25.07.2014 Справа № 756/1705/14-ц
Унікальний номер 756/1705/14-Ц
Справа №
РІШЕННЯ

Іменем
України

21 липня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Богдан О.О.

при секретарі
Пождемі В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою, вселення до квартири та за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення
від права на спадкування за законом,
визнання права власності на квартиру в
порядку спадкування, визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2013 року позивачка звернулася
до суду з даним позовом. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що після смерті батьків нею
та її братом - відповідачем по справі
ОСОБА_2 була отримана спадщина за
законом - кожним по ? частини квартири
АДРЕСА_1. Дана квартира складається з
трьох ізольованих кімнат, загальною
площею - 68, 60 кв.м., у тому числі житлова
площа - 41, 60 кв.м.: одна кімната - 16,9 кв.м.,
друга кімната - 10, 0 кв.м., третя кімната -
14,7 кв.м., кухня - 7,2 кв.м., ванна кімната - 2.
6 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м, кладова - 1.1
кв.м. Користування кімнатами
здійснюється через невеликий коридор
площею 11. 8 кв.м.

З відповідачем склались неприязні
стосунки і він перешкоджає її
проживанню у спірній квартирі. Також з
ним проживає співмешканка ОСОБА_3, на
проживання якої позивачка не надавала
своєї згоди.

Позивачка неодноразово намагалася
потрапити до квартири, проте
відповідач не впускає її до помешкання
та привласнив її майно та їх батьків.

Позивачка вважає, що саме спадщина
стала приводом для непорозуміння між
нею та відповідачем, оскільки
відповідач, прийнявши спадщину,
самостійно вирішив, з ким йому
проживати та яким майном користуватися
та усіляко став перешкоджати
проживанню позивачки у спірній
квартирі - змінив замки на вхідних
дверях, не бажає впускати її для
здійснення свого права власності.

З цього приводу позивачка
неодноразово зверталася до
правоохоронних органів та дільничного
інспектора міліції, проте вирішити
конфлікт не вдалося. До спірної
квартири відповідач не впускає ні її,
ні працівників міліції.

Позивачка періодично сплачує
комунальні послуги, про що свідчить
довідка про відсутність
заборгованості за надання
житлово-комунальних послуг
відповідно своєї частки.

Враховуючи вищевикладене позивачка
просила суд усунути перешкоди з боку
відповідача ОСОБА_2 у користуванні
власністю шляхом надання їй дублікату
ключів від вхідних дверей квартири
АДРЕСА_1 та вселити її до вищевказаної
квартири, встановити порядок
користування ? частиною квартири.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 27.11.2013 року позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
порядку користування ? частиною
квартири АДРЕСА_1 залишені без
розгляду.

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про ОСОБА_2 про
усунення від права на спадкування за
законом, визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування,
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що вважає, що
ОСОБА_1 повинна бути усунена від
спадкування після смерті їх батька
ОСОБА_4

Зазначив, що ОСОБА_4 з 2004 року через
тяжку хворобу переюбував у
безпорадному стані, а останні два роки
життя був прикутий до ліжка, страждав
хворобою Альцгеймера, перебував на
обліку в Київському міському
психоневрологічному диспансері №3 та
неодноразово лікувався в Київській
міській психоневрологічній лікарні №1
ім. Павлова, потребував постійного
стороннього догляду, визнаний
інвалідом 2 групи безстроково, рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 28.04.2010 року визнаний недієздатним.

За весь час хвороби батька до його
смерті за ним доглядав ОСОБА_2,
створював всі умови для нормального
лікування та проживання. Батько
отримував пенсію 1137,00 грн., якої
частково вистачало на ліки,
проведенням похорон займався також сам
ОСОБА_2

ОСОБА_1була лише зереєстрована з
батьком і з ним не проживала, не
піклувалась про нього. Просив на
підставі вимог ст.ст. 202, 203 ч.5 ст. 1224, 1301
ЦК України його вимоги задовольнити.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 07.04.2014 року позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні власністю, вселення та
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від
права на спадкування за законом,
визнання права власності на квартиру в
порядку спадкування, визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом об»єднані в одне
провадження.

Позивачка в судовому засіданні позов
підтримала. Пояснила суду, що в спірній
трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 вона та
відповідач - рідний брат, проживали
разом зі своїми батьками. У 2006 вона
добровільно виїхала з квартири та
проживала з чоловіком ОСОБА_5 у
цивільному шлюбі. Особистого житла
вони не мали та мешкали на дачі
чоловіка, що знаходиться на АДРЕСА_2.
Взимку вона проживала у батьків у
спірній квартирі та періодично жила
дома. Їх мати ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя допомагала
батькам, чим могла, їздила до мами
лікарню.

З батьком позивачка мала добрі
стосунки. Ніколи не відмовляла йому в
допомозі. Також позивачка зазначила, що
ніколи не відмовляла у допомозі брату,
як опікуну батька щодо догляду за
батьком. Часто були випадки, коли,
навпаки, брат відмовлявся від її
допомоги, повідомляв, що вони все самі
зроблять чи вже зробили. Вона привозила
батьку ліки, памперси, приїжджала
протягом 2010-2011 року 2 рази на тиждень
або півтора, пропонувала пральну
машину, відповідач відмовився. Іноді
купала батька, голила. Зазначила, що
надавала допомогу, як могла, оскільки
працює на дому майстром з пошиття
одягу, має нерегулярний дохід, іншого
житла не має. Своїми діями відповідач
створював обставини, що унеможливлюють
її проживання у спірній квартирі за
місцем реєстрації.

Позивачка повідомила, що відповідач
проживає у спірній квартирі зі
співмешканкою та її сином, який займає
кімнату позивачки, в якій вона залишила
особисті речі. Між нею та співмешканкою
відповідача ОСОБА_7 склались неприязні
стосунки, остання ставиться до неї
агрессивно, дозволяла собі дати
позивачці ляпаса, схопити за волосся,
принижувати і кричати на неї, таким
чином зробивши спільне проживання та
існування неможливим. Зазначаючи, що
вона не допомагала доглядати за
батьком, відповідач має на меті усунути
її від спадкування, хоча при прийнятті
спадку таке питання не ставив, говорив,
що не залишить її без житла і вона
прийняла у спадок ? частину спірної
квартири, за яку весь час сплачувала
комунальні послуги, залишила в
квартирі свої речі, але проживати в ній
не мала можливості, оскільки батько
займав одну кімнату, другу брат з
жінкою, а в третій жив син співмешканки.
Пояснила, що якби не співмешканка та її
син, вона могла б проживати у квартирі.
Батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Про
похорон брат її повідомив на неділю, а
потім по телефону повідомив, що
поховали раніше.

28.12.2012 року позивачка намагалася
вселитися у квартиру, але її не
впустили. Особисте життя з чоловіком не
скалося і іншого житла вона не має,
проживає у подруги. Брат сказав, що
квартира їй не належить. Тричі вона
зверталась до міліції. Заміну замка
виявила 10.11.2012 року. Просить позов
задовольнити, вселити її у спірну
квартиру та зобов»язати відповідача
надати їй дублікат ключів.

Проти позову ОСОБА_2 про усунення від
права на спадкування за законом ОСОБА_1
заперечувала, вважає пояснення
відповідача про те, що вона не
цікавилася батьком та не надавала йому
допомоги, а чекала спадку,
неправдивими, направленими на
позбавлення її власності. Просила в
задоволенні позову ОСОБА_2 до неї
відмовити.

Представник позивачки підтримала в
судовому засіданні позовні вимоги та,
вважаючи їх законними та
обгрунтованими, просила на підставі
вимог ст.ст. 358, 319, 321, 386 ЦК України позов
задовольнити, в задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовити, оскільки позивачка
отримала спадок і має частину спірної
квартири у власності, завжди
сплачувала за неї. Що стосується
усунення від спадкування, то вона
ніколи не відмовляла ні батьку, ні
брату у допомозі і надавала допомогу з
врахуванням свого заробітку, часу та
того, що вона не проживала, як брат, з
батьком і не могла знаходитись поруч
цілодобово.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти
позову ОСОБА_1 заперечував, свій позов
про усунення ОСОБА_1 від права на
спадкування за законом, визнання права
власності на квартиру в прядку
спадкування, визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом підтримав і просив його
задовольнити. Пояснив суду, що вважає,
що його сестра ОСОБА_1 неналежним чином
виконувала свої обов»язки щодо
допомоги батьку, який був визнаний
недієдатним і потребував сторонньої
допомоги. З 2006 року сестра не проживала
у спірній квартирі і влаштовувала своє
особисте життя. Після смерті матері у
2007 році навідувала хворого батька 1 раз
на 3 місяці. З 2007 року по 2010 рік він
неодноразово повідомляв сестрі, що
потрібні кошти на лікарів, але допомоги
від неї не отримував. Пенсію на батька
він отримував приблизно 800-1000 гривень
на місяць. Батько хворів на слабоумство
та з 2006 року на вулицю не виходив,
потребував сторонньої допомоги у
побуті та його цивільна дружина
допомагала весь цей час доглядати
батька, прала йому, годувала, купала.
Сестра приходила зі своїми друзями,
яких він не знає і побоюючись на свої
особисті речі, змінив замки у вхідних
дверях.

Зазначив, що позивачку цікавить лише
квартира, а він не бажає продавати
спірну квартиру, або переїжджати з неї,
при цьому проблеми по догляду за
батьком її не цікавили і в неї ніколи не
було грошей, щоб допомогти. Підтвердив,
що кімната позивачки у квартирі була
зайнята сином його дружини. З приводу
отримання спадку у вигляді частини
спірної квартири, пояснив, що на час
видачі свідоцтва про право на спадщину
25.05.2012 року йому було шкода сестру і він
не заперечував проти отримання нею у
власність ? частини квартири, але тепер
думку змінив.

Представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти позову ОСОБА_1
заперечував, позов свого довірителя
підтримав. Вважає, що ОСОБА_1 ухилялась
від надання допомоги спадкодавцеві
ОСОБА_4, який перебував у безпорадному
стані через тяжку хворобу та мав
потребу у сторонній допомозі, оскільки
не міг себе обслуговувати, а тому в силу
вимог ч.5 ст. 1224 ЦК України повинна бути
усунена від права на спадкування за
законом на ? частину квартири АДРЕСА_1, а
її доля повинна належати на праві
власності ОСОБА_2 На підставі ст.1301 ЦК
України просив визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину,
оскільки встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування після смерті батька.

Суд, вислухавши сторони, свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_13, дослідивши
письмові докази по справі, встановив
наступне.

Спірною є ? частина квартири АДРЕСА_1.
Квартира складається з трьох житлових
кімнат, загальною площею 68,80 кв.м, в тому
числі житовою площею 41,60 кв.м: жилі
кімнати 14,7 кв. м, 10,0 кв.м, 16,9 кв.м (а.с.11-12).

Свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті власника ОСОБА_4
отримали син ОСОБА_2 на ? частку та
донька ОСОБА_1 на ? частку квартири
АДРЕСА_1 (а.с.8).

Позивачка підтвердила сплату за
комунальні послуги спірну квартиру в
своїй частці відповідними квитанціями
на а.с.25-35. Відповідач не заперечує
сплату позивачкою комунальних послуг
за свою частку квартири.

Свідоцтвом про смерть видіним відділом
реєстрації смерті у м. Києві 25.01.2012 року
підтверджується, що ОСОБА_4 - батько
сторін, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.40).

Відповідачем було змінено вхідні замки
до квартири, що підтверджується
поясненнями позивачки, протоколами
усних заяв до органів внутрішніх справ,
постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_2,
довідкою по кримінальному провадженню
від 27.12.2012 року.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до
Оболонського РУГУ МВС України в м.
Києві щодо конфліктів з братом ОСОБА_2,
що підтверджується довідками
районного управління, протоколом усної
заяви від 01.11.2012 року, постановою про
відмову у порушенні кримінальної
справи від 08.11.2012 року.

Довідкою слідчого СВ Оболонського РУГУ
МВС України в м. Києві (а.с.19)
підтверджується конфлікт, що відбувся
10.12.2012 року за адресою спірної квартири
з приводу заміни замків ОСОБА_2 на
вхідних дверях та недопуску другого
власника до квартири.

З довідки форми № 3 вбачається, що
позивачка зареєстрована в
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 36)

Довідкою ЖБК «Арсеналець-17»
підтверджується, що заборгованість з
експлуатаційних витрат та комунальних
послуг за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.
(а.с. 37)

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, тобто
обов'язок доказування покладений на
сторони.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує, що
замінив замки на вхідних дверях
спірної квартири і позивачка ключів не
має, також не заперечує, що не бажає
вселення сестри до квартири, оскільки
вважає, що вона не має на неї права.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, які є сусідами
сторін і проживають поверхом вище,
підтвердили в судовому засіданні, що
позивачка заходила до них та жалілася,
що її не впускають до квартири брат зі
співмешканкою, просила це засвідчити в
суді. Пояснили, що за хворим батьком з
2010 року по 2011 рік доглядав ОСОБА_2 та
ОСОБА_7, проте вони це не афішували і
робили все «тишком-нишком», до квартири
вони не заходили. ОСОБА_10 бачив ОСОБА_1
за останній час 2-3 рази, коли вона
заходила додому, проте він на це увагу
не звертав. ОСОБА_11 пояснила, що до
смерті батька вона ОСОБА_1 не бачила,
проте ОСОБА_1 відвідувала збори
кооперативу.

Свідок ОСОБА_8, яка є сусідкою сторін, є
глухонімою, а тому ні з ким особливо не
спілкується. Разом з тим підтвердила,
що знає, що у 2012 році ОСОБА_1 бажала
вселитися до квартири проте її не
впустили, ОСОБА_1 заходила до неї з
речами та розповідала. ОСОБА_1 у 2010-2011
роках біля будинку.

Свідок ОСОБА_9, сусідка сторін та член
правління ЖБК «Арсеналець-17»,
засвідчила в суді, що після смерті
матері ОСОБА_1 в спірній квартирі не
проживала, але постійно приїжджала і
привозила продукти. Свідок вважає, що
ОСОБА_1 не могла проживати у спірній
квартирі, оскільки там проживає
цивільна дружина ОСОБА_2 ОСОБА_7 і їм
разом жити було неможливо, тому вона
правильно зробила, що пішла з квартири
у 2005-2006 роках, надавши можливість брату
жити сім»єю, крім того, вона поїхала з
квартири, коли в»їхала ОСОБА_7. Свідок
підтвердила, що бачила неодноразово
ОСОБА_1, яка приїжджала до батька з
сумками. Крім того, зазначила, що
відповідач теж у 90-х роках певний час не
проживав у спірній квартирі і вважає
несправедливим залишати позивачку без
житла, яке на неї було видано державою
її батькам.

Свідок ОСОБА_12 є подругою ОСОБА_1,
пояснила в судовому засіданні, що знає
позивачку 13-14років і наразі ОСОБА_1
проживає у неї у м.Вишгороді, оскільки
не має житла. Підтвердила, що коли
батько ОСОБА_1 був лежачій хворий, вона
працювала і приїжджала кожного тиждня,
при цьому жила далеко від Оболоні.
Після смерті матері брат з сестрою
конфліктував, змінив замки, щоб вона не
попала до квартири. ОСОБА_1 певний час
проживала з чоловіком у цивільному
шлюбі і жила на його дачі, але відносини
не склалися і жити їй немає де.
Проживати з цим чоловіком у квартирі,
де жив брат з співмешканкою і дитиною,
можливості не було. ОСОБА_1 розповідала
їй, що ОСОБА_7 кидалась на неї з
кулаками. Брат зі співмешканкою просив
її надати дозвіл на реєстрацію її сина
у спірній квартирі.

Свідок ОСОБА_12 підтвердила, що
приїжджала з ОСОБА_1 до її батька і вона
доглядала його, привозила сумки. ОСОБА_7
кидалась на позивачку та не давала
можливості щонебудь зробити, говорила,
щоб «краще збігали за горілкою».
Підтвердила, що між ними конфлікт.
Відповідача у квартирі свідок не
зустрічала.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що
проживає у квартирі ОСОБА_2 в якості
цивільної дружини з 2004 року, спільних
дітей не мають. З 2004 року по 2011 рік у
спірній квартирі разом з ними проживав
її син. Засвідчила, що позивачка
приїжджала 4 рази на рік на 15 хвилин та
до хворого батька не заходила,
провокувала скандали, драки. Весь
догляд за батьком здійснювали вона та
ОСОБА_2, і їм було дуже важко, а тому, на
її погляд,позивачка не має право на
спадщину у виді частки спірної
квартири.

Крім того,свідок ОСОБА_7 підтвердила в
суді, що вона чинить перешкоди
позивачці у користуванні квартирою і
буде чинити. Пояснила, що ОСОБА_1
постійно рази 4 відмовляла їм у наданні
будь-якої допомоги щодо догляду батька,
який потребував допомоги, проте
зазначити деталі - за яких оставин вона
відмовила, в чому саме, коли, пояснити
не змогла. Крім того, на питання суду,
чому свідок не викликала міліцію з
приводу влаштування бійок ОСОБА_1,
свідок ОСОБА_7 відповіла, що їй
«простіше вигнати ОСОБА_1 за шиворот,
чим викликати міліцію». Вважає, що
позивачка ніхто,бо вона не жила у
квартирі. Підтвердила, що користується
спірною житловою площею проте не
сплачує за неї, оскільки не
зареєстрована, до них приїжджає її син
та онуки. Спільного проживання з ОСОБА_1
не бажає.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що знає
ОСОБА_1 7 років, вони дружать. ОСОБА_1
брала її з собою до квартири, де
перебував хворий батько 4-5 разів.
Позивачка приносила продукти, це було
вдень, брата ОСОБА_1 вона не бачила,
проте завжди зустрічала ОСОБА_7).
ОСОБА_1 пропонувала ОСОБА_7 свою
допомогу, проте ОСОБА_7 говорила, що не
потрібно. Свідок пояснила, що чекала на
кухні ОСОБА_1 пока та голила батька.
3роки тому ОСОБА_1 брала в борг гроші на
ліки батьку. Крім того, зазначила, що
всі рази, що вона бувала з ОСОБА_1 у
квартирі ОСОБА_7 намагалась перейти на
іншу розмову від теми догляду батька,
пропонувала випити та показувала свої
прикраси.

Згідно ст.155 ЖК України, власник
квартири та її частки не може бути
позбавлений права користування жилим
приміщенням, крім випадків,
передбачених законом.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Судом встановлено обставини чинення
перешкод ОСОБА_2 та ОСОБА_7 позивачці у
користуванні власністю - ? частиною
квартири АДРЕСА_1, факт заміни замків на
вхідних дверях спірної квартири, що
підтвердив сам відповідач, свідки.

Факт того, що позивачка набула право
власності на спадщину і відповідач в
цьому не заперечував до того часу, поки
вона не почала вселятися до квартири,
підтверджує небажання спільного
користування квартирою. Відповідач
підтвердив, що не бажає проживання у
квартирі сестри та продавати квартиру.
Співмешканка ОСОБА_2 також підтвердила
своє небажання проживання позивачки у
спірній квартирі та, крім того,
виявляла неповагу до неї і в судовому
засуданні. Зазначені дії відповідача
прямо порушують права позивачки на
володіння, користування та
розпорядження власністю.

В судовому засіданні поясненнями
сторін, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 встановлено, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 і його співмешканки склались
вкрай неприязні стосунки ще за життя
батька, на підставі чого суд прийшов до
висновку, що за таких обставин сторони
не могли фізично проживати в одній
квартирі. З огляду на те, що в спірній
квартирі проживав хворий батько, то і
повноцінний постійний догляд за ним
могли надавати особи, які з ним
проживали і користувалися житлом.

Відповідно до ст.202 СК України
повнолітні дочка, син зобов»язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

За ст. 203 СК України дочка, син, крім
сплати аліментів зобов»язані брати
участь у додаткових витратах на
батьків, викликаних тяжкою хворобою,
інвалідністю або немічністю.

Відповідно до абзацу 2 ч.3 ст. 1224 ЦК
України не мають права на спадкування
за законом зокрема, поновлітні діти,які
ухилялися від виконання обов»язку щодо
утримання спадкодавця, якщо ця
обставина встановлена судом.

Судом встановлено, що спадкодавецю
ОСОБА_4 за життя було встановлено другу
группу інвалідності за загальним
захворованням, що підтверджується
довідкою МСЕК.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 28.04.2010 року ОСОБА_4 визнаний
недієздатним.

Згідно посвідчення, виданного
опікунською радою Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації ОСОБА_2 призначений
опікуном над ОСОБА_4 і над його майном
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 18.03.2011 року.

Згідно довідки Київського міського
психоневрологічного диспансера №3 від
15.03.2006 року ОСОБА_4 поставлено діагноз
органічне ушкодження центральної
нервової системи судинно атрофічного
генезу з вираженими
интеллектуально-мнестичним зниженням.
Псиоорганічний синдром. Потребує
стаціонарного обстеження у КМПНЛ №1,
вирішення витання ступеня втрати
працездатності. Потребує постійного
стороннього догляду та нагляду.

Заявляючи позовну вимогу про усунення
від спадкування частини спірної
квартири сестрою ОСОБА_2 пояснював, що
він та дружина жили з бітьком, важко за
ним доглядали, при цьому батько був
визнаний недійєздатним і він був
призначений його опікуном, разом з тим
ОСОБА_2 не надав суду доказів щодо
відмови ОСОБА_1 в утриманні батька, і що
він звертався до неї з такою вимогою.
Також суд враховує, що між сторонами
визначився порядок проживання, і
негативні відносини між сторонами не
сприяли спільному догляду, при цьому
ОСОБА_2 не пропонував сестрі переїхати
до квартири і здійснювати утримання
батька, не звільнив їй кімнату для
цього.

Суду позивачем ОСОБА_2 не надано
доказів щодо отримання пенсії батьком,
додаткових витрат на утримання,
звернення до поліклініки ОСОБА_2, до
соціальної служби за допомогою,
стаціонарного лікування, не надано
доказів відмови ОСОБА_1 від утримання
батька - ухилення нею від своїх
обов»язків, не надано доказів, що вона
могла надати більшу допомогу в
утриманні спадкодавця і мала для цього
можливість та відмовила в цьому.

Судом встановлено, що більшу частину
догляду за батьком здійснював ОСОБА_2,
разом з тим, вважає, що відповідач взяв
на себе цей обов»язок, залишившись
проживати з батьком та оформивши опіку
над ним, надавав утримання батьку
виходячи зі своїх можливостей, при
цьому суд враховує можливості надання
утримання позивачкою, яка проживала
окремо в іншому районі міста,
орендувала житло за 1500 грн. на місяць,
що підтверджується розписками,
сплачувала комунальні послуги за свою
частину власності у квартирі,
працювала і надавала допомогу батьку
відповідно до своїх можливостей, що
підтвердили свідки. Суд критично
відноситься до пояснень ОСОБА_2 та
свідка ОСОБА_7 стосовно того, що
позивачка майже не допомагала,
оскільки судом встановлено, що
позивачка приходила до батька і
намагалась допомагати у догляді, разом
з тим питання утримання батька спільно
між братом та сестрою вирішено не було,
натомість сторони постійно
конфліктували, переслідуючі свої
інтереси.

Суд також враховує відсутність
будь-якого іншого житла у позивачки і
те, що спірна квартира була отримана її
батьком на сім»ю з чотирьох осіб, до
складу якого входить позивачка.

Відповідно до вимог ст. 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування,а також в інших випадках
встановлених законом.

На час отримання ОСОБА_1 свідоцтва про
право на спадщину ОСОБА_2 не заявляв про
будь-які підстави для усунення від
спадкування, хоча вони були йому
відомі, з огляду на його пояснення суду,
а тому суд вважає, що свідоцтво про
право на спадщину видане в порядку,
передбаченому чиним цивільним
законодавством, і підстави для
визнання його недійсним відсутні.

Враховуючи викладене та оцінюючи у
сукупності зібрані у справі докази, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_1
доведеними, обгрунтованим та
законними, її право приватної
власності підлягає судовому захисту,
позовні вимоги про вселення до спірної
квартири та зобов»язання ОСОБА_2
усунути перешкоди у користуванні
власністю, надавши ключі від квартири
такими, щопідлягають задоволенню в
повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
усунення від права на спадкування за
законом, визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування,
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом суд вважає
необґрунтованими та недоведеними,
такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1
підлягає стягненню судовий збір в сумі
114 грн. 60 коп. та судові витрати на
відправлення телеграми в сумі 69 грн. 84
коп. та витрати пов*язані з розміщенням
оголошення в ЗМІ в сумі 636 грн. 30 коп. Суд
відмовляє у стягненні витрат позивачки
на ксерокопіювання, оскільки
копіювання здійснювалось нею на
власний розсуд у необхідній їй,а не
суду, кількості.

Керуючись ст.ст. 358, 319, 321, 317,
391, ч.3 ст. 1224, ст. 1301 ЦК України, ст.ст. 202,
203 СК України, ст. 155 ЖК України, п.6
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 року №7 «Про судову
практику у справах про спадкування» та
ст. ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 169, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою, вселення до квартири
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1
перешкоди в користуванні власністю
шляхом надання дублікатів ключів від
вхідних дверей квартири АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий
збір сумі 114 грн. 60 коп., витрати
пов'язані з відправленням телеграми в
сумі 69 грн. 84 коп. та витрати пов'язані з
розміщенням оголошення в засобах
масової інформації в сумі 636 грн. 30 коп.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення від права на спадкування
за законом, визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування,
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Богдан О.О.