Придніпровський районний суд
Справа № 711/5142/14-ц
17 червня 2014 року Придніпровський
районний суд м . Черкаси в складі :
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м . Черкаси справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи -
Служба у справах дітей Черкаської
міської ради відділу про надання
дозволу на виїзд неповнолітньої дитини
за кордон без згоди та супроводу
другого з батьків -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною
заявою про дозвіл на виїзд
неповнолітньої дитини за кордон без
згоди та супроводу другого з батьків ,
вказуючи , що в 22.11.2001 році вона та
ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що в
книзі реєстрації актів про одруження
зроблено запис за №1800.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3,
Батьком дитини є відповідач - ОСОБА_2.
Дитина народилася зі слабким
імунітетом часто хворіла, з народження
перебуває на диспансерному обліку в
Черкаській дитячій міській
поліклініці №2 з діагнозом ЧДХ часто
довготривало хворіючи дитина ,
гіперметронічний астигматизм,
атопічний дерматит, ВСД по змішаному
Лікарі наголошували , що захищати
організм від хвороб зобов'язаний
імунітет, який потрібно зміцнювати та
рекомендовано санаторно - курортне
лікування та перебування
довготривалий період , не менше як 21
день для акліматизації , при
можливості хоча б один раз у шість
У Росії у неї є родичі в місті Сочі, яке
розташоване біля моря.
З ними вона має теплі родинні стосунки
і вони піклуються про стан здоров'я її
дитини і завжди запрошують з повагою
гостювати у будь - який зручний для неї
час без обмеження терміну перебування.
Останнім часом у неї з чоловіком -
відповідачем по справі ОСОБА_2
виникають непорозуміння, вони
віддалилися один від одного та він з
незрозумілих для неї мотивів , перестав
надавати згоду на вивіз їхньої дитини
за кордон, що є перешкодою для виїзду
дитини за кордон з метою оздоровлення.
Відповідач не усвідомлює, що поїздка до
моря відповідає інтересам їхньої
дитини та розширює її світогляд та
сприятиме всебічному розвитку.
Згідно ст.33 Конституції України
кожному , хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. Громадянин України не може
бути позбавлений права в будь - який час
повернутися в Україні.
Пункт 18 Правил оформлення і видачі
паспортів громадянам України для
виїзду за кордон і проїзних документів
дитини , їх тимчасового затримання та
вилучення , затверджених постановою КМ
України №231 від 31.03.1995 року , вказує , що
за відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього за кордон може
бути дозволений на підставі рішення
суду .
Згідно п.4 постанови КМ України від
27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України» виїзд з України
громадян, які не досягли 16-ти річного
віку, в супроводі одного з батьків або
інших осіб, уповноважених одним з
батьків за нотаріально посвідченою
згодою, здійснюється:
1 за нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням у ній
держави прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків
відсутній у пункті пропуску.
2без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків у разі пред'явлення
рішення суду про надання дозволу на
виїзд з України громадянину, який не
досяг 16-ти річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків, або його
нотаріально засвідченої копії.

Статтями 7,155 СК України встановлено що
дитина має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією про
права дитини, а батьківські права не
можуть здійснюватись всупереч
інтересам дитини. Здійснення батьками
своїх прав та виконання обов'язків
мають ґрунтуватися на повазі до прав
дитини та її людської гідності.

Статтями 3,6 Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року, учасником якої
є Україна з 27.09.1991 року, встановлено - в
усіх діях щодо дітей , незалежно від
того , здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами , адміністративним чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини, держави
- учасниці забезпечують у максимально
можливій мірі виживання і здоровий
розвиток дитини.

Стаття 27 цієї Конвенції передбачає -
держави - учасниці визнають право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного , морального і соціального
розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Просила суд надати дозвіл на виїзд до
Російської Федерації з України
громадянина України, який не досяг 16-ти
річного віку, ОСОБА_3, ( що народився
ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Черкаси,
Черкаська область , Україна ), у
супроводі його матері, громадянки
України - ОСОБА_1 ( номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м.
Турсунзаде, Таджикістан), без згоди та
супроводу його батька, громадянина
України - ОСОБА_2 (номер облікової
картки платника податків НОМЕР_2,
народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року у м.
Золотоноша Черкаської області) у
період з дня набрання судовим рішенням
законної чинності до 1 вересня 2014 року (
на період літніх канікул ) .

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовну
заяву підтримала .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився , надавши до суду письмову
заяву від 16 червня 2014 року, згідно якої
вбачається , що він справу просить
розглядати без його участі, заяву
ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти
задоволення заяви, надає свою згоду на
виїзд дитини за кордон в період з 1.07.2014
року по 30.08.2014 року.

Представник Служби у справах дітей
Черкаської міської ради Зубалій Н.А.
також просила суд задовольнити заяву
ОСОБА_1, вказуючи , що це відповідає
інтересам неповнолітньої дитини.

Суд , заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,
представника Служби у справах дітей
Черкаської міської ради Зубалій Н.А. ,
дослідивши надані письмові матеріали
справи , вважає, що заява підлягає до
задоволення , виходячи з наступних
підстав .

В судовому засіданні встановлено , що в
22.11.2001 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб, про що в книзі
реєстрації актів про одруження
зроблено запис за №1800.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьком дитини є відповідач - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Їхня дитина , син ОСОБА_3, народився зі
слабким імунітетом, часто хворіє, з
народження перебуває на диспансерному
обліку в Черкаській дитячій міській
поліклініці №2 з діагнозом ЧДХ часто
довготривало хворіючи дитина ,
гіперметронічний астигматизм,
атопічний дерматит, ВСД по змішаному
типу.

Лікарі наголошували , що захищати
організм від хвороб зобов'язаний
імунітет, який потрібно зміцнювати та
рекомендовано санаторно - курортне
лікування та перебування
довготривалий період , не менше як 21
день для акліматизації , при
можливості хоча б один раз у шість
місяців на морі.

За поясненнями позивачки ОСОБА_1, у
Росії у неї є родичі дві тітки та
двоюрідна сестра ОСОБА_4. в місті Сочі,
яке розташоване біля моря.

З ними вона має теплі родинні стосунки
і вони піклуються про стан здоров'я її
дитини і завжди запрошують з повагою
гостювати у будь - який зручний для неї
час без обмеження терміну перебування.

Також, встановлено , що на теперішній
час у позивачки з відповідачем ОСОБА_2
виникають непорозуміння, вони
віддалилися один від одного та ОСОБА_2 з
незрозумілих для неї мотивів , перестав
надавати згоду на вивіз їхньої дитини
за кордон, що є перешкодою для виїзду
дитини за кордон з метою оздоровлення.

Відповідно до ст.150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини , її фізичний , духовний та
моральний розвиток .

Враховуючи , що неповнолітній ОСОБА_3
часто хворіє та потребує санаторно -
курортного лікування , в тому числі і
біля моря , суд вважає, що поїздка
дитини до Росії та до моря м . Сочі
відповідає інтересам дитини та
розширює її світогляд та це сприятиме
всебічному розвитку.

Згідно ст.33 Конституції України
кожному , хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. Громадянин України не може
бути позбавлений права в будь - який час
повернутися в Україні.

Пункт 18 Правил оформлення і видачі
паспортів громадянам України для
виїзду за кордон і проїзних документів
дитини , їх тимчасового затримання та
вилучення , затверджених постановою КМ
України №231 від 31.03.1995 року , вказує , що
за відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього за кордон може
бути дозволений на підставі рішення
суду .

Згідно п.4 постанови КМ України від
27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України» виїзд з України
громадян, які не досягли 16-ти річного
віку, в супроводі одного з батьків або
інших осіб, уповноважених одним з
батьків за нотаріально посвідченою
згодою, здійснюється:

1 за нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням у ній
держави прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків
відсутній у пункті пропуску.

2без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків у разі пред'явлення
рішення суду про надання дозволу на
виїзд з України громадянину, який не
досяг 16-ти річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків, або його
нотаріально засвідченої копії.

Статтями 7,155 СК України встановлено , що
дитина має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією про
права дитини, а батьківські права не
можуть здійснюватись всупереч
інтересам дитини.

Здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності.

Статтями 3,6 Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року, учасником якої
є Україна з 27.09.1991 року, встановлено - в
усіх діях щодо дітей , незалежно від
того , здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами , адміністративним чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини, держави
- учасниці забезпечують у максимально
можливій мірі виживання і здоровий
розвиток дитини.

Стаття 27 цієї Конвенції передбачає -
держави - учасниці визнають право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного , морального і соціального
розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Згідно до п. 18 Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини , їх тимчасового
затримання та вилучення , затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 31.03.1995 року №231 оформлення
проїзного документу дитини
здійснюється на підставі заяви батьків
законних представників батьків чи
дітей , а у разі , коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою , того з
них , з ким проживає дитина ,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально .

За наявності заперечень одного із
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду .

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про
надання дозволу на виїзд
неповнолітнього сина ОСОБА_3 за кордон,
а тому , будь -які перешкоди у
задоволенні заяви ОСОБА_1 відсутні .

Дитина - неповнолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживає з
позивачкою , а тому , враховуючи
вищенаведений пункт 18 Правил … , ті
обставини , що виїзд ОСОБА_1 за кордон
разом з дитиною не заперечується
представником Служби у справах дітей
Черкаської міської ради , суд вважає ,
що заява ОСОБА_1 підлягає до
задоволення .

Також , за ОСОБА_1 має бути визнано право
самостійно оформляти документи на
виїзд дитини без згоди відповідача .

На підставі наведеного , ст. ст. 11, 60,
213-215, 88 ЦПК України та керуючись ст. 150 СК
України , п. 18 Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини , їх тимчасового
затримання та вилучення , затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 березня 1995 року №231 , ст..ст.2,4,7
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», суд -

В И Р
І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Надати на виїзд до Російської
Федерації з України громадянина
України, який не досяг 16
шістнадцятирічного віку, ОСОБА_3 , що
народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м.
Черкаси, Черкаська область, Україна, у
супроводі його матері громадянки
України - ОСОБА_1 номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1 , яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м.
Турсунзаде, Таджикістан , без згоди та
супроводу його батька, громадянина
України - ОСОБА_2, номер облікової
картки платника податків НОМЕР_2,
народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року у м.
Золотоноша Черкаської області у
період з дня набрання судовим рішенням
законної сили до 1 вересня 2014 року на
період літніх канікул .

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи , які брали
участь у розгляді справи , але не були
присутні при проголошенні судового
рішення , можуть подати апеляційну
скаргу на протязі десяти днів з дня
отримання копії рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ
КЛОЧКО О.В.