АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:
головуючого судді: Мазурик О.Ф.,
суддів: Прокопчук Н.О.,
при секретарі: Калініній Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 19 червня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
В березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на утримання
дитини, посилаючись на те, що з осені 2012
року відносини між подружжям
припинені, шлюб носить формальний
характер, а збереження сім'ї є
неможливим. Позовні вимоги про
стягнення аліментів мотивувала тим, що
від шлюбу з відповідачем мають доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на
її утриманні. У зв'язку з тим, що
відповідач має мінливий дохід, при
цьому не надає матеріальної допомоги
на утримання доньки, просила стягнути з
ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у
твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн.
Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 19 червня 2014 року позов
задоволено частково. Шлюб,
зареєстрований 13.06.2008 у Відділі
реєстрації актів цивільного стану
Деснянського району м. Києва між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1 000 грн., починаючи з 27
березня 2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині щодо стягнення аліментів у
розмірі 1000 грн., ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати рішення суду в частині щодо
стягнення аліментів та ухвалити нове,
яким стягнути з нього аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 500
грн. щомісяця до досягнення дитиною
повноліття, оскільки рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та норм процесуального
права без повного з'ясування судом
фактичних обставин справи та належної
оцінки наявним в матеріалах справи
доказам. В апеляційній скарзі зазначив,
що ухвалюючи рішення, суд не врахував
положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу
України, оскільки він допомагає хворій
матері та сестрі, яка також має
малолітню дитину на утриманні.

Відповідач та його представник
ОСОБА_5 в судовому засіданні
апеляційного суду підтримали
апеляційну скаргу, з підстав
викладених в ній та просили
задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні проти
апеляційної скарги заперечувала та
просила залишити рішення суду без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
13 червня 2008 року та мають малолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач не приймає участі у
вихованні дитини та не надає
матеріальної допомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у

твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень статті 184 СК
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій

сумі, підлягає індексації відповідно
до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в
своїх запереченнях на позов відповідач
зазначив, що він не має постійного
місця роботи, перебивається
випадковими та не постійними
заробітками.

За встановлених обставин та наведених
норм, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку щодо обов'язку обох
батьків утримувати дитину та стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги про те, що при
визначенні розміру аліментів суд не
застосував положення ч. 1 ст. 182 СК
України та не врахував матеріальне
становище відповідача, а також те, що
він має матір, яка хворіє та сестру, яка
не працює і має малолітню дитину,
оскільки в порушення вимог,
передбачених ст. 10, 60 ЦПК України
відповідачем не надано суду належних
та допустимих доказів на підтвердження
вказаних доводів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
визначений судом розмір аліментів у 1 000
грн. підлягає зміні, виходячи з
наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» у 2014 році прожитковий
мінімум на місяць для дітей віком до 6
років встановлено у розмірі 1032 грн.,
дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з свідоцтва про народження Серія
НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації
актів цивільного стану Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на час
звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про
стягнення аліментів дитині 5 повних
років.

Статтею 180 Сімейного кодексу України
передбачено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Беручи до уваги наведені обставини та
положення закону, колегія суддів
вважає, що стягнення аліментів на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
до досягнення нею повноліття необхідно
визначати з урахуванням, ст. 180 та ч. 2 ст.
182 СК України, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

На підставі викладеного та враховуючи
положення ст. 180, ч. 2 ст. 182 СК України
щодо обов'язку обох батьків утримувати
дитину до досягнення нею повноліття,
колегія суддів вважає, що рішення суду
необхідно змінити в частині стягнення
аліментів на користь ОСОБА_2 на
утримання доньки ОСОБА_3, зменшивши
розмір аліментів, що підлягає
стягненню щомісячно до досягнення
дитиною повноліття з 1 000 грн. до 800 грн.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалося, а тому у відповідності
до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України судом
апеляційної інстанції не перевірялося.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319,
325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 19 червня 2014 року змінити в
частині щодо визначення розміру
аліментів, зменшивши розмір аліментів,
що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 з 1000 грн. до 800 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/5135/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9902/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Кривов'яз А.П.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.