АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5840/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Приходченко О. С. Доповідач -
Демченко Е.Л.Категорія 44
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Волошина М.П.

при секретарі - Денисенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Дніпровськпромбуд» на рішення
Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 02 квітня 2014 року
по справі за позовом публічного
акціонерного товариства
«Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
що діє в своїх інтересах та в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, треті особи
- регіональне відділення Фонду
державного майна України в
Дніпропетровській області, орган опіки
та піклування Ленінської районної у
м.Дніпропетровську ради, про виселення
з наданням іншого житлового приміщення
та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне
акціонерне товариство
«Дніпровськпромбуд» (далі - ПАТ
«Дніпровськпромбуд») звернулося до
суду з уточненим позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього сина ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
виселення з наданням іншого житлового
приміщення та зобов`язання вчинити
певні дії, мотивуючи тим, що ОСОБА_2,
ОСОБА_3, малолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_5
проживають в кімнаті НОМЕР_1 будинку
АДРЕСА_1.

Зазначали, що приміщення на третьому
поверсі, в якому проживають
відповідачі, вказані в технічному
паспорті як п.52, площею 30м2, а також
самовільно зайнята ними кімната - п.51,
площею 30,5м2, є кімнатами відпочинку, не
відносяться до житлових, знаходяться в
будівлі санаторію-профілакторію, який
належить їм на праві колективної
власності. Згідно висновку про
технічний стан будівельних
конструкцій будівлі, який було
виконано Придніпровською державною
академією будівництва і архітектури -
науково-консалтингового підприємства
«Стеконік-ЛТД» від 23 січня 2006 року,
приміщення, в яких мешкають
відповідачі, знаходяться в аварійному
стані і є небезпечними для проживання в
них людей, інші приміщення є
непридатними для нормальної
експлуатації. Крім цього, в цій будівлі
відсутні душові кімнати, не має
газопостачання.

Посилаючись на те, що вони
запропонували відповідачам
переселитися в кімнати НОМЕР_3,НОМЕР_4
гуртожитку по АДРЕСА_2, який є державним
житловим фондом, знаходиться у них на
балансі, обладнаний душовими
кімнатами, кухнями, відповідає
санітарним нормам, а відповідачі
відмовилися від добровільного
переселення, просив виселити ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кімнат НОМЕР_2
та НОМЕР_1, які розташовані в будівлі
санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1, в
надані їм житлові приміщення - кімнати
НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в гуртожитку по
АДРЕСА_2 на підставі ордера ПАТ
«Дніпровськпромбуд» №1690 від НОМЕР_1
червня 2013 року; зобов'язати Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області зняти з реєстраційного обліку
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 2005 року
народження, ОСОБА_5 за цією адресою.

Рішенням Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2014
року в задоволенні позову ПАТ
«Дніпровськпромбуд» було відмовлено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Дніпровськпромбуд» ставить питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про
задоволення його позовних вимоги,
зазначаючи, що рішення ухвалене з
порушенням норм матеріального й
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга ПАТ
«Дніпровськпромбуд» підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України визначено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Однак, зазначеним вимогам закону
судове рішення не відповідає.

Судом встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що 02 вересня 2002
року на підставі спільного рішення
адміністрації та профспілкового
комітету ВАТ «Дніпровськпромбуд»
ОСОБА_2 на сім'ю з трьох осіб видано
ордер №1346 на право займання в
гуртожитку кімнати НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_1 (а.с.123).

Наказом начальника ДП ВАТ
«Дніпровськпромбуд» «Жилкомунсервіс»
№20 від 02 грудня 2002 року на підставі
рішення спільного засідання
адміністрації та профкому ВАТ
«Дніпровськпромбуд» розширено жилу
площу родині ОСОБА_2 за рахунок
звільненої кімнати НОМЕР_2 по АДРЕСА_1
(а.с.122).

Відповідно до довідки ПАТ
«Дніпровськпромбуд» про місце
проживання та склад сім'ї від НОМЕР_1
червня 2013 року за №1-14/9-138 ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
зареєстровані та проживають в будівлі
санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1 в
кімнаті відпочинку НОМЕР_1 з НОМЕР_1
вересня 2002 року (а.с.7).

Згідно з планом приватизації орендного
підприємства «Дніпровськпромбуд» від
07 серпня 1995 року приміщення по АДРЕСА_1
не відноситься до категорії житлові
будинки та гуртожитки. Зазначена
будівля є об'єктом
соціально-побутового значення,
створеного за рахунок фонду
соціального розвитку, та має статус
санаторію-профілакторію (а.с.9-13).

Також актом передачі державного
нерухомого майна у статутний фонд ВАТ
«Дніпровськпромбуд», правонаступником
якого є ПАТ «Дніпровськпромбуд», від 23
червня 1998 року будівля по АДРЕСА_1
передавалася до статутного фонду
підприємства як
санаторій-профілакторій (а.с.14).

З технічного паспорту на частину
будівлі санаторію-профілакторію
АДРЕСА_1, власник ВАТ
«Дніпровськпромбуд», виданого 23 липня
2007 року, вбачається, що дана будівля є
санаторієм-профілакторієм, а кімнати є
кімнатами відпочинку (а.с.15-17).

Згідно висновку про технічний стан
будівельних конструкцій будівлі по
АДРЕСА_1 від 23 січня 2006 року, який
виконаний Науково-консалтинговим
підприємством «Стеконік ЛТД»
Придніпровської державної академії
будівництва і архітектури, технічний
стан в приміщеннях віднесено до
категорії ІІІ (непридатне для
нормальної експлуатації) та до
категорії ІV (аварійне) та зроблено
висновок, що без капітального ремонту
приміщення не придатні для житла
(а.с.22-23).

Висновком з обстеження технічного
стану несучих і огороджуючих
конструкцій будівлі житлового будинку
АДРЕСА_1, яке було виконано у лютому 2014
року Придніпровською державною
академією будівництва і архітектури,
встановлено, що перетинки, крівля,
дверні і віконні заповнення
знаходяться у задовільному стані,
відповідають категорії К-ІІ;
конструкції крівлі, фундаментів та
стін відповідають категорії ІІІ з
осередками, які потребують поточного і
капітального ремонту; конструкції
міжповерхових і горищних перекриттів
за період експлуатації зазнали
значного фізичного зносу, потребують
капітального ремонту (а.с.189-217).

Рішенням засідання адміністрації і
профспілкової організації ПАТ
«Дніпровськпромбуд» від НОМЕР_1 червня
2013 року було ухвалено: у зв'язку з
аварійністю будівлі
санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1
переселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з кімнати НОМЕР_1 у будівлі по
АДРЕСА_1 у кімнату НОМЕР_3, розміром 17,2м2,
і кімнату НОМЕР_4, розміром 17,8м2,
загальною площею 35м2, в гуртожитку по
АДРЕСА_2, та видати ордер на житлову
площу (а.с.25).

Згідно довідки ПАТ
«Дніпровськпромбуд» від НОМЕР_1 червня
2013 року за №1-14/9-137, будівля гуртожитку,
яка розташована у АДРЕСА_2, є державною
власністю і знаходиться на балансі ПАТ
«Дніпровськпромбуд» (а.с.6).

На підставі спільного рішення
адміністрації і профспілки ПАТ
«Дніпровськпромбуд» від НОМЕР_1 червня
2013 року на ім'я ОСОБА_2 видано ордер №1690
від НОМЕР_1 червня 2013 року на житлові
приміщення у гуртожитку та надано
право займати, з родиною з чотирьох
осіб, житлові площі у гуртожитку
АДРЕСА_2, а саме, кімнату НОМЕР_3, і
кімнату НОМЕР_4, загальною площею 35 м2
(а.с.24).

Згідно до ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

На зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст.321 ЦК України визначено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.

Згідно до вимог ч.2 ст.386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

На підставі ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

З матеріалів справи вбачається, що
будівля, в якій мешкають відповідачі не
є житловим фондом, а є
санаторієм-профілакторієм, що належить
ПАТ «Дніпровськпромбуд» на праві
власності, що підтверджується актом
передачі державного нерухомого майна у
статутний фонд ВАТ
«Дніпровськпромбуд» від 23 червня 1998
року та свідоцтвом про власності від 04
грудня 2013 року.

Відповідно до технічного паспорту від
23 липня 2007 року приміщення, які
займають відповідачі, є кімнатами
відпочинку, а не житловими кімнатами.
Так, у плані приватизації орендного
підприємства «Дніпровськпромбуд» від
07 серпня 1995 року зазначено перелік
державного житлового фонду, у тому
числі гуртожитки, серед якого
відсутній об'єкт, в якому мешкають
відповідачі.

Крім того рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 25
листопада 2009 року, залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 20
квітня 2010 року та постановою Вищого
господарського суду України від 09
вересня 2010 року, встановлено, що
приватизація ВАТ «Дніпровськпромбуд»
здійснювалась відповідно із
законодавством України і воно стало
законним власником майна, переданого
йому у статутний фонд.

Також, відповідно до ст.ст.4-6 ЖК УРСР
державний житловий фонд включає в себе
жилі будинки (закінчені будівництвом і
здані в експлуатацію) та жилі
приміщення в інших будівлях,
призначені для постійного проживання
громадян. Відносини, пов'язані з
використанням під житло приміщень у
нежилих будинках, не призначених для
постійного проживання громадян,
регулюються нормами цивільного, а не
житлового законодавства, незалежно від
їх тривалості.

Згідно зі ст.128 ЖК УРСР житлова площа у
гуртожитку надається на підставі
спільного рішення адміністрації
підприємства та профспілкового
комітету.

Відповідно до п.3.1. Положення про
управління державним майном, яке не
увійшло до статутних капіталів
господарських товариств у процесі
приватизації, але перебуває на їх
балансі, затвердженого наказом Фонду
державного майна України,
Міністерством економіки України від 19
травня 1999 року №908/68, з наступними
змінами та доповненнями, та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 24 червня 1999 року за
N414/3707, господарські товариства, на
балансі яких перебуває державне майно,
яке не увійшло до статутних фондів
господарських товариств у процесі
приватизації, несуть відповідальність
за збереження та ефективне
використання такого майна.

Таким чином, балансоутримувач
зобов'язаний ефективно
використовувати гуртожиток, що
безпосередньо пов'язано з його правами
на поселення мешканців гуртожитку.

На підставі наведеного та враховуючи
те, що будівля, в якій мешкають
відповідачі, не відноситься до
житлового фонду, є
санаторієм-профілакторієм, яка
належить на праві власності ПАТ
«Дніпровськпромбуд», а відповідачі
проживають у кімнатах відпочинку
будівлі всупереч волі позивача,
правові підстави проживати в цій
будівлі у них відсутні, своїм
проживанням вони перешкоджають
позивачу у вільному володінні і
розпорядженні належною йому будівлею,
що дані приміщення не відповідають
встановленим санітарним та технічним
нормам, сама будівля знаходиться в
аварійному стані і не придатна до
проживання, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ПАТ «Дніпровськпромбуд» щодо
виселення з кімнат НОМЕР_2,НОМЕР_1 в
будівлі санаторію-профілакторію по
АДРЕСА_1 відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, та ОСОБА_5 з наданням їм
житлового приміщення у гуртожитку по
АДРЕСА_2, кімнати НОМЕР_3,НОМЕР_4, згідно
з ордером ПАТ «Дніпровськпромбуд» №1690
від НОМЕР_1 червня 2013 року підлягають
задоволенню.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

З урахуванням того, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, та ОСОБА_5 виселено з кімнат
НОМЕР_2,НОМЕР_1 будівлі
санаторію-профілакторію, в силу
положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» вони
підлягають зняттю з реєстраційного
обліку по АДРЕСА_1.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, колегія суддів вважає,
що позов ПАТ «Дніпровськпромбуд»
підлягає задоволенню, а тому рішення
районного суду необхідно скасувати та
ухвалити нове рішення.

На підставі ст.88 ЦПК України на
користь ПАТ «Дніпровськпромбуд»
необхідно стягнути з відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 судові витрати в
розмірі по 157 грн.67 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а::

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Дніпровськпромбуд» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 02 квітня 2014
року скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства «Дніпровськпромбуд» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах
та в інтересах малолітнього сина
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, треті особи
- регіональне відділення Фонду
державного майна України в
Дніпропетровській області, орган опіки
та піклування Ленінської районної у
м.Дніпропетровську ради, про виселення
з наданням іншого житлового приміщення
та зобов`язання вчинити певні дії
задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_4, та ОСОБА_5 з
кімнат НОМЕР_2 та НОМЕР_1 в будівлі
санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1 з
наданням їм житлового приміщення у
кімнатах НОМЕР_3 та НОМЕР_4 гуртожитку
по АДРЕСА_2, згідно з ордером на житлову
площу в гуртожитку №1690 від НОМЕР_1
червня 2013 року, виданим публічним
акціонерним товариством
«Дніпровськпромбуд».

Зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області зняти
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з
реєстраційного обліку за адресою -
АДРЕСА_1, кімната НОМЕР_1 в будівлі
санаторію-профілакторію.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на
користь публічного акціонерного
товариства «Дніпровськпромбуд» судові
витрати в розмірі по 157 грн.67 коп. з
кожного.

Рішення апеляційного суду чинне з
моменту проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної інстанції
протягом двадцяти днів.

Судді: