У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Боднар О.В., Чужі Ю.Г.

при секретарі: Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Свалявського районного суду від
25 червня 2014 року по справі за заявою
ОСОБА_3 про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року представник ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 звернувся до Свалявського
районного суду із заявою про зімну
способу і порядку виконання судового
рішення по цивільному позову у
кримінальні справі.

В обґрунтування заяви зазначав, що
вироком Свалявського районного суду
від 14.02.2013 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.
286 КК України. Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_2 задоволено та
стягнуто на її користь з ОСОБА_3
матеріальну та моральну шкоду в
розмірі 149 034,10 грн.

На підставі даного судового рішення
видано відповідний виконавчий лист та
відкрито виконавче провадження.

Однак, оскільки ОСОБА_3 був
застрахований у ВАТ «СТ Іллічівське»,
то останнім під час виконавчого
провадження було здійснено ОСОБА_2
виплату страхового відшкодування на
суму 22 390 грн.

За таких обставин, посилаючись на ст. 373
ЦПК України, просив суд змінити спосіб
виконання резолютивної частини вироку
Свалявського районного суду від 14.02.2013
року в частині задоволення цивільного
позову про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 29 034,10 грн. матеріальної
шкоди на наступний - стягнути з ОСОБА_3,
на користь ОСОБА_2 6644,10 грн.
матеріальної шкоди.

Ухвалою Свалявського районного суду
від 25.06.2014 року заяву ОСОБА_3 задоволено.
Виконавчий лист №710/310/11, виданий
Свалявьским районним судом 06.06.2013 року
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 136 593,73 грн. визнано частково
таким, що не підлягає виконанню в межах
22 390 грн. коштів виплачених ОСОБА_2 ПрАТ
«СТ «Іллічівське».

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_2
оскаржила її в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить скасувати
ухвалу як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права
та постановити нову ухвалу про відмову
в задоволенні заяви.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає що
вона підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що на виконанні відділу
ДВС Свалявського РУЮ знаходиться
виконавчий лист №710/310/11 від 06.06.2013 року
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 136 593,73 грн. моральної та
матеріальної шкоди (а.с.2).

З матеріалів справи вбачається, що
після ухвалення вироку та відкриття
виконавчого провадження, страховою
компанією «Іллічівське» було
здійснено виплату потерпілій
страхового відшкодування на суму 22 390
грн. (а.с.26, 27).

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, в
порядку якої звернувся ОСОБА_3 до суду
із заявою, за наявності обставин, що
утруднюють виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Під порядком виконання рішення слід
розуміти визначену законодавством
послідовність і зміст вчинення
виконавчих дій державним виконавцем, а
також прав і обов'язків суб'єктів
виконавчого провадження під час їх
вчинення. Поняття зміни способу
виконання рішення випливає зі ст. 16 ЦК,
в якій йдеться про можливі способи
захисту цивільних прав та інтересів.
При цьому зміна способу чи порядку
виконання рішення суду можлива лише у
виняткових випадках.

Задовольняючи заяву Свалявський
районний суд виходив з того, що
оскільки третьою особою (страховою
компанією) виплачено потерпілій 22 390
грн. страхового відшкодування, то
виконавчий лист підлягає визнанню
частково таким, що не підлягає
виконанню в межах цієї суми в порядку
ст. 369 ЦПК України. При цьому суд
констатував, що заявником просто
невірно зазначено норму, яку слід
застосувати до даних правовідносин (ст.
373 ЦПК України).

Однак з даним висновком суду першої
інстанції не може погодитись колегія
суддів виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

В даному випадку ОСОБА_3 звернувся до
суду саме із заявою про зміну способу
та порядку виконання судового рішення,
про що свідчить як зміст самої заяви
(мотивувальна та прохальна частина) так
і посилання заявника на ст. 373 ЦПК
України. З підстав передбачених ст. 369
ЦПК України ОСОБА_3 по даній справі
заяви до суду не подавав. В процесі
розгляду справи ОСОБА_3 також не
змінював предмет та підстави своєї
заяви.

В порушення принципу диспозитивності
цивільного процесу суд першої
інстанції з власної ініціативи змінив
предмет заяви ОСОБА_3 та задовольнив
його заяву посилаючись на приписи ст. 369
ЦПК України.

При цьому посилання суду на те, що
заявником просто невірно визначено
норму, яку слід застосувати до даних
правовідносин, не дає підстави суду
самостійно змінити предмет заяви. Так
згідно п.4 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує яка
правова норма підлягає застосуванню до
цих правовідносин. З даної норми
слідує, що суд вправі самостійно
визначити норму матеріального права,
яка підлягає застосуванню до
правовідносин, що виникли між
сторонами у разі її невірного
зазначення позивачем (заявником), однак
суд не вправі при цьому змінювати
предмет та підставу поданої заяви,
тобто норму процесуального права в
порядку якої подана відповідна заява.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що суд не вправі був вирішувати
питання про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню в
частині, так як заявником таке не
ставилося, а відтак ухвала суду першої
інстанції винесена з порушенням норм
процесуального права та підлягає
обов'язковому скасуванню.

З приводу заяви ОСОБА_3 про зміну
способу та порядку виконання рішення
колегія суддів констатує, що така
задоволенню не підлягає, оскільки по
даній справі відсутні якісь виняткові
обставини, що утруднюють чи роблять
неможливим виконання судового рішення
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди.

Заявник фактично просить зменшити
розмір стягуваної з нього за
виконавчим листом суми, що в порядку ст.
373 ЦПК України не допускається.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
суду першої інстанції, відповідно до п.2
ч.1 ст. 312 ЦПК України підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про відмову в задоволенні заяви
ОСОБА_3

Керуючись 307, 312, 314, 315, 373 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду від
25 червня 2014 року скасувати та
постановити по даній справі нову
ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її
постановлення і може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді: