УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів:
Євграфової Є.П., Іваненко
Ю.Г.,

Касьяна О.П.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, Управління державної
міграційної служби України в
Чернігівській області про визнання
незаконною та скасування реєстрації
місця проживання, за касаційною
скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 11 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 20
лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_5, звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Управління
державної міграційної служби України в
Чернігівській області про визнання
незаконною та скасування реєстрації
місця проживання.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 11 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 20 лютого 2014 року, позов
задоволено. Визнано незаконною та
скасовано реєстрацію ОСОБА_7 та ОСОБА_8
у квартирі АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 просять судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в позові, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України до
компетенції адміністративних судів
віднесено спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України
суб'єктом владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким чином, до компетенції
адміністративних судів належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб),
відповідно до прийнятих або вчинених
ними при здійсненні владних
управлінських функцій.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 11
грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» (далі -
Закон) реєстрацією є внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону реєстрація
місця проживання та місця перебування
осіб здійснюється органом реєстрації.

Статтею 14 Закону встановлено, що
рішення, дії чи бездіяльність органів
державної влади, посадових та
службових осіб з питань свободи
пересування, вільного вибору місця
проживання, реєстрації місця
проживання чи місця перебування особи
можуть бути оскаржені в установленому
законом порядку

Відповідно до статті 65 ЖК Української
РСР наймач вправі в установленому
порядку за письмовою згодою всіх
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, вселити в займане ним жиле
приміщення свою дружину, дітей,
батьків, а також інших осіб.

Як вбачається із матеріалів справи,
предметом спору у даній справі є
прийняття рішення та дії, щодо
реєстрації місця проживання ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, в межах здійснення
Управлінням державної міграційної
служби України в Чернігівській області
своїх владних управлінських
повноважень, тобто спір між фізичною
особою із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його дій,
який належить до адміністративної
юрисдикції, а тому зазначена справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Місцевий суд при вирішенні справи та
апеляційний суд при перегляді рішення
суду першої інстанції в апеляційному
порядку на зазначене уваги не звернули
та здійснювали розгляд справи у
порядку, визначеному цивільним
процесуальним законодавством.

За таких обставин ухвалені в справі
судові рішення підлягають скасуванню
із закриттям провадження у справі з
підстав, передбачених ст. 340
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 340 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 11 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 20 лютого 2014
року скасувати, провадження у справі
закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: Є.П. Євграфова Ю.Г. Іваненко
О.П. Касьян О.М. Ситнік