Справа № 405/2811/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2014 р.
Ленінський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді
Кореняк В.К.
при
секретарі Мишевець Т.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів

В С Т
А Н О В И В :

Позивачка звернулась в суд з
позовом про стягнення на свою користь з
відповідача 4893,70 грн. неустойки за
прострочення сплати аліментів, які
стягнуті з відповідача на підставі
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 27.09.2009 р. на утримання
їхньої спільної доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

На обґрунтування позову
вказується, що зобов»язань по сплаті
аліментів відповідач не виконує, за
період з 01.01.2012 р. по 01.03.2014 р. його
заборгованість по сплаті аліментів
склала 18595,45 грн., нарахована відповідно
до ст. 196 Сімейного кодексу України
неустойка в зв»язку з цим становить
4893,70 грн., тому вказана сума має бути
стягнута з відповідача.

В судове засідання позивачка не
з»явилась, про час і місце розгляду
справи повідомлялась належним чином,
надала до суду заяву про розгляд справи
без її присутності.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав, вказавши, що
заборгованість по сплаті аліментів
виникла не з його вини, оскільки і
позивачка і державний виконавець, в
провадженні якого знаходиться
відповідний виконавчий лист, були
повідомлені про місце його,
відповідача, офіційної роботи, проте не
забезпечили своєчасне направлення
виконавчого листа до бухгалтерії
підприємства. В зв»язку з цим, аліменти
з нього, дійсно, до сьогоднішнього дня
за місцем роботи не утримуються. З
листопада 2013 р. він чотири разів
надсилав за адресою реєстрації
позивачки грошові перекази по 500 грн.,
проте, оскільки позивачка за
відповідною адресою не проживає, гроші
були йому повернуті. Крім того,
посилається на складний матеріальний
стан його та його нової сім»ї.

Заслухавши пояснення відповідача,
показання свідка ОСОБА_4, вивчивши
матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає задоволенню повністю.

В судовому засіданні встановлено,
що згідно рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 27.02.2009
р. з відповідача на користь позивачки
на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,стягнуто аліменти в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку, доходу, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно, до
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Виконавче провадження з
виконання виконавчого листа, виданого
на підставі вказаного рішення суду,
знаходиться в Кіровському ВДВС
Кіровоградського міського управління
юстиції. За період з 01.01.2012 р. по 01.03.2014 р.
заборгованість по сплаті аліментів
державним виконавцем визначена в 18595,45
грн. і до сьогоднішнього дня вказана
заборгованість не погашається.

На викладені обставини вказує
відповідач, вони підтверджені
показаннями свідка ОСОБА_4 і
матеріалами справи, в зв»язку з чим
вважаються судом встановленими.

Також суд вважає встановленою вину
відповідача у виникненні вказаної вище
заборгованості по сплаті аліментів.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
підтвердила, що відповідач з»являвся
до неї, як державного виконавця, на всі
виклики і повідомляв про місце своєї
роботи та знаходження бухгалтерії
підприємства, проте до сьогоднішнього
дня не вдалося забезпечити примусове
виконання рішення суду. На неналежну
роботу державного виконавця як
обставину, яка виключає його вину у
виникненні заборгованості посилається
в судовому засіданні відповідач. Судом,
в зв»язку з цим відзначається, що
відповідач є зобов»язаним до сплати
аліментів позивачці незалежно від
того, чи належно виконують свої
службові обов»язки працівники
Державної виконавчої служби, ОСОБА_2
знав про існування заборгованості по
сплаті аліментів, проте не вжив дієвих
заходів для погашення такої
заборгованості доступними для нього
способами, в зв»язку з чим вказану
заборгованість не можна вважати
виниклою з незалежних від нього
обставин.

Аналізуючи встановлені в
судовому засіданні обставини суд
відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 196
Сімейного кодексу України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов»язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено виникнення заборгованості
по сплаті аліментів на користь
позивачки з вини відповідача, остільки
позивачка має право на стягнення з
відповідача неустойки за час
прострочення.

Відповідач не надав в судовому
засіданні належних доказів
перебування його і його сім»ї у
складному матеріальному стані,
позивачкою заявлено вимогу про
стягнення 4893,70 грн. неустойки, судом
розглядається справа в межах заявлених
вимог, а тому суд відзначає
відсутність підстав для зменшення
заявленої суми неустойки і
необхідність стягнення з відповідача
на користь позивачки саме 4893,70 грн.

З урахуванням викладеного, на
підставі ст. 196 Сімейного кодексу
України і керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88,
212-215 ЦПК України, суд -

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 4893,70 грн. неустойки за
прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 243,60 грн. судових витрат по
справі.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
В. К. Кореняк