2013 року, а саме про стан
здоров′?я ОСОБА_3 та його майновий стан.
Так, довідка № 30759 від 18.12.2012 ніколи не
видавалась ОСОБА_3 інститутом
Нейрохірургії ім. Ромаданова, йому
ніколи не було рекомендоване
переведення на групу інвалідності.
Наказ про його звільнення від 14 вересня
2012 року за станом здоров′?я (ст. 39 КЗпП )
визнаний недійсним. Крім того,
з′?ясувалося, що дохід останнього за 2012
рік становив 23 823 грн. 65 коп. При цьому,
відповідач не мав жодних кредитних
зобов′?язань та приховав від суду той
факт, що 19 жовтня 2012 року він отримав
дохід в розмірі 93 532 грн. від продажу
автомобіля. Ним було подано до суду
недостовірну інформацію стосовно
доходу за квітень 2013 року в розмірі 2894
грн. 58 коп. До того ж, за два з половиною
місяці ОСОБА_3 одержав в центрі
зайнятості 4 200 грн. та відмовився без
поважної причини від послуг центру.

У судовому засіданні заявник та її
представник ОСОБА_4 підтримали доводи
апеляційної скарги. Відповідач в
судове засідання не з'явився, про час і
місце розгляду справи судом
повідомлений у встановленому законом
порядку. У відповідності до вимог
статті 74, 305 ЦПК України неявка
сторінабо інших осіб, які беруть участь
у справі, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи, а тому
колегія суддів вважає можливим слухати
справу у його відсутність.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2
про перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 22 травня 2013
року, суд першої інстанції виходив із
того, що обставина, на яку посилається
заявник не може бути визнана як
нововиявлена і не може вплинути на
сутність вирішення спору.

Такий висновок суду першої інстанції є
правильним.

Відповідно до приписів статті 361 ЦПК
України рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є,
зокрема, істотні для справи обставини,
що не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 22 травня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 04
вересня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 неустойку (пеню) у зв′?язку з
несплатою аліментів у розмірі 1300 грн., в
іншій частині заявлених вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 грудня 2013 року
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 22 травня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду міста Києва
від 04 вересня 2013 року залишено без змін.

Зазначене рішення постановлено на
підставі наданих сторонами доказів,
яким суд дав оцінку.

Так, при вирішенні спору про стягнення
заборгованості по аліментам та
неустойки (пені) судом першої інстанції
встановлено, що з медичних довідок та
виписок із історій хвороб відповідач є
хворою людиною та постійно потребує
лікування. Відповідно до наказу № 47-к
від 14.09.2012 відповідач звільнений із
займаної посади за станом здоров′?я.

На підставі встановлених судом
обставин, суд першої інстанції прийшов
до висновку про зменшення розмірі пені
з 4 190,00 грн. до 1 300,00 грн., застосувавши
положення частини 2 статті 196 СК
України.

У поданій заяві про переглянуті у
зв'язку з нововиявленими обставинами
судового рішення, заявник, як на
нововиявлену обставину посилається на
те, що після ухвалення рішення їй стали
відомі обставини, які є істотними для
справи, і які не були і не могли бути їй
відомі під час розгляду справи. Такими
обставинами є те, що за період з 01 січня
2012 року по 01 січня 2014 року ОСОБА_3 не
перебував ні на стаціонарному, ні на
амбулаторному лікуванні. Наданий
ОСОБА_3 наказ про звільнення з роботи за
станом здоров′?я є недостовірним
доказом. Також при звільненні ОСОБА_3
отримав матеріальну допомогу в сумі 1790
грн. 88 коп. З′?ясувалося, що дохід
останнього за 2012 рік становив 23 823 грн. 65
коп. При цьому відповідач не мав жодних
кредитних зобов′?язань та приховав від
суду той факт, що 19 жовтня 2012 року він
отримав дохід в розмірі 93 532 грн. від
продажу автомобіля. Ним було подано до
суду недостовірну інформацію стосовно
доходу за квітень 2013 року в розмірі 2894
грн. 58 коп. Крім того, ОСОБА_3 був знятий
з обліку в Київському міському центрі
зайнятості за відмову від послуг
державної служби зайнятості без
поважних причин.

Перевіряючи обгрунтованість заяви
про перегляд судових рішень, колегія
суддів виходить із загальних положень
про докази, у тому числі про належність
і допустимість засобів доказування,
обов'язку доказування і подання
доказів. При цьому, враховує, що як
нововиявлені можуть розглядатися
обставини, що обгрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, які існували на час
постановлення судового рішення, але
про них не знали і не могли знати
заявник і суд. Нововиявлені обставини
мають підтверджуватися фактичними
даними (доказами), що в установленому
порядку спростовують факти, покладені
в основу судового рішення. Не можуть
бути визнані нововиявленими нові,
тобто такі, що виникли чи змінилися
після постановлення рішення обставини,
а також обставини, на які посилалася
особа, яка брала участь у справі, у
своїх поясненнях, скарзі або які могли
бути встановлені при розгляді справи.

З матеріалів справи вбачається,
що наведені у заяві обставини були
предметом дослідження в суді першої
інстанції, про них позивач заявляла в
уточнених позовних вимогах (а.с. 42-47 том
1). На вказані обставини позивач
посилалась в апеляційній та касаційній
скаргах ( а.с. 205-210 том 1, 11-18 том 2).

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2,
оскільки наведені у заяві обставини
для перегляду рішення не можуть бути
визнані нововиявленими.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження у суді першої
інстанції, одержали належну оцінки при
ухваленні судового рішення, висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з додержанням
вимог процесуального законодавства, а
тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 16 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: