Справа № 286/1331/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Першко А. А.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Овручі справу за
позовом ОСОБА_3 до відповідачів:
1.ОСОБА_6, 2.Ігнатпільської сільської
ради Овруцького району Житомирської
області, третя особа: Реєстраційна
служба Овруцького районного
управління юстиції Житомирської
області, про встановлення факту
належності домоволодіння на праві
спільної сумісної власності та
визнання права власності на 1/2 частину
домоволодіння , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з
позовною заявою до відповідача 1.ОСОБА_6
та відповідача 2.Ігнатпільської
сільської ради Овруцького району
Житомирської області, в якій, з
врахуваннмя уточнення позовних вимог,
на підставі ст.86 ЦК УРСР 1963 року та ст.22
КпШС УРСР 1969 року просить встановити
факт належності на праві спільної
сумісної власності позивачу ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, домоволодіння № АДРЕСА_2 та
визнати за позивачем право власності
на 1/2 його частину, мотивуючи тим, що з
08.01.1964 року по 15.06.2006 року вона
знаходилась у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в
часі шлюбу у 1976 році вони за спільні
кошти побудували будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_2, тобто
домоволодіння є спільною сумісною
власністю подружжя, в якому
зареєструвались та стали спільно
проживати і вести спільне
господарство, однак,
правовстановлюючих документів на
нього не виготовили; на день смерті
ОСОБА_5 позивач продовжувала проживати
та бути зареєстованою у спірному
домоволодінні, яке є єдиним її житлом,
тоді як ОСОБА_5 на день своє смерті був
зареєстрований в дочки ОСОБА_6 -
відповідача 1 у справі, в м.Сватове
Луганської області, яка є єдиним
спадкоємцем померлого та претендує на
його майно, в тому числі на спірне
домоволодіння.

Відповідачі та третя особа, будучи
належно повідомленими про розгляд
справи, в судове засідання не прибули.
Відповідач 1 та третя особа про причини
неявки не повідомили. Проте відповідач
1 подала письмове заперечення на
позовну заяву, в якому просила у
задоволенні позовних вимог відмовити,
з мотивів у ньому наведених. Відповідач
2 подав заяву про розгляд справи за
відсутності його представника, проти
задоволення позову не заперечує.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали, просили позов задоволити, з
мотивів у ньому наведених, наполягали
на розгляді справи по суті в цьому
судовому засіданні, оскільки
відповідачі та треті особи належним
чином повідомлені про розгляд справи
та у справі достатньо доказів для
розгляду справи по суті, при цьому
вважають, що відповідач 2, зазначивши у
поданій ним заяві, що проти задоволення
позову не заперечує, тим самим визнав
позов.

Таким чином, заслухавши думку
учасників процесу, дослідивши та
перевіривши докази у справі, суд дійшов
наступних висновків.

З 08.01.1964 року по 15.06.2006 року позивач
ОСОБА_3 знаходилась у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, що стверджується копіями
свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1,
свідоцтва про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_2, свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3.

В часі шлюбу з позивачем ОСОБА_5, який
проживав у с.Ігнатпіль, було надано
дозвіл на будівництво житлового
будинку у присадибному фонді колгоспу
ім.Шевченка, що стверджується копіями
рішення виконкому Овруцької районної
ради депутатів трудящих Житомирської
області від 28.06.1973 року № 300 та виписки
від 17.04.1973 року з протоколу № 4
засідання правління колгоспу
ім.Шевченка від 07.04.1973 року. З цією метою
на підставі вказаної виписки з
протоколу від 17.04.1973 року та рішення
виконкому Овруцької районної ради
депутатів трудящих Житомирської
області від 28.06.1973 року № 300 із землі
колгоспу ім.Шевченка було виділено
земельну ділянку площею 600 кв.м. під
забудову садиби в с.Ігнатпіль
Овруцького району Житомирської
області, а саме для будівництва
житлового будинку та надвірних
будівель: сараю, льоху та вбиральні,
термін будівництва 1973-1975 роки, що
стверджується копією свідоцтва про
забудову садиби в сільських населених
пунктах, виданого виконкомом Овруцької
районної ради депутатів трудящих
Житомирської області на ім'я
забудовника ОСОБА_5. При цьому земельну
ділянку в натурі відведено та зроблено
розробку фундаменту під будівництво
житлового будинку і господарських
споруд 03.05.1973 року, що стверджується
копією акту від 03.05.1973 року.
Забудовником погоджено проект на
спорудження будинку, що стверджується
копією проекту № 181-16.

Як вбачається з довідок виконавчого
комітету Ігнатпільської сільської
ради Овруцького району Житомирської
області від 18.10.2013 року № 956, від 01.01.2013
року № 973 та № 974, згідно з записами в
погосподарських книгах (1983-2015рр.)
домогосподарство по АДРЕСА_2
побудоване 1976 року, його головою до
23.08.2006 року був ОСОБА_5, у господарстві з
01.01.1983 року по даний час зареєстрована і
проживає ОСОБА_1. Згідно з наданими на
запит суду 24.06.2014 року відомостями
адресно-довідкового підрозділу
територіального органу ДМС України в
Луганській області, ОСОБА_5 був
зареєстрований у АДРЕСА_1 з 02.03.2007 року.

Інвентаризацію домоволодіння по
АДРЕСА_2 проведено Коростенським МБТІ
на замовлення ОСОБА_3 лише у 2013 році, що
стверджується копією технічного
паспорта на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, виготовленого станом
на 17.12.2013 року та затвердженого
начальником Коростенського МБТІ 30.12.2013
року.

Згідно з наданою Реєстраційною службою
Овруцького районного управління
юстиції Житомирської області у
відповідь на запит суду 02.04.2014 року
інформацією з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно щодо
об'єктів нерухомого майна, на будинок
АДРЕСА_2 права власності, інші речові
права, іпотеки, обтяження не
зареєстровані.

При вирішенні даного спору про
встановлення факту належності
домоволодіння на праві спільної
сумісної власності та визнання права
власності на 1/2 частину домоволодіння
суд керується законодавством, яке
регулювало виникнення права власності
на момент закінчення будівництва
житлового будинку, споруд, тобто у
даному спорі суд керується положеннями
Цивільного кодексу УРСР 1963 року,
Кодексу про шлюб і сім'ю УРСР 1969 року,
Законом України «Про власність»,
Законом України від 07 грудня 1990 року №
553-ХІІ «Про місцеві Ради народних
депутатів та місцеве і регіональне
самоврядування», Законом України від
25.12.1974 року «Про державний нотаріат»,
постановою Ради Міністрів Української
РСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок
обліку житлового фонду в Українській
РСР», Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 13.04.1979
року за № 112/5, Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 12.05.1985
року № 5-24-26, Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР від 31.01.1966 року,
Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженою наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31.10.1975 року
№ 45/5, Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих,
затвердженою наказом Міністра юстиції
УРСР від 19.01.1976 року № 1/5 тощо.

За змістом п.62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах.

За змістом вищезазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житловий будинок, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих Рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих Рад. Погосподарські книги є
особливою формою статистичного обліку,
що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку. Як уже
зазначалось вище, відповідно до
довідок виконавчого комітету
Ігнатпільської сільської ради
Овруцького району Житомирської
області від 18.10.2013 року № 956, від 01.01.2013
року № 973 та № 974, згідно з записами в
погосподарських книгах (1983-2015рр.)
домогосподарство по АДРЕСА_2
побудоване 1976 року, його головою до
23.08.2006 року був ОСОБА_5, у господарстві
разом з ним була з 01.01.1983 року була
зареєстрована ОСОБА_1. Проте,
незважаючи на внесення записів у
погосподарські книги щодо спірного
домоволодіння з 1983 року, із зазначенням
року побудови та введення будинку в
експлуатацію - 1976, ОСОБА_5, як і ОСОБА_1,
право власності на нерухоме майно не
оформили та в БТІ не зареєстрували.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність
на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995
року № 56, передбачала обов'язкову
реєстрацію (інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції). Тобто записи у
погосподарських книгах визнавались в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності.

Тому при вирішенні питання щодо
належності особі (особам) на праві
власності домоволодіння, записи у
погосподарських книгах оцінюються
судом у сукупності з іншими доказами,
зокрема технічним паспортом на садибу,
документами про відведення в
установленому порядку земельної
ділянки під забудову тощо.

Згідно з ст.86 ЦК УРСР 1963 року право
власності - це врегульовані законом
суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження майном.
Згідно з ст.112 ЦК УРСР 1963 року майно може
належати на праві спільної власності
двом чи кільком громадянам.
Розрізняється спільна власність з
визначенням часток (часткова
власність) або без визначення часток
(сумісна власність). Згідно з ст.22 КпШС
УРСР 1969 року майно, нажите подружжям за
час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю; кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном; подружжя
користується рівними правами на майно
і в тому разі, якщо один з них був
зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з
інших поважних причин не мав
самостійного заробітку.

З огляду на встановлені дослідженням
доказів обставини справи та зазначені
норми права в сукупності, суд вважає
доведеним факт належності
домоволодіння № АДРЕСА_2 на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Відтак, позовні вимоги до відповідача 2
Ігнатпільської сільської ради
Овруцького району слід задоволити
повністю, встановити факт належності
домоволодіння та визнати за позивачем
право власності на 1/2 частину спірного
домоволодіння. Щодо цих же позовних
вимог до відповідача 1 ОСОБА_6, то у їх
задоволенні до неї слід відмовити,
оскільки відповідач 1 своїх спадкових
прав після смерті ОСОБА_5 не
реалізувала та не оформила, що
вбачається з наданих на запит суду
відповідей Овруцької державної
нотаріальної контори Житомирської
області від 01.04.2014 року № 650/01-16, Першої
Сватівської державної нотаріальної
контори Луганської області від 10.04.2014
року № 360/01-16 та Другої Сватівської
державної нотаріальної контори
Луганської області від 08.04.2014 року №
191/01-16, якими повідомлено, що після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5
спадкова справа не заводилась,
оскільки спадкоємці із заявами про
прийняття спадщини або відмову від її
прийняття та заявами про видачу
свідоцтв про право на спадщину до
нотаріальних контор не звертались. А
стверджувати, що відповідач 1 ОСОБА_6
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5
спільним з ним проживанням також немає
підстав, оскільки згідно із здобутими
судом відомостями адресно-довідкового
підрозділу територіального органу ДМС
України в Луганській області, ОСОБА_6
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, а
ОСОБА_5 з 02.03.2007 року був зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1. У суду немає
підстав не довіряти довідкам
адресно-довідкового підрозділу
територіального органу ДМС України в
Луганській області.

Позивач звільнена від сплати судового
збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір».

Тому керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 196, 212-215,
218, 256 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги до Ігнатпільської
сільської ради Овруцького району
Житомирської області задоволити
повністю.

Встановити факт належності
домоволодіння № АДРЕСА_2 на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину домоволодіння № АДРЕСА_2.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6
- відмовити.

Стягнути з Ігнатпільської сільської
ради Овруцького району Житомирської
області на користь держави 567,68 грн.
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Овруцький районний
суд Житомирської області в Апеляційний
суд Житомирської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Вачко