Справа № 2/487/2435/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

22.07.2014 року Заводський районний
суд м.Миколаєва у складі головуючого
судді Притуляк І.О., при секретарі:
Уманському І.В., за участю представника
позивача: адвоката: ОСОБА_1, третьої
особи: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м.Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган
опіки та піклування Миколаївської
міської Ради про надання дозволу на
тимчасовий виїзд неповнолітньої
дитини за кордон без згоди матері,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4, третя особа орган опіки та
піклування Миколаївської міської
Ради, уточнивши який, просила надати їй
дозвіл на виїзд неповнолітнього сина
ОСОБА_5 за кордон без згоди батька, до
Туреччини у період з 03 серпня 2014 року по
17 серпня 2014 року для відпочинку та
оздоровлення.

У заяві позивач зазначила, що
відповідач є батьком її
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 27.02.2008 року їх шлюб з
ОСОБА_4 було розірвано. Останні три роки
відповідач самоусунувся від
спілкування з сином, його виховання та
утримання.

Відповідно до повідомлення
Центрального РВ ММУ УМВС України
ОСОБА_4 знаходиться у розшуку за
обвинуваченням у вчинені злочину,
передбаченого ст..190 ч.1 КК України.

На даний час вона має можливість
виїхати з дитиною за кордон до
Туреччини, для відпочинку та
оздоровлення. Однак відсутність згоди
батька на виїзд сина, перешкоджає їй у
цьому, тим самим порушуються права
дитини, що і стало підставою для її
звернення до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач та її
представник уточнені позовні вимоги
підтримали.

У судовому засіданні представник
третьої особи просила позов
задовольнити виходячи з інтересів
дитини.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, відповідно до повідомлення
Центрального РВ ММУ УМВС України у
Миколаївській області станом на 22.07.2014
року перебуває у розшуку, оголошеного
08.11.2012 року.

З відома позивача, суд вважає можливим
постановити рішення про заочний
розгляд справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі до 27 лютого 2008 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
НОМЕР_2, видане Міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Миколаївського обласного управління
юстиції 19 травня 2004 року).

Як було встановлено судом, на
даний час позивач має можливість
організувати відпочинок та
оздоровлення дитини за кордоном, а саме
у Туреччині м.Алан'я в період з 03 серпня
2014 року по 17 серпня 2014 року (Договір на
туристичне обслуговування №153 від
20.06.2014 року), однак відсутність згоди
батька дитини на виїзд неповнолітнього
сина за кордон, перешкоджає у цьому.

Відповідно до повідомлення
Центрального РВ ММУ УМВС України у
Миколаївській області 16/м-04аз від 22.07.2014
року - за обліками Центрального РВ ММУ
та ІІПС УМВС України у Миколаївській
області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
знаходиться в активному розшуку,
оголошеному Центральним РВ ММУ УМВС
України у Миколаївській області за
підозрою у вчиненні злочину
передбаченого ст..190 ч.1 КК України від
08.11.2012 року.

Згідно ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст.11 Закону
України «Про охорону дитинства» від 26
квітня 2001 року предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.

Вимоги ч.3 ст.313 ЦК України передбачають,
що фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

За загальними правилами, встановленими
ст.4 Закону України «Про порядок виїзду
з України та в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року та п.4
Правил перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 року №57, оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон, а
виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, здійснюється
за згодою обох батьків (усиновлювачів)
та в їх супроводі, або в супроводі осіб,
уповноважених ними. Виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків, за
нотаріальною згодою, здійснюється за
нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням у ній
держави прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків
відсутній у пункті пропуску.

Законодавство також передбачає
можливість судового вирішення спору
щодо виїзду дітей за межі України без
дозволу того з батьків, який
безпідставно не надає згоду на виїзд
дитини - п.2 ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» та п.4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 року № 57.

Таким чином, законодавством
передбачена можливість і необхідність
вирішення у судовому порядку питання
про надання дозволу на виїзд за кордон
дитини, якій не виповнилося 16 років, із
зазначенням конкретної країни,
конкретної дати виїзду (разового).

Встановлені судом фактичні обставини
справи, свідчать про те, що відсутність
дозволу батька дитини на виїзд за
кордон, суперечить інтересам
неповнолітнього ОСОБА_5, оскільки
позбавляє його можливості здійснити
відпочинок та оздоровлення.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що заявлені
ОСОБА_3 вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню, при цьому, в
даному випадку виїзд дитини за кордон
не пов'язаний із виїздом на постійне
місце проживання разом із матір'ю або
довгострокове перебування за межами
України з інших причин, і тому таке
судове рішення право ОСОБА_4 на
піклування, спілкування чи виховання
сина ніяким чином не порушує і не
обмежує.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8,10,212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Надати дозвіл на тимчасовий
виїзд з України до Туреччини м.Алан'я з
метою відпочинку та оздоровлення у
період з 03 серпня 2014 року по 17 серпня 2014
року дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(свідоцтво про народження НОМЕР_2,
видане Міським відділом реєстрації
актів цивільного стану Миколаївського
обласного управління юстиції 19 травня
2004 року) у супроводі матері ОСОБА_3
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків за даними Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3,
виданий Ленінським РВ ММУ МВС України в
Миколаївській області 28 лютого 2008
року), зобов'язавши її повернути дитину
в Україну після терміну перебування за
кордоном, зазначеного в судовому
рішенні.

Рішення набуває законної сили
через 10 днів після його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в
Миколаївський апеляційний суд через
Заводський районний суд м.Миколаєва в
строк та порядку передбаченому ст.ст.294,
296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його ухвалив, за заявою
відповідача поданою протягом десяти
днів з моменту отримання копії рішення.

СУДДЯ:
І.О.ПРИТУЛЯК

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

Вступна та
резолютивна частини

22.07.2014 року Заводський районний
суд м.Миколаєва у складі головуючого
судді Притуляк І.О., при секретарі:
Уманському І.В., за участю представника
позивача: адвоката: ОСОБА_1, третьої
особи: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м.Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган
опіки та піклування Миколаївської
міської Ради про надання дозволу на
тимчасовий виїзд неповнолітньої
дитини за кордон без згоди матері,

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8,10,212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий
виїзд з України до Туреччини м.Алан'я з
метою відпочинку та оздоровлення у
період з 03 серпня 2014 року по 17 серпня 2014
року дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(свідоцтво про народження НОМЕР_2,
видане Міським відділом реєстрації
актів цивільного стану Миколаївського
обласного управління юстиції 19 травня
2004 року) у супроводі матері ОСОБА_3
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків за даними Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3,
виданий Ленінським РВ ММУ МВС України в
Миколаївській області 28 лютого 2008
року), зобов'язавши її повернути дитину
в Україну після терміну перебування за
кордоном, зазначеного в судовому
рішенні.

Рішення набуває законної сили
через 10 днів після його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в
Миколаївський апеляційний суд через
Заводський районний суд м.Миколаєва в
строк та порядку передбаченому ст.ст.294,
296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, який його ухвалив,
за заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з моменту отримання копії
рішення.

СУДДЯ:
І.О.ПРИТУЛЯК