Справа № 459/2473/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 року Червоноградський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань
Пилипяк Ю.М.,

позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Червонограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 до
Червоноградської міської ради
Львівської області про визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року позивач
звернулася до суду з позовом, у якому
просить визнати за нею право власності
на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 як за
одним з подружжя; визнати за нею право
власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування після смерті її
чоловіка ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_3
право власності на 1/4 частку вказаної
квартири в порядку спадкування після
смерті її батька - ОСОБА_4. На
обґрунтування позову послалася на те,
що її чоловіку на праві власності
належала кооперативна квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивача помер.
Після його смерті відкрилася спадщина
на належне йому майно, в тому числі і на
вищевказану квартиру. Заповіт останній
не склав. Для успадкування майна
померлого чоловіка позивач звернулася
у нотаріальну контору, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину їй було
відмовлено у зв'язку з відсутністю у
неї правовстановлюючих документів на
квартиру. Вищевказана квартира була
отримана і за неї виплачені пайові
внески за спільні з ОСОБА_4 кошти і
перейшла у його власність за час
перебування у шлюбі з позивачем, тому
вважає, що їй, як одному з подружжя,
повинна належати 1/2 частина зазначеної
квартири. Батьки чоловіка померли, тому
єдиними спадкоємцями першої черги за
законом після смерті ОСОБА_4 є вона та
їхня дочка - ОСОБА_3

Позивач у судовому засіданні
позов підтримала з підстав, вказаних в
позовній заяві. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, зазначивши, що при
вирішенні даної справи покладається на
думку суду.

Заслухавши пояснення позивача,
з'ясувавши обставини справи, суд дійшов
висновку про задоволення позову з
огляду на таке.

Судом установлено, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 21.06.1986 року
(свідоцтво про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1, а.с. 5).

Від подружнього життя у них
народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується копією свідоцтва
про її народження (а.с. 6).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Заповіт ОСОБА_4 не склав.

Як видно з копії спадкової № 165/2014,
заведеної відносно ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, єдиними спадкоємцями за
законом після смерті останнього є
ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 (заява про
видачу свідоцтва про право на спадщину,
1 аркуш спадкової справи).

Відповідно до копії технічного
паспорта на квартиру АДРЕСА_1
замовником технічної інвентаризації є
ОСОБА_2 (а.с. 11, 12).

Що стосується позовної вимоги про
визнання права власності на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1 як за одним з
подружжя, суд виходить з наступного.

Згідно з абзацом 1 пункту 6-1
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 18.09.1987 року «Про
практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи» відповідно до п. 1 ст. 17
Закону "Про власність" при внесенні паю
в ЖБК за рахунок коштів, одержаних
внаслідок сумісної праці сім'ї члена
кооперативу, паєнагромадження, а після
повного внесення паю - квартира є
спільною сумісною власністю членів
сім'ї, якщо інше не було встановлено
письмовою угодою між ними.

Відповідно до частини 1 статті 15
Закону України «Про власність» член
житлового, житлово-будівельного,
дачного, гаражного чи іншого
кооперативу або товариства, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані йому в користування,
набуває права власності на це майно.
Наймач жилого приміщення в будинку
державного чи громадського житлового
фонду та члени його сім'ї мають
право придбати у власність відповідну
квартиру або будинок шляхом їх викупу
або на інших підставах, передбачених
законодавством України. Громадянин,
який став власником цього майна, має
право розпоряджатися ним на свій
розсуд: продавати, обмінювати, здавати
в оренду, укладати інші угоди, не
заборонені законом.

Так, згідно з реєстраційним
посвідченням Червоноградського БТІ
від 17.08.1992 року, кооперативна квартира
АДРЕСА_1 кооператив № 7 зареєстрована
за ОСОБА_4 на праві особистої власності
на підставі довідки
житлово-будівельного кооперативу № 7
в/о «Укрзахідвугілля» від 13.08.1992 року №
115 (а.с. 8).

Відповідно до положень частини 1
статті 17 Закону України «Про
власність» майно, придбане внаслідок
спільної праці членів сім'ї, є їх
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено письмовою угодою між
ними.

Згідно з першим реченням частини 1
статті 28 чинного на час оформлення
права власності на квартиру за ОСОБА_4
Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Ураховуючи те, що сплата пайових
внесків за квартиру АДРЕСА_1 здійснено
за рахунок коштів, набутих унаслідок
спільної праці подружжя, незважаючи на
реєстрацію права власності на
зазначену квартиру лише за ОСОБА_4, з
17.08.1992 року ця квартира стала спільною
сумісною власністю його позивача.

Тому, виходячи з рівності часток
подружжя, з цього часу позивач є
власником 1/2 частки квартири.

Щодо позовної вимоги про визнання
за ОСОБА_2 права власності на 1/4 частину
квартири після смерті ОСОБА_4 та
визнання цього ж права за ОСОБА_3 після
смерті батька - ОСОБА_4, суд виходить з
такого.

Відповідно до статті 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно з частиною 1 статті 1267 ЦК
України частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Як свідчать матеріали справи, на
час смерті ОСОБА_4 він, його дружина та
їхня дочка усі разом постійно
проживали у спірній квартирі, а тому
позивач та дочка вважаються такими, що
прийняли спадщину, по 1/4 частки права на
квартиру кожен, на підставі частини 3
статті 1268 ЦК України (а.с. 10, 13-15).

Ураховуючи прийняття нотаріусом
постанови № 783 від 29.05.2014 року про
відмову у вчиненні нотаріальних дій,
якою позивачеві відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вищевказану квартиру після смерті її
чоловіка, беручи до уваги, що в інший
спосіб позивач не може оформити свої та
своєї дочки спадкові права на
успадковувану частку квартири, суд
дійшов висновку про задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 як за
одним з подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:
В. В. Грабовський