________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/7862/14-ц
Провадження № 2/520/5118/14
УХВАЛА

17.07.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста
Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1,
якою вона просить «взыскать с
ответчика ОСОБА_2 алименты на
содержание сына ОСОБА_4 и установить
фиксированный размер оплаты 3000 грн.
ежемесячно, начиная взыскание со дня
предъявления иска в суд до момента
достижения ребенком совершеннолетия».

За загальними правилами, встановленими
ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

З метою перевірки підсудності справи
та на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом витребувана інформація
з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання відповідача.

Оскільки за одержаною інформацією
встановлено, що відповідач в
Київському районі міста Одеси не
зареєстрований, припускається, що
позивач скористався правом
альтернативної підсудності,
визначеною положеннями ч. 1 ст. 110 ЦПК
України, згідно з якими позови про
стягнення аліментів, про визнання
батьківства відповідача, позови, що
виникають з трудових правовідносин,
можуть пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування позивача.

17 липня 2014 року, при ознайомленні з
довідкою Відділу адресно-довідкової
роботи ГУ ДМС України в Одеській
області встановлено, що гр. ОСОБА_1
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що
територіально відноситься до
Київського району міста.

Справа підсудна Київському районному
суду міста Одеси на підставі ч. 1 ст. 110
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і оформленої в
порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтями 119, 120 ЦПК України визначенні
вимоги до форми, змісту позовної заяви
та порядку подання копій позовної
заяви та доданих до неї документів.

При ознайомлені з позовною заявою та
додатками до неї встановлені підстави
для залишення позову без руху, у зв'язку
з недодержанням вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК
України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Місцем проживання фізичної особи
згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

За своєю суттю адреса - це умовна
кодифікація місця знаходження об'єкту,
яка застосовується з метою поштового
зв'язку. Правила написання адреси,
встановлені Міністерством зв'язку, для
забезпечення якнайшвидшого
пересилання, зберігання і доставляння
поштових відправлень. На всіх адресах
пишеться: назва вулиці, номер будинку і
квартири; назва населеного пункту,
міста; назва району; назва області,
індекс.

В позовній заяві адреса відповідача не
співпадає з відомостями, одержаними з
ВАДР ГУ ДМС України в Одеській області.

Відповідно до довідки Відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в Одеській області гр. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2, проте як в позовній
заяві номер квартири не зазначений, як
і індекс в адресі відповідача.

Отже позивачу необхідно виконати
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
належним чином, вказавши місце
проживання (перебування) або
місцезнаходження відповідача у
відповідності до встановлених правил,
чи довести належним доказами, що
позивач дійсно мешкає за адресою,
зазначеною у позові, а також зазначити
поштовий індекс відповідача.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити ціну
позову.

Позовна заява ОСОБА_1 ціну позову не
містить. Вимоги п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
не виконані.

Позовні вимоги в частині стягнення
аліментів на дитину відносяться до
вимог майнового характеру.

Позивачу необхідно визначити ціну
позову та вказати її у заяві,
враховуючи, що за п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК
України, ціна позову у позовах про
стягнення аліментів визначається
сукупністю всіх виплат, але не більше
ніж за шість місяців.

Відбиття в позовній заяві ціни позову
має значення в першу чергу для захисту
прав самого позивача, так як обумовлює
розмір сплати державного мита,
розподіл судових витрат між сторонами
і навіть впливає на можливість
порушення судової діяльності на захист
права.

Крім того, п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позивач зобов'язується зазначити в
позовній заяві докази, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Позивач дані зобов'язання не виконав, в
позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається та до яких
відносяться:

- перебування з відповідачем у
громадянському шлюбі з листопада 2006
року;

- постійні захворювання дитини;

- підприємницька діяльність
відповідача;

- розмір доходу відповідача.

Позивач не зазначає і наявність
підстав для звільнення від
доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити перелік
документів, що додаються до заяви.
Перелік документів в позовній заяві
ОСОБА_1 не відповідає фактично доданим
до заяви. В перелік не внесено копію
свідоцтва про зміну імені, яка залучена
позивачем до матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу копії
документів, які указані в п.п. 2, 3, 5, 6
додатків до позовної заяви.

Окремо увага позивача звертається на
те, що у тексті двох примірників
позовної заяви ручкою виправлено
розмір аліментів з 3000 на 8000 грн. Проте в
прохальній частині позову, позивач
просить стягнути розмір аліментів у
сумі 3000 грн.

З урахування викладеного, позивачу
пропонується надати пояснення
стосовно зазначених обставин.

Крім цього, статтею 12 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»
встановлено, що судочинство і
діловодство в судах України
провадиться державною мовою. Суди
забезпечують рівність прав громадян у
судовому процесі за мовною ознакою.
Суди використовують державну мову в
процесі судочинства та гарантують
право громадян на використання ними в
судовому процесі рідної мови або мови,
якою вони володіють. У судах, поряд з
державною, можуть використовуватися
регіональні мови або мови меншин
відповідно до Закону України «Про
ратифікацію Європейської хартії
регіональних мов або мов меншин» в
порядку, встановленому процесуальним
законом.

Згідно ст. 14 Закону України «Про засади
державної мовної політики», із змінами,
внесеними станом на 13.04.2012 року,
судочинство в Україні у цивільних,
господарських, адміністративних і
кримінальних справах здійснюється
державною мовою. У межах території, на
якій поширена регіональна мова (мови),
що відповідає умовам частини третьої
статті 8 цього Закону, за згодою сторін
суди можуть здійснювати провадження
цією регіональною мовою (мовами).
Сторони, які беруть участь у справі,
подають до суду письмові процесуальні
документи і докази, викладені
державною мовою. У межах території, на
якій поширена регіональна мова (мови),
що відповідає умовам частини третьої
статті 8 цього Закону, допускається
подача до суду письмових процесуальних
документів і доказів, викладених цією
регіональною мовою (мовами), з
перекладом, у разі необхідності, на
державну мову.

Враховуючи, що відповідач по справі
вправі не надати згоду на здійснення
провадження у справі регіональною
мовою, позивачу слід враховувати
необхідність здійснювати переклад
документів на державну мову, в разі їх
подальшого викладення на російській
мові.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За положеннями ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.