У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Ігнатюка Б.Ю., Боднар О.В.

при секретарі - Савариній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2,
Середньоводянської сільської ради на
рішення Рахівського районного суду від
1 жовтня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Середньоводянської
сільської ради, треті особи ОСОБА_4,
управління Дерземагенства в
Рахівському районі про визнання
недійсним Державного акту на право
власності на земельну ділянку та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа Середньоводянська
сільська рада про усунення перешкод
права власності на земельну ділянку та
встановлення огорожі,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_1, Середньоводянської сільської
ради Рахівського району Закарпатської
області, в якому просила визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№ 534388, виданий ОСОБА_1 10.10.2007 року на
земельну ділянку площею 0,0752 га в
АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_1 здати
оригінал Державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№534388 від 20.20.2007 року до архіву, де
зберігається другий примірник цього
документа. Позовні вимоги мотивовані
тим, що їй належить житловий будинок з
надвірними спорудами та
господарськими будівлями у АДРЕСА_2
Закарпатської області який
розташований на земельній ділянці
виділеній її батьку рішенням виконкому
Середньоводянської сільської ради від
30.09.1953 року. Межі земельної ділянки були
встановлені в натурі та виділені
межовими знаками, які до цих пір
розмежовують земельні ділянки між
будинками НОМЕР_1 та АДРЕСА_2. Межею її
земельної ділянки з боку будинку
НОМЕР_1 служить житловий будинок ОСОБА_1
Коли позивачка почала оформляти право
власності на земельну ділянку, їй стало
відомо, що у 2007 році ОСОБА_1 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0752 га, до якої
включено і частину земельної ділянки,
на якій розміщений її двір. Вважає, що
даний державний акт виданий
неправомірно та підлягає визнанню
недійсним, оскільки житловий будинок
ОСОБА_1 побудований на межі з належною
їй земельною ділянкою. Оскаржуваний
державний акт на право власності на
земельну ділянку визнає за ОСОБА_1
право власності на частину земельної
ділянки, якою вона користується як
двором та створює їй перешкоди у
користуванні належним майном, так-як
втрачається доступ до належних їй
будівель та споруд. Крім того, ОСОБА_1
отримала оскаржуваний державний акт на
право на земельну ділянку в порушення
норм земельного законодавства, без
звернення з клопотанням до сільської
ради про відведення земельної ділянки,
земельна ділянка була відведена їй не
за проектом відведення, а згідно
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на землю,
крім того межі спірних земельних
ділянок були встановлені без її відома,
а геодезична організація, яка
виготовляла технічну документацію із
землеустрою ОСОБА_1 не здійснювала
виїзд на місце та не встановлювала межі
земельної ділянки в натурі.

ОСОБА_1 звернулась із зустрічним
позовом до ОСОБА_3, третя особа:
Середньоводянська сільська рада
Рахівського району Закарпатської
області про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, та
встановлення огорожі. Позов
мотивований тим, що вона десятки років
користується земельною ділянкою
розміром 0,0752 га по АДРЕСА_1. На цій
земельній ділянці розташований її
житловий будинок з надвірними
спорудами, який зареєстрований на
праві власності за її дочкою ОСОБА_4.
Рішенням 7 сесії 5 скликання № 41 від 13
липня 2007 року їй надано право на
оформлення технічної документації на
право власності на земельну ділянку за
даною адресою з послідуючим
затвердженням. На підставі цього
рішення сільради їй був виданий
державний акт на право власності на
земельну ділянку розміром 0,0752 га. Таким
чином вона стала законним власником
вказаної земельної ділянки в тих межах
та в тому розмірі в яких вказано у
самому державному акті. ОСОБА_3 при
підготовці нею технічної документації
на право власності на земельну ділянку
була ознайомлена з межами і вона
власноручно підписала лист погодження
меж між їхніми земельними ділянками.
ОСОБА_3 перешкоджає їй в здійсненні
права власності на земельну ділянку,
встановленню огорожі на межі земельних
ділянок та самовільно захопила частину
її земельної ділянки позаду їх будинку
використовуючи як двір до свого
будинку. У зв'язку з наведеним просила
зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою, яку
вона використовує як двір власного
будинку та заборонити вчиняти будь-які
дії, які перешкоджають встановленню
ОСОБА_1 огорожі на межі між їхніми
земельними ділянками, вказаною у її
державному акті на право власності на
земельну ділянку.

Рішенням Рахівського районного суду
Закарпатської області від 01 жовтня 2013
року первісний позов задоволено
частково та визнано недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №534388,
виданий ОСОБА_1 10.10.2007 року на земельну
ділянку площею 0,0752 га в АДРЕСА_1 В
задоволенні решти позовних вимог та
зустрічного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1,
ОСОБА_2, який діяв в інтересах ОСОБА_1
оскаржили рішення суду в частині
скасування державного акту та відмови
в задоволенні зустрічного позову,
просили ухвалити нове рішення яким
відмовити в задоволенні первісного
позову, а зустрічний позов задоволити
повністю.

Представник Середньоводянської
сільської ради оскаржив рішення суду
та просив його скасувати повністю та
ухвалити нове рішення яким відмовити в
задоволенні первісного позову та
задоволити зустрічний позов.

Апеляційні скарги мотивовані
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 скаргу з наведених підстав
підтримав, та просив залучити до участі
у справі правонаступника ОСОБА_4,
оскільки відповідачка за первісним
позовом померла.

Представник позивача вважав, що
підстав для задоволення скарг немає.

Інші сторони в судове засідання не
явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
причину неявки неповідомили, а тому суд
розглянув справу у їх відсутності,
згідно ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймали участь у судовому засіданні
та дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

При вирішенні даної справи, колегія
суддів керувалася висновками,
викладеними в Ухвалі Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від 26
березня 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Рахівського районного суду
Закарпатської області від 1 липня 2009
року за позивачкою за первісним
позовом ОСОБА_3 визнано право
власності на все спадкове майно, в тому
числі на житловий будинок разом з
надвірними спорудами та
господарськими будівлями, що
розташований в АДРЕСА_2, який до дня
смерті належав на праві приватної
власності ОСОБА_1.(т.1 а.с.6-7).

Сусіднім землекористувачем є
відповідачка ОСОБА_1, яка набула право
власності на земельну ділянку на
підставі рішення Середньоводянської
сільської ради від 13 липня 2007 року
(а.с.64). 10 жовтня 2007 року виготовлено
державний акт на право власності
ОСОБА_1 на земельну ділянку серії ЯД
№534388 площею 0,0752 га розташованої по
АДРЕСА_1 (т.1 а.с.11).

Суд першої інстанції задовольняючи
позов зазначив що земельна ділянка
суміжного землевласника ОСОБА_1
частково накладається на земельну
ділянку позивачки, що було встановлено
при проведенню геодезичних робіт із ПП
«Агенство землевпорядкування та
підприємництва», на замовлення
позивачки. Внаслідок оформлення ОСОБА_1
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯД 534388 від
10.10.2007р. відбулось порушення прав
позивачки на її земельну ділянку.
Середньоводянська сільська рада
належним чином не перевірила подану їй
документацію на земельну ділянку
ОСОБА_1, зокрема на дотримання прав
суміжних землекористувачів, що
призвело до порушення прав ОСОБА_3

Правові підстави набуття громадянами і
юридичними особами права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності визначено ч. 1 ст.
116 ЗК України. Такими підставами є
рішення органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, передбачених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

В свою чергу державні акти на право
власності на земельні ділянки є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.

Адреса, розмір та конфігурація
земельної ділянки зазначеної в
державному акті відповідають
затвердженій технічній документації
(т.1 а.с.60-75).

Судом першої інстанції констатовано,
що відповідачка за первісним позовом
ОСОБА_1 раніше оформила державний акт
на землю, ніж ОСОБА_3 і на час
приватизації землі відповідачкою
ОСОБА_3 не була власником майна та
суміжної земельної ділянки, за таких
обставин на час виготовлення технічної
документації права ОСОБА_3 не були
порушені.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову, що суд виходив з того, що в
судовому засіданні здобуто достатніх
доказів та констатовано факт
недійсності державного акту на право
власності на земельну ділянку, виданий
ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва, 08 листопада 2013
року померла відповідачка по
первісному позову та позивачка по
зустрічному (т.3 а.с. 143).

Щодо ухвали Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 26 березня 2014
року стосовно правонаступництва, то
колегія суддів констатує, що згідно
витягу з Державного земельного
кадастру, який міститься в матеріалах
справи, власником спірної земельної
ділянки є ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу від 30.10.2013 року №1-1154.
Тобто, ОСОБА_1 відчужила спірну
земельну ще до смерті.

Щодо клопотання представника ОСОБА_1
залучити до участі у справі
правонаступника останньої - ОСОБА_4, то
слід зазначити, що в стадії
апеляційного розгляду справи суд
позбавлений можливості замінювати
неналежного відповідача, оскільки спір
між належними сторонами попередньо
повинен розглядатись судом першої
інстанції.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №146
від 25 жовтня 2012 року, фактична
конфігурація та лінійні розміри
земельної ділянки АДРЕСА_1, належної
ОСОБА_1, частково не відповідають
земельній ділянці, вказаній в
державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ЯД 534388, виданий
ОСОБА_1 10 жовтня 2007 року. Фактична площа
земельної ділянки АДРЕСА_2 яку
використовує ОСОБА_3 становить - 0,06372 га.
Фактична площа земельної ділянки
АДРЕСА_1, яку використовує ОСОБА_1
становить - 0,07465 га. (т. 2 а.с.84-90).

Всі доводи апеляційних скарг не можуть
бути прийнятими до уваги, оскільки не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не ґрунтуються на вимогах
закону.

На підставі викладеного, колегія
суддів констатує, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи та вирішив спір у
відповідності з чинним законодавством.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України,
судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Апеляційну скаргу Середньоводянської
сільської ради - відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від
01 жовтня 2013 року по даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :