Справа 688/3183/14-ц
№ 2/688/635/14
Рішення

іменем України

16 липня 2014 року
Шепетівський міськрайонний
суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Босюка В.А.,

при секретарі - Кулеші Л.М.,

з участю позивача, її представника -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Манзюка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Шепетівка справу за
позовом ОСОБА_3 до управління освіти
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом посилаючись на те, що на
підставі контракту, укладеного 17
червня 2013 року з управлінням освіти
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради на період з 19 червня 2013
року по 18 червня 2014 року, працювала на
посаді директора Шепетівського
навчально-виховного комплексу № 1 у
складі "Загальноосвітня школа І-ІІ
ступенів та ліцей". Оскільки
роботодавець протягом строку дії
контракту та після його закінчення не
вимагав припинення трудових відносин,
після збігу строку його дії
продовжувала працювати на займаній
посаді і вважала, що дію трудового
договору продовжено на невизначений
строк відповідно до статті 39-1 Кодексу
Законів про працю України (далі КЗпП
України). Після закінчення строку
контракту, протягом двох днів 19 та 20
червня 2014 року виконувала обов'язки
директора вищевказаного навчального
закладу. 20 червня 2014 року отримала
наказ управління освіти виконкому
Шепетівської міської ради №124к-тр від 18
червня 2014 року "Про покладення
обов'язків", з якого дізналась про
звільнення з посади та передачу
обов'язків тимчасово виконуючому
обов'язки директора. Оскільки після
закінчення строку дії контракту
продовжувала виконувати обов'язки
директора і жодна із сторін контракту
не вимагала припинення трудових
відносин, вважає що трудові відносини
продовжено на невизначений строк, тому
звільнення з підстави, передбаченої п.2
ч.1 ст. 36 КЗпП України вважає незаконним,
в зв'язку з чим просить поновити на
посаді директора вказаного
навчального закладу та стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 20 червня 2014 року по день
поновлення на роботі.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги,
підтвердила обставини на які
посилається в позовній заяві та
пояснила, що в момент укладення
контракту 17 червня 2013 року
ознайомилась з його змістом, була
згідна з його умовами і підписала
контракт. Претензій до її роботи на
посаді директора з боку роботодавця в
період дії контракту не було. Однак,
17.06.2014 року в службовому кабінеті
начальника управління освіти від
останньої їй стало відомо про
наявність заперечень з боку міського
голови на укладення з нею нового
контракту. Цього ж дня заступник
міського голови з гуманітарних питань
повідомив їй про наявність наказу на
звільнення з роботи. Після цього подала
в управління освіти заяву, в якій
просила продовжити чи укласти на новий
термін контракт. 18 червня 2014 року
перебувала на робочому місці, однак з
наказом про звільнення її під підпис не
ознайомили, а о 21 годині 25 хвилин
ввечері начальник управління освіти в
телефонному режимі запитала де вона
знаходиться, оскільки комісія прийшла
до місця її проживання для вручення
наказу про звільнення. У відповідь
начальнику освіти повідомила, що
відсутня за місцем постійного
проживання. 19 червня 2014 року
продовжувала виконання посадових
обов'язків директора навчального
закладу (підписувала табель обліку
робочого часу, звіт про використання
енергоносіїв, звіти про використання
бланків свідоцтв, атестатів про освіту,
характеристики). 20 червня 2014 року також
перебувала на робочому місці, оскільки
на базі очолюваного нею навчального
закладу проводилось зовнішнє
незалежне оцінювання випускників,
після закінчення якого її ознайомили з
наказом про покладення обов'язків
директора навчального закладу на її
заступника. Вважає, що трудові
відносини з нею після закінчення
строку дії контракту продовжились на
невизначений строк, тому за вказаних
обставин її звільнення в зв'язку з
закінченням строку контракту є
незаконним.

Представник позивача дав пояснення,
аналогічні поясненням позивача, та
додатково пояснив, що управління
освіти не повідомило позивача про
непродовження контракту після
закінчення строку його дії, до 23 години
59 хвилин 18 червня 2014 року позивачу не
вручено копію наказу про звільнення,
наступного дня позивач продовжила
виконання трудових обов'язків, тому
трудовий договір вважається
продовжений на невизначений строк.

Представник відповідача позов не
визнав, пояснив, що між управлінням
освіти і позивачем було укладено
строковий трудовий договір, термін
якого закінчувався 18 червня 2014 року.
Згідно ст. 20 Закону України "Про освіту",
керівники навчальних закладів
комунальної власності призначаються
на посаду управлінням освіти за
погодженням з органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування, порядок такого
погодження на законодавчому рівні не
визначений. Оскільки міський голова та
його заступник з гуманітарних питань
заперечили укладення контракту з
позивачем на новий термін, 17 червня 2014
року був виданий наказ про звільнення
позивача з 18 червня 2014 року на підставі
п.2 ст. 36 КЗпП України, про що позивач у
день його видачі була повідомлена
начальником управління освіти ОСОБА_4
та викликана для вручення копії такого
наказу та трудової книжки. Позивач
повідомила начальника управління
освіти про незгоду з наказом про
звільнення та відмову від отримання
його копії. 18 червня 2014 року позивачу
рекомендованим листом було
відправлено повідомлення з'явитись за
отриманням трудової книжки, а ввечері
комісія прибула за місцем її
проживання для вручення трудової
книжки, яка не була вручена через
відсутність позивача. Крім того,
роботодавець зобов'язаний вручити
працівнику копію наказу про звільнення
лише при звільненні працівника з
ініціативи адміністрації. При
звільненні працівника в зв'язку з
закінченням строкового трудового
договору, вручення копії такого наказу
не є обов'язком роботодавця. Позивач
знала умови та строк дії Контракту,
тому не мала права після закінчення
його строку підписувати як директор
навчального закладу документи.

Заслухавши пояснення позивача, її
представника, представника
відповідача, свідка, дослідивши наявні
у справі письмові докази, вирішуючи
позов в межах заявлених вимог, суд
знаходить відмовити в позові з
наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України
підставою припинення трудового
договору є закінчення строку (пункти 2 і
3 статті 23), крім випадків, коли трудові
відносини фактично тривають і жодна з
сторін не поставила вимогу про їх
припинення.

Особливою формою трудового договору,
як визначено ч.3 ст. 21 КЗпП України, є
контракт, в якому строк його дії, права,
обов'язки, відповідальність сторін (в
тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін. Сфера застосування
контракту визначається законами
України.

Відповідно до ч.4 ст.20 Закону України
"Про освіту", керівники навчальних
закладів комунальної власності
призначаються на посаду управлінням
освіти за погодженням з органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування.

Судом встановлено, що 17 червня 2013 року
управління освіти виконавчого
комітету Шепетівської міської ради та
ОСОБА_3, на виконання постанови
Кабінету Міністрів України віл 2 серпня
1995 року № 597, уклали контракт (далі
Контракт), згідно якого ОСОБА_3
призначається на посаду директора
навчально-виховного комплексу № 1 у
складі "Загальноосвітня школа І-ІІ
ступенів та ліцей" на термін з 19 червня
2013 року по 18 червня 2014 року, що
визначено п.28 контракту.

Наказом начальника управління освіти
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради від 17 червня 2014 року №
123-к/тр директора Шепетівського
навчально-виховного комплексу № 1 у
складі "Загальноосвітня школа І-ІІ
ступенів та ліцей" ОСОБА_3 18 червня 2014
року звільнено у зв'язку із закінченням
строку контракту згідно п.2 ст. 36 КЗпП
України.

Пунктом 26 Контракту визначено, що за
два місяці до закінчення дії терміну
контракту він може бути за згодою
сторін продовжений або укладений на
новий чи інший термін. Буквальний
аналіз змісту цього пункту вказує на
те, що ініціатором продовження
контракту або укладення його на новий
чи інший термін може бути кожна із
сторін контракту, його продовження або
укладення на новий чи інший термін
можливе лише за згодою обох сторін
Контракту, і такі дії мають бути
вчинені не пізніше, ніж за два місяці до
закінчення терміну дії Контракту.

В судовому засіданні встановлено, що у
визначений п.26 Контракту термін, жодна
із сторін не ініціювала його
продовження, укладення на новий чи
інший термін.

Умов щодо переважного права особи, з
якою укладений Контракт, на укладення
нового контракту, продовження строку
його дії, Контракт від 17.06.2013 року не
передбачає.

Наказ про звільнення позивача з 18
червня 2014 року з посади директора
винесено 17 червня 2014 року, що
відповідає положенням п.28 Контракту.

З 19 червня 2014 року наказом начальника
управління освіти виконавчого
комітету Шепетівської міської ради від
18 червня 2014 року № 124-к/тр виконання
обов'язків директора Шепетівського
навчально-виховного комплексу № 1 у
складі "Загальноосвітня школа І-ІІ
ступенів та ліцей" до призначення
основного працівника покладено на
заступника цього навчального закладу
ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що як
начальник управління освіти, особисто
у своєму службовому кабінеті близько
12-ої години 17 червня 2014 року повідомила
ОСОБА_3, що із-за непогодження міської
ради укласти з останньою новий
контракт, вона звільнена з роботи, про
що вже виданий відповідний наказ.
Позивач, непогоджуючись із
звільненням, відмовилась від отримання
копії наказу про звільнення, залишила
її службовий кабінет. Заяву про
прохання продовжити чи укласти новий
контракт позивач подала в управління
освіти після видачі наказу про її
звільнення та особистого повідомлення
про звільнення, яке відбулося у її
службовому кабінеті. Позивач не мала
права по закінченні строку дії
Контракту виконувати обов'язки
директора навчального закладу.

Таким чином суд знаходить, що
звільнення позивача з посади директора
Шепетівського навчально-виховного
комплексу № 1 у складі "Загальноосвітня
школа І-ІІ ступенів та ліцей" наказом №
123-к/тр на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП
України проведено з дотриманням
чинного трудового законодавства та
умов, передбачених Контрактом.

Відповідно до ч.1 ст. 39-І КЗпП України, на
положення якої позивач посилається як
на підтвердження законності своїх
вимог, якщо після закінчення строку
трудового договору (пункти 2 і 3 статті
23) трудові відносини фактично тривають
і жодна із сторін не вимагає їх
припинення, дія цього договору
вважається продовженою на
невизначений строк.

Аналіз змісту вказаної норми свідчить
про те, що строковий трудовий договір
вважається продовженим на
невизначений строк за умови, що жодна
із сторін не вимагає припинення
трудових відносин після закінчення
строку такого договору. Звільнення
позивача в зв'язку з закінченням
Контракту проведено на підставі
наказу, виданого в період дії Контракту
17 червня 2014 року, по закінченню
останнього дня строку Контракту 18
червня 2014 року. Тому обґрунтування
вимог позивачем положеннями ч.1 ст. 39-І
КЗпП України, суперечить змісту цієї
норми, оскільки роботодавець не
продовжив трудові відносини з
позивачем після закінчення строку
Контракту.

Доводи позивача на обґрунтування
заявлених вимог про продовження
виконання трудових обов'язків
директора вищевказаного навчального
закладу після закінчення терміну дії
Контракту, які підтверджує підписанням
19.06.2014 року табелю обліку робочого часу,
звітів про використання бланків
свідоцтв та атестатів про освіту,
характеристик, що на її думку є
продовженням трудових відносин з
роботодавцем на невизначений строк,
суд відхиляє, оскільки такі дії
вчинялись нею після звільнення з
посади директора, тому її дії не
викликані виконанням умов Контракту,
що свідчить про протиправність таких
дій. Вказані обставини підтверджується
і наказом № 124-к/тр від 18.06.2014 року про
покладання виконання обов'язків
директора на заступника вищевказаного
навчального закладу ОСОБА_5 з 19.06.2014
року, який роботодавець не зобов'язаний
доводити до відома звільненого
працівника.

Доводи позивача на обґрунтування своїх
вимог неврученням копії наказу про
звільнення з роботи суд відхиляє та
спростовує наступним. В обов'язки
роботодавця не входить вручення
звільненому працівникові копії наказу
про звільнення з роботи, крім, випадків
звільнення працівника з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу, що передбачено ч.2 ст. 47 КЗпП
України. Позивач звільнена з роботи по
закінченню строкового трудового
договору, а не з ініціативи власника чи
уповноваженого ним органу. Факт
обізнаності позивача про припинення з
нею трудових відносин в зв'язку з
закінченням строку Контракту
підтверджується поясненнями в
судовому засіданні свідка ОСОБА_4,
актом про відмову позивача в отриманні
трудової книжки та неможливість
вручення такої за місцем її постійного
проживання, заявою позивача від 17
червня 2014 року з проханням продовжити
або укласти з нею контракт на новий
термін, не заперечувались вказані
обставини позивачем в судовому
засіданні.

За наведених обставин вимоги позивача
не ґрунтуються на законі, в зв'язку з
чим у їх задоволенні суд знаходить
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60, 61, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до управління освіти
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в той
же строк з дня отримання його копії, в
апеляційний суд Хмельницької області
через Шепетівський міськрайонний суд.

Головуючий:
В.А. Босюк.