Справа№ 640/396/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2014 р.

Київський районний суд міста Харкова у
складі:

Головуючого судді
Нев'ядомського Д.В.

при секретарі Левченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Харкова
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

В обґрунтування свого позову позивач
вказав, що 27 вересня 2013 року ОСОБА_2,
керуючи автотранспортним засобом
«ВАЗ-2107», д.н. НОМЕР_3, рухаючись заднім
ходом у районі будинку 3-А, що по вул.
Матюшенка в м. Харкові, вчинив наїзд на
автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1
на праві приватної власності. Після
цього Відповідач залишив місце
дорожньо-транспортної пригоди.

Факт скоєння ДТП Відповідач ОСОБА_2
визнав, і Постановою Київського
районного суду м. Харкова від 04
листопада 2013 року був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. 122-4, 124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Внаслідок ДТП, здійсненої
Відповідачем, позивачеві була завдана
матеріальна шкода у розмірі 4801,21 грн.,
що дорівнює вартості ремонту
автомобіля згідно із
Замовленням-нарядом №ЗиФ-616351 від 30.10.2013
р. Відповідно до Договору №Т126а/12х від 19
січня 2012 року добровільного
страхування наземного транспорту «Все
включено», автомобіль Позивача є
застрахованим. Відповідно до п.10.2 цього
Договору, франшиза щодо збитків
внаслідок ДТП становить 0,5% від
страхової суми. Відповідно до п.8 цього
Договору, страхова сума складає 83600,00
грн. (вісімдесят три тисячі шістсот
гривень, нуль копійок). Отже, сума
франшизи, складає: 83600.00 *0,5% / 100 = 418,00 грн.
(чотириста вісімнадцять гривень, нуль
копійок).

Окрім того, у період з 21 по 28 жовтня 2013
року, у зв'язку із перебуванням
автомобіля Позивача в ремонті, він був
вимушений орендувати інший
транспортний засіб, чого вимагав
характер роботи, спосіб його життя,
необхідність догляду за батьками
похилого віку, наявність маленької
дитини. Оренда останнього коштувала
Позивачеві у 4460,96 грн., що
підтверджується копією договору
оренди та відповідними квитанціями.

Отже, загальна сума завданої
Відповідачем Позивачеві майнової
шкоди складається із суми франшизи та
вартості оренди нового транспортного
засобу, та дорівнює: 4460,96 грн + 418,00 грн. =
4878.96 грн. (чотири тисячі вісімсот
сімдесят вісім гривень, дев'яносто
шість копійок).

Також пошкодження майна Позивача
призвело до незапланованих ним та
значних грошових витрат, суттєвих
витрат часу Позивача на організацію
ремонту автомобіля і пошуки
тимчасового транспортного засобу,
через що Позивач зазнав душевних
страждань, які розцінює як моральну
шкоду у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча
гривень, нуль копійок). Крім цього,
Відповідач залишив місце ДТП після
вчиненого ним наїзду, змусивши
Позивача зазнати сильного хвилювання
та побоювання, що завдана йому шкода
відшкодована не буде.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав в повному
обсязі і надав пояснення відповідно до
змісту позовних вимог.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечувала
та надала усні та письмові заперечення,
згідно яких, відповідно до ст. 9 Закону
України «Про страхування», франшиза -
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатньої
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Проте, як вбачається із
замовлення-наряду № ЗиФ-616351 від 30
жовтня 2013 року ПАТ «Завод ім.Фрунзе»
вартість запчастин, матеріалів СТО та
ремонтних робіт автомобіля НОМЕР_2,
належному позивачу по справі ОСОБА_1,
становить 4 801,21 грн.

Відповідно платіжному дорученню № 64
330 від 14 жовтня 2013 року приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «АХА Страхування»
перерахувало на розрахунковий рахунок
ПАТ «Завод ім..Фрунзе» 4 801,21 грн.
страхового відшкодування згідно акту «
VESKO36183/2013, ОСОБА_1 за pax. № ЗиФ-021 1445 від 04
жовтня 2013, тобто сплатила повну
вартість замовлення.

Доказів того, що позивачем було
сплачено або недоотримана сума
франшизи 418, 00 грн. останнім до суду не
надано.

Крім того, на ім'я відповідача ПАТ «СК
«АХА Страхування» була направлена
заява № СУ/36183 від 25 лютого 2014 року про
регресні вимоги на суму 4 801,21 грн.

Крім того, позивачем не надано жодних
доказів самого існування таких причин -
характеру роботи, наявності малої
дитини, батьків-пенсіонерів, а також
самої такої необхідності, на яку він
посилається, а також, сам причинний
зв'язок між наявністю зазначених
життєвих та сімейних обставин на
наявності автомобіля відсутній.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 799
ЦК України договір найму транспортного
засобу за участю фізичної особи
підлягає нотаріальному посвідченню.
Оскільки наданий позивачем договір
оренди транспортного засобу б/н від
21.10.2013р., не посвідчений нотаріально, і в
силу вимог ст. 220 ЦК України є нікчемним
та не створює юридичних наслідків, а за
змістом ст. 215 ЦК України нікчемний
правочин є недійсним через
невідповідність його вимогам закону та
не потребує визнання його таким судом,
за ч. 1 ст. 216 ЦК України не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Крім того, механічні пошкодження, які
отримав автомобіль позивача внаслідок
зазначеної ДТП, є доволі незначні.
Пошкоджена задня ліва частина, яка
потребувала дрібних рихтувальних
робіт та не могла вплинути на загальний
технічний стан та безпечну
експлуатацію автомобіля.

Крім того, у замовленні-наряді №
ЗиФ-616351 від 30.10.2013 року, яке одночасно є
актом виконаних робіт зазначена дата і
час прийому автомобіля: 12 жовтня 2013
року 15година 30 хвилин; дата і час здачі
автомобіля 21 жовтня 2013 року 00 годин 00
хвилин. Таким чином, фактично
автомобіль перебував на СТО з метою
проведення відновлювальних робіт 8
годин 30 хвилин. Весь інший час, позивач
повною мірою міг користуватися
автомобілем, жодних доказів про
перебування автомобіля на станції
технічного обслуговування або інших
доказів про неможливість ним
користуватися позивачем суду не
надано.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Крім того, у відшкодуванні моральної
шкоди має бути відмовлено у зв'язку з
тим, що позивач не надав суду належних
доказів спричинення такої шкоди і
понесених моральних страждань, не
обґрунтував розрахунку заявленої суми
до стягнення.

При цьому, відповідач є людиною
похилого віку, пенсіонером, отримує
пенсію, за яку має забезпечити своє
життя, скоєне правопорушення не є
умисним та небезпечним, ним заподіяне
незначне механічне пошкодження
автомобілю позивача, яке спричинило
йому дрібні подряпини. Факти
неможливості використовувати
пошкоджений автомобіль та
необхідність оренди іншого автомобіля
відповідач вважає надуманими,
оскільки його автомобіль був повністю
відновлений через 25 днів, а ремонтні
роботи тривали 8 годин 30 хвилин.

Вислухавши сторони, дослідивши надані
сторонами докази та інші матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню частково.

Так, судом встановлено, що 27 вересня 2013
року ОСОБА_2, керуючи автотранспортним
засобом «ВАЗ-2107», д.н. НОМЕР_3, рухаючись
заднім ходом у районі будинку 3-А, що по
вул. Матюшенка в м. Харкові, вчинив
наїзд на автомобіль НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Після цього Відповідач залишив місце
дорожньо-транспортної пригоди.

Факт скоєння ДТП ОСОБА_2 визнав, і
Постановою Київського районного суду
м. Харкова від 04 листопада 2013 року був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 122-4, 124 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Внаслідок ДТП, здійсненої
Відповідачем, позивачеві була завдана
матеріальна шкода у розмірі 4801,21 грн.,
що дорівнює вартості ремонту
автомобіля згідно із
Замовленням-нарядом №ЗиФ-616351 від 30.10.2013
р. Відповідно до Договору №Т126а/12х від 19
січня 2012 року добровільного
страхування наземного транспорту «Все
включено», автомобіль Позивача є
застрахованим. Відповідно до п.10.2 цього
Договору, франшиза щодо збитків
внаслідок ДТП становить 0,5% від
страхової суми. Відповідно до п.8 цього
Договору, страхова сума складає 83600,00
грн. (вісімдесят три тисячі шістсот
гривень, нуль копійок). Отже, сума
франшизи, складає: 83600.00 *0,5% / 100 = 418,00 грн.
(чотириста вісімнадцять гривень, нуль
копійок).

Згідно ст.. 1166 ЦК України - Майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Проте, відповідно до ст. 9 Закону
України «Про страхування», франшиза -
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатньої
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Отже, страхова компанія повністю
сплатила за ремонт автомобіля,
позивачем не була сплачена франшиза
страховій компанії і, відповідно,
стягненню з відповідача ця сума
франшизи не підлягає.

Крім того, позивачем не доведені
належними доказами та необґрунтовані
позовні вимоги про стягнення суми за
оренду автомобіля. Сам договір оренди,
укладений із порушенням вимог ч.2 ст.799
ЦК України, тому не можу служити
належним доказом. Крім того, позивачем
не обґрунтована необхідність оренди
автомобіля.

Моральну шкоду, суд, враховуючи
вимоги ст.ст. 23 та 1167 ЦК України,
приймаючи до уваги характер та
механізм спричинення шкоди, розмір
шкоди, особу відповідача, керуючись
принципами добросовісності,
розумності та справедливості визначає
у розмірі 1000 гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 23, 799, 1166, 1167, 1194 ЦК України, ст. 9
Закону України «Про страхування», ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 114, 209, 212, 213 - 215, 218 ЦПК
України,-

В и р і ш и В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 229 гривень 41
копійку.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Київський районний суд міста Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Нев'ядомський