АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/2229/14
Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.
Доповідач Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого-судді
Пилипчук Л.І.

Суддів: Кривчун
Т.О., Дряниці Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01 квітня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про встановлення порядку користування
житловим приміщенням,-

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про встановлення порядку користування
житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1, згідно якого
виділити йому в користування житлову
кімнату площею 16,9 кв.м.; балкон площею 0,9
кв.м., а відповідачці виділити в
користування: житлові кімнати площею
14,0 кв.м. та 11,3 кв.м., балкон площею 1,1 кв.м.
Залишити в спільному користуванні
коридор площею 7,4 кв.м., вбиральню
площею 1,5 кв.м., ванну кімнату площею 3,6
кв.м., кухню площею 8,6 кв.м.

У лютому 2014 року ОСОБА_2 заявила
зустрічний позов. Просила суд
встановити порядок користування
вказаною квартирою, виділивши їй разом
з дітьми: дочкою ОСОБА_3 та
неповнолітнім сином ОСОБА_4 в
користування: житлові кімнати площею
16,9 кв.м. та 14,4 кв.м., а ОСОБА_1 - житлову
кімнату площею 11,3 кв.м., балкон площею 1,1
кв.м.. Залишити в спільному
користуванні коридор площею 7,4 кв.м.,
вбиральню площею 1,5 кв.м., ванну кімнату
площею 3,6 кв.м., кухню площею 8,6 кв.м..

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01 квітня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково, а
зустрічний позов ОСОБА_2 - задоволено.

Встановлено порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, за яким виділено
ОСОБА_2 разом з дітьми: дочкою ОСОБА_3 та
неповнолітнім сином ОСОБА_4 в
користування: житлову кімнату площею
16,9 кв.м., житлову кімнату площею 14,4 кв.м.,
а всього загальною житловою площею 31,3
кв.м, що становить по 10,4 кв.м. на одну
особу.

Виділено ОСОБА_1 в користування:
житлову кімнату площею 11,3 кв.м., балкон
площею 1,1 кв.м., загальна площа 12,4 кв.м..

Залишено в спільному користуванні
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 коридор площею 7,4 кв.м.,
вбиральню площею 1,5 кв.м., ванну кімнату
площею 3,6 кв.м., кухню площею 8,6 кв.м.,
всього 21,1 кв.м.

З рішенням не погодився позивач ОСОБА_1
В апеляційній скарзі просив рішення
місцевого суду скасувати та
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі. Посилався на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Вважав, що суд порушив принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, задовольнивши позовні
вимоги на корить осіб, які не є стороною
у справі та не заявляли самостійних
вимог. Права членів сім»ї власника є
похідними від прав самого власника, а
тому не мають пріоритету над ним та не
набувають самостійних прав щодо житла,
яке належить іншим особам.

Заперечує застосування судом
положення ст.47 ЖК України щодо норми
житлової площі у розмірі 13,65 кв.м. на
одну особу, тоді як суд мав керуватися
нормами Сімейного кодексу, оскільки
вирішувався спір щодо порядку
користування квартирою, що є спільною
сумісною власністю подружжя.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Місцевим судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
з 12 липня 1996 року по 22 листопада 2012 року
сторони перебували у шлюбі./а.с.6./

У шлюбі народився син, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1./а.с.7/ Від попереднього
шлюбу ОСОБА_2 має повнолітню дочку,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка також
проживає разом з матір'ю в спірній
квартирі./а.с.50/

В період шлюбу, між ОСОБА_1 (що діяв в
інтересах сім'ї), та Полтавським
регіональним управлінням Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» було укладено
кредитну угоду згідно якої Фонд, як
Іпотекодержатель надав ОСОБА_1, як
Іпотекодавцю, кредит на придбання
житла за адресою: квартирою АДРЕСА_1, в
сумі 261 610, 00 (двісті шістдесят одна
тисяча шістсот десять) гривень 00
копійок, терміном повернення 67
кварталів (16 років 3 квартали) з 02 грудня
2008 року до 02 вересня 2025 року з
відсотковою ставкою по кредиту 3 (три)
відсотки річних суми зобов'язань за
кредитом. Договір купівлі-продажу
вказаної квартири посвідчений 02.12.2008р.
приватним нотаріусом Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за р.№9415./а.с.9-11/

Після розірвання шлюбу згідно рішення
Автозаводського районного суду
м.Кременчука від 22.11.2012 року сторони
разом з дітьми проживають в спірній
квартирі/а.с.8/

Вказана квартира складається із 3-х
кімнат загальною площею 65,3 кв.м,
житловою площею 42,2 кв.м., в тому числі 1-а
кімната площею 11,3 кв.м., 2-а кімната - 14,0
кв.м., 3-я кімната - 16,9 кв.м., кухня площею
8,6 кв.м., вбиральня - 1,5 кв.м., ванна
кімната 3,6 кв.м., коридор 7,4 кв.м., два
балкони 1,1 та 0,9 кв.м./а.с.16/

Судом також встановлено, що між
сторонами склався фактичний порядок
користування квартирою, який і
запропонований для вирішення спору
Висновком судової
будівельно-технічної експертизи №
П-251/1 від 19 липня 2013 року, проведеної по
справі. Згідно такого варіанту ОСОБА_1,
як перший співвласник квартири
користується житловою кімнатою площею
16,9 кв.м., балконом площею 0,9 кв.м., а
ОСОБА_2 разом з дітьми користується
житловими кімнатами площею 14,0 кв.м. та
11,3 кв.м., балконом площею 1,1 кв.м. /а.с. 17-22/

Встановлюючи порядок користування
квартирою за варіантом, запропонованим
відповідачкою у зустрічному позові
місцевий суд виходив з положень ст. 47
Житлового кодексу Української РСР,
згідно якої норма жилої площі
встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на
одну особу. Визначений експертом
варіант порядку користування порушує
права другого співвласника та
проживаючих з нею дітей, оскільки при
такому розподілі на одну особу
приходиться 8,4 кв.м. площі, що нижче
встановленої норми.

Колегія суддів з таким висновком
погодитись не може, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 63 Сімейного Кодексу
України, дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу
України, у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Також частиною 2 статті 372 ЦК України
встановлено, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Відповідно до роз»яснень, викладених у
п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» №20 від 22.12.1995 року
, квартира не підлягає поділу в натурі,
якщо неможливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватися, як окремі квартири
або які можна переобладнати в такі
квартири. У протилежному випадку може
бути встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 про встановлення
порядку користування спірною
квартирою з виділенням йому в
користування жилої кімнати площею 16,9
кв.м. з балконом площею 0,9 квю.м., а
відповідачці - жилі кімнати площею 14,0
кв.м. та 11,3 кв.м. з балконом площею 1,1
кв.м. - є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу
Української РСР члени сім'ї власника
жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Вказана норма визначає право члена
сім»ї власника квартири користуватися
нею , яке є похідним від права власника
квартири, а тому застосування судом
норми ст.47 ЖК України щодо
встановлення норми житлової площі в
Україні в 13,5 кв.м. - є безпідставним.

З наведеного слідує, що місцевий суд
безпідставно не взяв до уваги висновок
судової будівельно-технічної
експертизи № П-251/1 від 19 липня 2013 року,
та визначив порядок користування
житловим приміщенням виходячи з норм
жилої площі на одну особу з урахуванням
членів сім»ї власника.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
порядок користування вказаною
квартирою має бути визначений лише між
співвласниками, які є сторонами даного
спору, а члени їх сім»ї, які не мають
права власності, користуються спірним
житлом підставі ст.156 ЖК України.

Також колегія суддів звертає увагу, що
порядок користування спірною
квартирою, який визначений апеляційним
судом, з виділенням в користування
відповідачки двох житлових кімнат
загальною житловою площею 25,3 кв.м., що
більше від належної їй частки у
спільній квартирі ,- враховує інтереси
дітей, як членів її сім»ї, які мають
право користування спірним житлом.

Отже, рішення місцевого суду необхідно
скасувати, та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309 п.3,4, 314, 316,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01 квітня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_1 - задовольнити

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, за яким виділити в
користування ОСОБА_1: житлову кімнату
площею 16,9 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м.,
загальна площа 17,8 кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_2
житлову кімнату площею 14,0 кв.м., житлову
кімнату площею 11,3 кв.м., балкон площею 1,1
кв.м., загальна площа 26,4 кв.м., житлова
площа 25,3 кв.м.

Залишити у спільному користуванні
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 коридор площею 7,4 кв.м.,
вбиральню площею 1,5 кв.м., ванну кімнату
площею 3,6 кв.м., кухню площею 8,6 кв.м.,
всього 21,1 кв.м..

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/
Л.І.Пилипчук

Судді: /підпис/
Ю.В.Дряниця

/підпис/
Т.О.Кривчун

КОПІЯ ВІРНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавіської області
_________ Л.І. Пилипчук