Справа № 204/7295/2013-ц
Провадження № 2/204/380/2014 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

за участю позивачки
ОСОБА_1

за участю представника позивачки
ОСОБА_2

за участю представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя
особа: Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
встановлення факту проживання однією
родиною, про зміну черговості
спадкування та визнання права на
спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року позивачка звернулася
до суду з позовом, в якому просила
встановити факт її, ОСОБА_1, проживання
однією сім'єю зі ОСОБА_6, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1995 року по день його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, змінити черговість
права на спадкування і визнати за нею,
ОСОБА_1, право на спадкування нарівні зі
спадкоємцем першої черги зі ОСОБА_4. В
обґрунтування позову позивачка
вказала на те, що вона з жовтня 1995 року
вступила в фактичний цивільний шлюб зі
ОСОБА_6, з яким вона до грудня 2006 року
проживала за адресою: АДРЕСА_3, а після
спільного придбання 21.12.2006 року будинку
АДРЕСА_1, по день смерті ОСОБА_6 вони
проживали за останньою вказаною
адресою. Позивачці і її цивільному
чоловікові ОСОБА_6, за його життя,
згідно договору купівлі-продажу від
21.12.2006 року належить по 1/2 частині
будинку АДРЕСА_1, який купувався на
спільні сімейні гроші отримані від
продажу двох квартир, які належали їм. У
позивачки та ОСОБА_6 був спільний
сімейний бюджет, який складався з
заробітної плати позивачки та
заробітної плати ОСОБА_6 За спільні
кошти, крім будинку, вони купували
продукти харчування, предмети гігієни,
речі, оргтехніку, а також оплачували
комунальні послуги. Коли ОСОБА_6
захворів і по день його смерті,
позивачка доглядала його, купувала
медикаменти та викликала лікарів, а
коли він був госпіталізований,
позивачка надавала допомогу в самій
лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_2 її цивільний
чоловік, ОСОБА_6, помер. У зв'язку з чим,
позивачка звернулася із заявою до
нотаріуса ОСОБА_5 про видачу їй копії
свідоцтва про смерть з постановою про
відмову в проведенні нотаріальних дій,
які нотаріус їй також відмовив у
видачі. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася
спадщина, що складається з: будинку
АДРЕСА_1, дачного домоволодіння
АДРЕСА_2, гараж НОМЕР_1 в гаражному
кооперативі «Супутник» по вул.
Краснопільській в м. Дніпропетровську.
Заповіт ОСОБА_6 складений не був. У
шестимісячний строк, після смерті
ОСОБА_6, позивачка звернулася із заявою
до приватного нотаріуса
Дніпропетровського нотаріального
округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття
спадщини в порядку 4-й черги
спадкування у зв'язку з тим, що до
зазначеного нотаріусу звернувся
спадкоємець 1-ї черги, відповідач,
ОСОБА_4 Спадкоємців, крім позивачки і
відповідача, у ОСОБА_6 немає. Позивачка,
як особа, яка проживала зі ОСОБА_6
однією сім'єю не менше п'яти років до
часу відкриття спадщини, є спадкоємцем
4-ї черги за законом. Перед смертю
ОСОБА_6 хворів на цукровий діабет та
судинну дистонію, у зв'язку з чим він
проходив лікування в 4-й міській
лікарні, де йому робили операцію і в 7-й
міській лікарні проходив курс
лікування після операції. Позивачка
вважає, що в судовому порядку можливо
встановити факт, що вона з 1995 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2 по день смерті проживали
однією сім'єю.

Позивачка та її представник ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги та просили задовольнити їх в
повному обсязі, посилалися на
обставини викладені в позові. Також,
представник позивачки ОСОБА_2 вказав,
що відповідач навмисно не визнає факту
проживання його покійного батька по
день смерті з позивачкою, оскільки в
нього виникли неприязні стосунки з
останньою після відкриття спадщини.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог позивачки
та просив відмовити їй в задоволенні в
повному обсязі. При цьому, вказав, що
обставини, зазначені в позовній заяві,
не знайшли свого підтвердження під час
судового розгляду. Раніше сам
відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог позивачки пояснивши, що
факт постійного проживання позивачки з
його померлим батьком однією родиною з
1995 року не відповідає дійсності. Їх
сумісне життя досить часто
переривалося з причини постійних
сварок, під час яких його батько
тривалий час, до півроку і навіть
більше, проживав сам за адресою:
АДРЕСА_2. Також, абсолютно не відповідає
дійсності факт того, що його батько
перебував у безпорадному стані, а
позивачка дбала про нього та
матеріально його забезпечувана. В
матеріалах справи відсутні належні
докази, які б вказували на те, що
покійний через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані і, що у зв'язку з цим
ним матеріально опікувалася і
матеріально забезпечувала та надавала
іншу допомогу спадкодавцеві позивачка.
Навпаки, позивачка не надавала
померлому жодної матеріальної
допомоги, не піклувалася нам ним під
час хвороби, жодного разу не відвідала
його під час перебування у лікарні. За
весь час батькової хвороби усі
матеріальні витрати були оплачені
особисто відповідачем. Лише на
лікування, не враховуючи харчів, одягу
і т.д., ним було витрачено понад 26 тисяч
грн. Також, зазначив, що всі видатки на
поховання батька були понесені ним
особисто. Заява щодо безпорадного
стану батька також абсолютно не
відповідає дійсності, оскільки у його
батька був діагностований
атеросклероз, оклюзія артерій обох
нижніх кінцівок та ішемія нижніх
кінцівок. Батько хворів приблизно на
протязі одного року, увесь цей час він
мав можливість самостійно рухатися,
хоча при цьому у нього спостерігалася
помірна, а інколи й сильна кульгавість,
свідомість не порушувалася, постійного
стороннього догляду батько не
потребував.

Приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явилася, про час
та місце слухання справи була
повідомлена належним чином, раніше
надала суду заяву в якій просила
розглянути дану справу без її участі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, вислухавши свідків, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню по наступним
підставам.

У судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 належить на праві
приватної власності домоволодіння
АДРЕСА_1 по 1/2 частині вказаного
домоволодіння кожному з них, на
підставі Договору купівлі-продажу
житлового будинку з відповідними
господарчими будівлями та спорудами
від 21.12.2006 року, який посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
зареєстрований в реєстрі за № 8202 (а.с.6).
Право власності на вищевказане
домоволодіння 26.02.2007 року було
зареєстроване за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в
Комунальному закладі
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради за №
17253430, що підтверджується Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 26.02.2007 року за № 13701800 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина
на належне йому майно, зокрема й на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідач, ОСОБА_4, є рідним сином
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто є
спадкоємцем першої черги спадкування,
який у встановлений законом строк
звернувся до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою
про прийняття спадщини.

Сторонами в судовому засіданні були
визнані вищевказані обставини, а тому
доказуванню вищевказані обставини не
підлягають у відповідності з ч. 1 ст. 61
ЦПК України.

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом та вказала, що вона проживала з
померлим ОСОБА_6 однією сім'єю з 1995 року
по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із ст. 1264 ЦК України, у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Факт проживання позивачки та померлого
однією сім'єю з 1995 року сторонами не
оспорювався, але оспорювався період в
який скінчилися їхні сімейні стосунки.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Так, в судовому засіданні були опитані
свідки, які пояснили наступне:

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є
знайомими позивачки і померлого, і які
вказали, що вони познайомилася з
позивачкою та померлим ОСОБА_6 в 2004
році. Вказали, що вони потоваришували
сім'ями та почали спілкуватися, як
друзі. Коли позивачка та померлий
ОСОБА_6 купили будинок, вони жили разом,
але останні кілька років він проживав в
окремій кімнаті до своєї смерті.
Вказали, що померлий за життя не
працював, перестав слідкувати за собою,
як чоловік, тому вони з позивачкою
вирішили жити в окремих кімнатах.
Вказали, що ОСОБА_6 почував себе добре,
безпомічним не був та до смерті рухався
сам, тільки після ампутації пальців
почав кульгати. ОСОБА_8 вказала, що
позивачка його годувала до смерті,
також вказала, що вона спілкувалася з
померлим за тиждень до його смерті і з
його слів пов'язки йому міняла
позивачка. ОСОБА_9 вказав, що померлий
не хотів працювати та сидів вдома.
Зазначили, що бувало таке, що ОСОБА_6
проживав на дачі по два-три місяці. При
цьому, ОСОБА_9 вказав, що ОСОБА_6 коли
уходив з дому, то свою кімнату закривав
на ключ.

Свідок ОСОБА_10, яка є рідною сестрою
померлого та тіткою відповідача, і яка
вказала, що позивачка та її померлий
брат, ОСОБА_6, проживали мирно, дружно,
як одна сім'я, але на протязі останніх
трьох років відносини в них стали
гірше, вони проживали в окремих
кімнатах, сам ОСОБА_6 в квітні місяці
виїжджав на дачу та повертався до дому
лише в листопаді місяці. Вказала, що
ОСОБА_6 почував себе добре, безпомічним
не був та до смерті рухався сам. Також,
зазначила, що в лікарні його навідувала
тільки вона та син, відповідач по
справі, ліки на лікування давав також
син. Пояснила, що останні роки
позивачка та її померлий брат не
проживали однією сім'єю.

Свідок ОСОБА_11, який є сусідом
померлого по дачній ділянці, і який
вказав, що померлого знав з дитинства, а
позивачку на протязі останніх років
десяти. Вказав, що померлий ОСОБА_6 не
проживав однією сім'єю з позивачкою на
протязі останніх років шести, зі слів
самого померлого. Також, вказав, що
перед своєю смертю ОСОБА_6 проживав на
дачі.

Свідок ОСОБА_12, який є знайомим
померлого ОСОБА_6, і який вказав, що
ОСОБА_6 з ранньої весни та до пізньої
осені проживав на дачі. Позивачку він
(свідок) бачив рази чотири. Вказав, що
при зустрічах з ОСОБА_6 він жалівся на
те, що в нього не склалося життя ні з
першою дружиною ні з другою (цивільною)
дружиною.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які є
знайомими позивачки і померлого, і які
вказали, що вони познайомилася з
позивачкою та померлим ОСОБА_6 в 2008
році. Вказали, що вони проживали однією
сім'єю, вказали, що вони тільки
нещодавно дізналися, що їхні стосунки
не були офіційно узаконені. Майже на
всіх святах вони всі разом святкували і
при цьому позивачка та ОСОБА_6 вели
себе, як звичайне подружжя. Вказали
також, що позивачка та ОСОБА_6 проживали
в окремих кімнатах, але при цьому вели
себе, як подружжя.

Свідок ОСОБА_15, яка є знайомою
позивачки і померлого, і яка вказала, що
знає їх як подружжя з 1995 року. Вказала,
що в їхньому житті було різне, як у
кожній родині, в тому рахунку й сварки.
При цьому, вони все одно були подружжям
та любили один одного. Вказала, що
ОСОБА_6 без помічним не був. Вказала, що
з приводу відвідування позивачкою
ОСОБА_6 в лікарні вона не знає, але
останній на вихідні дні приїздив до
дому, де позивачка його годувала та
доглядала. Вказала, що померлий виїздив
на дачу весною з приходом тепла та
повертався восени. Вказала, що ОСОБА_6
не працював, а його забезпечувала
позивачка. Вказала також, що позивачка
та ОСОБА_6 проживали в різних кімнатах.

Свідок ОСОБА_16, який є сусідом
померлого, і який вказав, що ОСОБА_6
майже весь рік проводив на дачі, а саме
з весни до осені, у зв'язку з
неприязними стосунками з позивачкою,
зі слів самого ОСОБА_6 Вказав, що зі слів
ОСОБА_6, він дуже любив позивачку, але
вона створила вдома таку обстановку, що
померлий не міг там нормально
проживати, у зв'язку з чим і проживав
майже весь рік на дачі.

Свідок ОСОБА_17, яка є знайомою
позивачки і померлого, і яка надала
свідчення аналогічні із свідченнями
вищевказаних свідків.

Разом з тим, сама позивачка в судовому
засіданні дала наступні пояснення.
Вказала, що в березні 2012 року ОСОБА_6,
померлий ІНФОРМАЦІЯ_2, поїхав з їхнього
спільного будинку на дачу. Повернувся
восени 2012 року. З цього періоду, вони
вже не харчувалися разом, мали різні
бюджети. Вказала, що коли ОСОБА_6
потрапив в березні 2013 року, а потім й в
квітні 2013 року в лікарню (а.с.51-52), вона
його не навідувала, оскільки постійно
працювала. Вказала, що до неї звертався
син ОСОБА_6 з питанням необхідності
грошей на лікування останнього в
лікарні, на що позивачка віддала сину
ОСОБА_6, відповідачу по даній справі,
належне ОСОБА_6 золото.

Тобто, з свідчень самої позивачки
вбачається, що з березня 2012 року вона та
ОСОБА_6 не проживали однією сім'єю, мали
різні бюджети, вона не піклувалася про
ОСОБА_6, що випливає зі слів самої
позивачки, що вона його жодного разу не
відвідувала в лікарні, а лише
спілкувалася телефоном.

Крім того, похованням ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, займався його син, ОСОБА_4,
на підтвердження чого останнім був
наданий товарний чек № 70 від 06.05.2013 року
(а.с.49).

Таким чином, взявши до уваги наявні в
матеріалах справи докази, свідчення
свідків та позивачки по справі, суд
прийшов до висновку, що ОСОБА_1 дійсно
проживала однією сім'єю зі ОСОБА_6,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1995 року по
березень 2012 року.

Разом з тим, відповідно до п. п. 1, 4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, цей Кодекс набирає чинності з 1
січня 2004 року. Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.

За таких обставин, з урахуванням всього
вищевказаного, суд вважає можливим
задовольнити частково позовні вимоги
позивачки в цій частині та встановити
факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01
січня 2004 року по березень 2012 року.

Що стосується вимог позивачки про
зміну черговості права на спадкування
і визнання за нею, ОСОБА_1, права на
спадкування нарівні зі спадкоємцем
першої черги зі ОСОБА_4, суд прийшов до
висновку, що дані вимоги задоволенню не
підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України,
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Разом з тим, під час судового розгляду
даної справи, судом не було встановлено
обставин, передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК
України, для зміни черговості на
спадкування позивачкою нарівні зі
ОСОБА_4, спадкоємцем першої черги за
законом та навпаки самою позивачкою
надані пояснення, з яких вбачається, що
вона протягом тривалого часу не
опікувалася, матеріально не
забезпечувала, та не надавала іншу
допомогу спадкодавцеві, а свідками у
даній справі були надані свідчення,
згідно яких спадкодавець, ОСОБА_6,
померлий ІНФОРМАЦІЯ_2, не був похилого
віку, не був калікою та не був у
безпорадному стані.

За таких обставин, з урахуванням всього
вищевказаного, суд вважає за необхідне
відмовити позивачці в задоволенні її
позовних вимог в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 16, 1218, 1258, 1259, 1261, 1264, 1268 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 256 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя
особа: Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
встановлення факту проживання однією
родиною, про зміну черговості
спадкування та визнання права на
спадкування за законом - задовольнити
частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01 січня 2004 року по
березень 2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.
Самсонова