САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Справа № 726/858/14-ц
Провадження №2/726/292/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2014
м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у
складі: головуючого судді Тріски А. І.,
при секретарі Осипчук Ю.М., особи які
брали участь у судовому розгляді:
представник позивачів ОСОБА_1,
позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернівці цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Чернівецької міської
ради про визнання права власності на
спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до
суду з позовом до Чернівецької міської
ради про визнання права власності на
спадкове майно.

В позові посилаються на те, що їх батьку
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, належав
будинковолодіння АДРЕСА_1, який
складається з: житлового будинку літ.
«А», загальною площею 55,70 м. кв. в т.ч.
житлової - 38,20 та допоміжної - 17,50 м. кв., а
також веранди літ. «а», тераси літ. «аі»,
тераси літ. «а2», літньої кухня літ. «Б»,
сараю літ. «В», сараю літ. «Г»., однак за
життя належно оформити вказане майно
він не встиг. Вказують, що інших
спадкоємців за законом чи заповітом
немає. Посилається на те, що вони
відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України,
прийняли спадщину, оскільки постійно
проживали із спадкодавцем на день
відкриття спадщини.

Крім того вказує, що в кінці 2013 року
вони звернулися до нотаріальної
контори з метою отримання спадкового
майна, однак їм було відмовлено у
вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з
відсутністю у спадкодавця
правовстановлюючих документів на
вказаний вище будинок.

Вказують на те, що оформити право
власності на вказане майно вони не
можуть, оскільки спадкодавець за життя
не оформив право власності на вказане
майно.

Просять визнати за ними право
власності на спадкове майно а саме: по
1/2 частці житлового будинку з належними
до нього господарськими будівлями і
спорудами за адресою: АДРЕСА_1

Позивачі та їх представник в судовому
засіданні позов підтримали повністю та
просять його задовольнити.

Представник Чернівецької міської ради
Баланецький О. в судове засідання не
з'явився та подав до суду заперечення
на позов. Вказує на те, що відповідно до
схематичного плану земельної ділянки
інвентаризаційної справи,
виготовленої Чернівецьким комунальним
обласним бюро технічної
інвентаризації, будівлі літ.Б, літ.В,
літ.Г, літ,Е, літ.Ж, літ.И, літ.К розміщені
по межі земельної ділянки, будівля
літ.Д та фундамент біля цієї будівлі
розташовані на відстані менше 1,0 м від
межі сусідньої земельної ділянки, чим
порушено вимоги пункту 3.25* ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень». Крім
того, відповідно до пункту 3.30 вказаних
вище ДБН 360-92** спорудження надвірних
господарських будівель по лінії
забудови вулиць і проїздів
забороняється. Також вказує в
запереченні на те, що матеріалах справи
відсутні будь-які відомості про здачу
спадкового майна в експлуатацію
спадкодавцем, тому вважає, вказану
обставину як підставу для відмови у
задоволенні позову. Крім того, спірне
спадкове майно в силу ДБН 360-92**
відноситься до самочинного, тому до
спадкоємців може перейти тільки
будівельні матеріали, обладнання, які
були використані в процесі
будівництва, але не право власності на
об'єкт в цілому. Просить в позові
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивачів та
їх представника, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, який був
батьком позивачів, помер ІНФОРМАЦІЯ_1
та спадкоємцями після його смерті є
позивачі.

Також встановлено, що постановою
державного нотаріуса від 05.05.2014 року
позивачам було відмовлено у видачі
свідоцтва про право власності на
спадщину у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів у
спадкодавця.

Згідно технічного паспорту вбачається,
що будинок АДРЕСА_1 складається з:
житлового будинку літ. «А», загальною
площею 55,70 м. кв. в т.ч. житлової - 38,20 та
допоміжної - 17,50 м. кв., а також веранди
літ. «а», тераси літ. «аі», тераси літ.
«а2», літньої кухня літ. «Б», сараю літ.
«В», сараю літ. «Г» інвентаризаційною
вартістю 219974 грн.

З оригіналу матеріалів
інвентаризаційної справи, наданої
позивачами для огляду суду, вбачається,
що будинковолодіння АДРЕСА_1, а саме
певна його частина була побудована в 1968
році , та самочинно перебудована в 1991
році батьком позивачів. В експлуатацію
здана не була та правовстановлюючі
документи на нього відсутні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження того, що майно
відповідає будівельним та іншим
вимогам надійності та можливе його
безпечна експлуатація.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 Цивільного
кодексу України на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно вимог п. 3.25* ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень» для
догляду за будівлями і здійснення їх
поточного ремонту відстань до межі
сусідньої ділянки від найбільш
виступної конструкції стіни треба
приймати не менше 1,0 м; при цьому
повинно бути забезпечене влаштування
необхідних інженерно-технічних
заходів, що запобігатимуть стіканню
атмосферних опадів з покрівель та
карнизів будівель на територію
суміжних ділянок. Однак всупереч
вказаним нормам, спадкове майно, а саме:
будівлі літ.Б, літ.В, літ.Г, літ,Е, літ.Ж,
літ.И, літ.К розміщені по межі земельної
ділянки а будівля літ.Д та фундамент
біля цієї будівлі розташовані на
відстані менше 1,0 м від межі сусідньої
земельної ділянки. Згода сусідів
(сусідніх землекористувачів) відсутня.

Відповідно до приписів ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Обставини справи, згідно до положень ч.
2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Крім того рішення суду не
може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд,
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, які беруть участь у справі.

Виходячи з обставин встановлених по
справі, на підставі наведеного, суд
приходить до наступних висновків.

Спадкове нерухоме майно, на яке просять
визнати право власності позивачі, є
самочинним, що випливає з технічного
паспорту. Крім того, позивачами не
надано до суду жодного доказу, що
будинковолодіння відповідає вимогам
державних стандартів, будівельних норм
та правил, міцності, стійкості, та
необхідної довговічності. Відсутні
докази на підтвердження того, що
будинок придатний до експлуатації.

Також відсутні докази того що
самочинне будівництво, не порушує
інтереси третіх осіб (власників
сусідніх земельних ділянок).

Крім того дійсно позивачі мають
можливість звернутись до суду з
позовом, щодо того, що спірне спадкове
майно в силу ДБН 360-92** відноситься до
самочинного, а тому вони мають право як
спадкоємці, визнати право валасності
на будівельні матеріали, обладнання,
які були використані в процесі
будівництва спірного
будинковолодіння, але не право
власності на об'єкт в цілому. Така
позовна вимога перед судом не
ставилась, тому відповідно до принципу
диспозитивності цивільного
судочинства, суд вважає, що необхідно
відмовити в позові за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.328, ч.5, 376 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Чернівецької міської ради про визнання
права власності на спадкове майно
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області, через
Садгірський районний суд м.Чернівці
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя А. І.
Тріска