Провадження №2/447/449/14 Справа №447/625/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

09.07.2014 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Бачун О.
І.

при секретарі Крочак І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя ,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя. Свої вимоги позивачка
мотивує тим, що 20.06.2009 року він
зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 Позивач
намагався мирно врегулювати спір,
звернувся з даним проханням до
відповідача, однак вона відмовилася.
Просив поділити спільне майно
подружжя, яке є об'єктом спільної
сумісної власності, визнавши за ним
право власності на 1/2 частину майна, та
стягнути з ОСОБА_2 грошову суму у
розмірі 28200,66 грн. грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно.

Позивач та його представник ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги
уточнили, та просить стягнути з ОСОБА_2
1/2 зібраних коштів за час спільного
життя, а саме: 9120,66 грн., визнати за
ОСОБА_1 та зобов"язати ОСОБА_2 повернути
: стіл комп"ютерний вартістю - 800грн.,
телевізор - 3000грн., холодильник 3000 грн.,
фотоапарат - 800грн., пилосос - 400 грн.,
хлібопічка - 400,00грн., ялинка - 360 грн., на
загальну суму 12760 грн.; стягнути 6320
гривень грошової компенсації за
спільне майно подружжя, яке не може
бути поділене.

Відповідач та її представник ОСОБА_4 у
судовому засіданні проти позовних
вимог заперечили, подали письмові
заперечення та додатково пояснили, що
все спірне майно було нажите до
укладення шлюбу, а доказів того, що
спірне майно та кошти були здобуті
сторонами під час шлюбу сторона
позивача не представила, а представила
тільки товарний чек на ванну.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснив, що допомагав у 2012році до
квартири де проживали сторони заносити
диван і два крісла. Крім цього
провозили вагонку та пісок, однак хто
купляв ці меблі і чи є вони зараз він
не знає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснив, що позивач ОСОБА_1 мав намір
купити у нього автомобіль, однак цього
не зробив. Також свідок ОСОБА_6 у 2012-2013р.
допомагав позивачу возити двері та
коробки до них.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
їхніх представників та свідків,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
рорзірвано Миколаївським районним
судом Львівської області 15.05.2014року.

Статтею 68 СК України визначено, що
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Відповідно до статті 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу. При цьому статтею 71
СК України визначено, що майно, яке є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Відповідно до ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Пленум Верховного Суду України в
Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»зазначив у
п.22, що поділ спільного майна подружжя
здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69-72 СК України
та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Статтею 372 ЦК України визначено, що
майно, яке є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" від 21 грудня 2007 року №11,
сутність поділу полягає в тому, що
кожному з подружжя присуджуються в
особисту власність конкретні речі, а
також здійснюється розподіл майнових
прав та обов'язків. При здійсненні
поділу в судовому порядку суд має
виходити з презумпції рівності часток.
При винесенні рішення суд має
керуватися "обставинами, що мають
істотне значення", якими можуть бути,
насамперед, ступінь трудової та (або)
фінансової участі кожного з подружжя в
утриманні спільного майна, зроблених
поліпшеннях, доцільність та
обґрунтованість укладених правочинів,
спрямованих на розпорядження спільним
майном, наявність або відсутність
вчинення одним з подружжя дій, що
порушують права другого з подружжя,
суперечать інтересам сім'ї,
матеріальне становище співвласників
тощо. Поділ спільного сумісного майна
подружжя здійснюється з визначення
кола об'єктів спільної сумісної
власності подружжя і встановлення
їхньої вартості. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.
Поділу підлягає усе майно, що є у
спільній сумісній власності.

Згідно п. 22 ППВСУ № 11, вартість майна, що
підлягає розподілу, визначається за
погодженням між подружжя, а при
недосягненні згоди, виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.
Ця вартість в судовому засіданні не
була доведена та не знайшла свого
підтвердження.

Суд не бере до уваги представлений
стороною позивача товарний чек на
придбання ванни, оскільки з даного
документу не можна встановити хто саме
здійснив покупку такої і за чиї кошти.
Також судом не береться до уваги
представлений розрахунок за лаковку
дверей, оскільки дане питання не може
бути предметом спору щодо поділу майна.

Таким чином, позивачем не представлено
, а судом не здобуто доказів
фактичного придбання майна, яке
зазначене в позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 10,60,120,208,209,212,215,218 ЦПК
України, ст. 57,60,69-72 СК України, ст. 372 ЦК
України, суд,-

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Суддя :
Бачун О. І.