АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/1121/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1461/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючого - судді Баса О.Г.

суддів : Карпусь С.А., Матковської Л.О.

при секретарі Кошельнику В.М.

з участю: сторін та адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 23 травня 2014 року за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування
майнової та моральної шкоди
спричиненої дорожньо-транспортною
пригодою.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників розгляду, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди спричиненої
дорожньо-транспортною пригодою. В
обґрунтування вимог зазначав, що 21.07.2012
року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Skoda
fabia», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 по вулиці Л.Українки, 8 в м.
Кам'янець-Подільський, не дотримавшись
безпечної дистанції руху, допустив
зіткнення з належним йому на праві
власності транспортним засобом марки
ВАЗ 21102, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, який був припаркованим та не
рухався. Постановою
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 26.07.2012 року ОСОБА_2 визнано
винним у скоєні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок
зазначеної ДТП автомобіль отримав
механічні пошкодження, вартість
відновлювального ремонту якого
складає 30757 грн.. Страховою компанією
„ПРОВІДНА" частково відшкодовано
вартість завданих збитків в сумі 17800
грн., відповідач сплатив йому 1800 грн.,
решта витрат по відновленню автомобіля
в сумі 11157 грн. залишається не
відшкодованою. У зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу він не міг
займатися підприємницькою діяльністю
по наданню послуг по перевезенню
пасажирів в період з 22.07.2012 року по
20.02.2013 року, тому втратив дохід в
розмірі 19374 грн.. Крім того під час
дорожньо-транспортної пригоди він
отримав тілесні ушкодження, які
відносяться до

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Шевцова
Л.М. Провадження № 22-ц/792/1461/14

Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія № 30, 34

легкого ступеня тяжкості, переніс
моральні страждання, докладав
додаткових зусиль для організації
усталеного способу життя, був
позбавлений єдиного джерела доходу та
можливості сплачувати аліменти,
щомісячні платежі за зобов'язаннями та
податки. Тому з підстав, передбачених
ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, просив стягнути
з відповідача на його користь 30531 грн.
завданої майнової шкоди та 3500 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 21 лютого 2014
року до участі у справі в якості
третьої особи залучено страхову
компанію «ПРОВІДНА».

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 23 травня 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
відшкодування майнової шкоди,
спричиненої в результаті ДТП 30531 грн.,
1000 грн. моральної шкоди та судові
витратив сумі 343 грн. 60 коп.. В решті
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
вважає рішення суду незаконним,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в
повному обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
невідповідність його висновків
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.
Необґрунтованим є твердження позивача
про те, що відновлювальний ремонт
транспортного засобу проводився
досить довгий період, адже вибір місця
відновлювального ремонту ОСОБА_3
здійснив на власний розсуд. Суд
посилаючись в рішенні на обставини,
якими завдана моральна шкода,
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди, проте
жодного доказу на підтвердження
завдання такої шкоди позивачем не
надано.

Представник ПрАТ „Страхова
компанії «ПРОВІДНА», будучи належним
чином повідомленим про розгляд справи,
в судове засідання не з'явився.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню в частині з наступних
підстав.

Згідно п.п. 1,2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду таким
визнати не можна, оскільки суд не
виконав всі вимоги цивільного
судочинства, допустив порушення норм
процесуального права та неправильно
застосував норми матеріального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 21 липня 2012 року біля 10
години на вулиці Лесі Українки в м.
Кам'янець-Подільський сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортних засобів ВАЗ 21102 державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_3 та Shkoda Fabia державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_2. ДТП сталася з вини
водія ОСОБА_2, який не обрав безпечної
швидкості і дистанції та не впорався з
керуванням, внаслідок чого допустив
зіткнення з припаркованим
транспортним засобом належним ОСОБА_3,
транспортний засіб якого зазнав
механічних пошкоджень.

Постановою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 26 липня 2012 року
ОСОБА_2 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП.

Цивільно - правова відповідальність
ОСОБА_2, власника автомобіля Shkoda Fabia
державний номерний знак НОМЕР_1,
застрахована відповідно до полісу
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів від 13
лютого 2012 року.

Статтею 23 ЦК України передбачено право
особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову в частині
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив із вини
ОСОБА_2 у вчиненій ДТП, врахувавши при
цьому як ступінь вини, так і глибину
фізичних та душевних страждань,
завданих потерпілому, та дійшов в цій
частині обґрунтованого висновку про
стягнення з винної особи на користь
позивача моральної шкоди в розмірі 1000
грн..

Вирішуючи спір та стягуючи з
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду в сумі 11157 грн. та
упущену вигоду в розмірі 19374 грн., суд
першої інстанції виходив із
доведеності позивачем розміру
завданої майнової шкоди, так і
доведеності обставин та підстав
покладення за неї відповідальності на
відповідача, а також доведеність
позивачем наявності факту упущеної
вигоди внаслідок вини
відповідача та її розмір.

Проте, з таким висновком погодитись
не можна, оскільки суд допустив
невідповідність своїх висновків
обставинам справи та неправильно
застосував норми матеріального та
процесуального права.

Щодо вимог про стягнення
упущеної вигоди з ОСОБА_2 у
розмірі 19374 грн., то колегія суддів
дійшла висновку про безпідставність
задоволення цих вимог, виходячи з
наступного.

Правовою нормою, яка регулює ці
правовідносини є положення частини
1 та пункту 2 частини 2 статті 22
ЦК України, згідно з якими особа,
якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх
відшкодування. Збитками є, зокрема,
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин,
якби її право не було порушене (упущена
вигода).

Зміст вказаної норми матеріального
права не передбачає
відшкодування завданих збитків у
результаті порушення цивільного права
особи, які вирахувані при умовному
припущенні про можливість
отримання прибутку позивачем,
зокрема і у результаті випадкового
збігу обставин та з припущенням
позивача, що отриманий раніше
дохід є належним доказом
розміру доходу не одержаним цією
особою.

Відповідно до положення ч.4 ст. 60
ЦПК України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Наведені позивачем у позовній заяві
підстави для задоволення позовних
вимог про стягнення упущеної вигоди,
зокрема того, що він не отримав
доходів на протязі семи місяців (з 22
липня 2012 року по 20 лютого 2013 року),
оскільки не займався підприємницькою
діяльністю по наданню послуг по
перевезенню пасажирів, а потратив цей
час для пошуку коштів на придбання
запчастин до автомобіля та його ремонт,
та надані у обґрунтування цих
вимог докази не дають правових
підстав для задоволення
вказаних вимог про стягнення з
ОСОБА_2 19374 грн. упущеної вигоди.

За таких обставин рішення суду в
частині стягнення з ОСОБА_2 19374 грн.
упущеної вигоди підлягає скасуванню з
ухваленням нового в цій частині про
відмову у задоволенні цих вимог.

Звертаючись до суду з цим позовом,
ОСОБА_3 посилався на те, що фактично
затрати на ремонт транспортного
засобу, пошкодженого внаслідок ДТП за
участю водія ОСОБА_2 перевищили розмір
страхового відшкодування, виплаченого
СК „ПРОВІДНА", на суму 11157 грн., яка на
його думку на підставі ст. 1194 ЦК України
підлягає стягненню з відповідача.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі Закон № 1961-IV)
передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та (або)
майну потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників. Тобто, виходячи із
суті такого страхування, Закон має на
меті захист не лише прав потерпілих на
відшкодування шкоди, але й захист
інтересів страхувальника - заподіювача
шкоди.

Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV,
страховик при настанні страхового
випадку відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду, яка
була заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи
відповідно до лімітів
відповідальності страховика.

Цивільно - правова відповідальність
ОСОБА_2, власника автомобіля Shkoda Fabia
державний номерний знак НОМЕР_1,
застрахована відповідно до полісу
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів від 13
лютого 2012 року, ліміт відповідальності
становить 100 тис. грн. за шкоду
заподіяну життю і здоров'ю та 50 тис. грн.
за шкоду, заподіяну майну.

Майнова шкода, завдана позивачу,
становить 22811 грн. 69 коп., що
підтверджується звітом № 1/1209 про
оцінку колісного транспортного засобу
від 12 вересня 2012 року.

Встановлено і не заперечується
сторонами у справі, що 12 жовтня 2012 року
ПрАТ СК „ПРОВІДНА" перерахувала ОСОБА_3
страхове відшкодування у розмірі 17935
грн. 44 коп..

Звертаючись до суду з цим позовом,
ОСОБА_3 посилався на те, що фактично
затрати на ремонт транспортного
засобу, пошкодженого внаслідок ДТП за
участю водія ОСОБА_2, перевищили розмір
страхового відшкодування, виплаченого
СК „ПРОВІДНА", на суму 11157 грн., яка на
його думку на підставі ст. 1194 ЦК України
підлягає стягненню з відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 не погодився на відшкодування
цієї матеріальної шкоди і просив
залучити до розгляду справи страховика
ПрАТ „Страхову компанію „ПРОВІДНА".

Таким чином відповідальність за
завдану шкоду в такому розмірі несе
страхова компанія „ПРОВІДНА" в межах
страховового ліміту, який становить 50
тис. грн..

Суд першої інстанції залучив страхову
компанію „ПРОВІДНА" до участі у справі
у якості третьої особи, з якої
апеляційний суд позбавлений
можливості стягнути шкоду при
перегляді цієї справи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п. 16 постанови № 4
від 1 березня 2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснив, що
при пред'явленні позовних вимог про
відшкодування

такої шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК
України, залучити до участі у справі
страхову організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

За таких обставин суд першої інстанції
неправильно застосувавши норми
матеріального права та порушивши норми
процесуального права баз достатніх
правових підстав стягнув з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
11157 грн. майнової шкоди. Тому рішення
суду в цій частині також підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
відмову ОСОБА_3 у задоволенні цих вимог.
Стягнутий судом першої інстанції
розмір судових витрат зміні не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-316, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 23 травня 2014
року в частині відшкодування майнової
шкоди скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову у
задоволенні цих вимог.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис / Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного
суду С.А.
Карпусь