Справа № 667/1981/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона у складі:

головуючого -судді :
Котьо І.В.

при секретарі:
Яворській А.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залы суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на ту обставину
що між ним та відповідачем 24 вересня
2012 року укладено договір позики, в
простій письмовій формі. Відповідно до
умов вказаного договору він передав
відповідачу грошові суми які
дорівнюють 11493.6 грн. та 16554.85 доларів
США, а останній в свою чергу
зобов'язувався повернути позивачеві
зазначені грошові суми рівними
грошовими частками по 5500 грн.

Оскільки відповідач не виконав
взятих на себе зобов'язань , просив суд
стягнути на його користь борг в сумі
171910.10 грн.

Позивач до судового засідання не
з'явився, про дату час та місце
розгляду справи був повідомлений
через представника . про причини неявки
суд не повідомив.

Представник позивача , за довіреністю
ОСОБА_3, в судовому засіданні
підтримав позов і просив суд
задовольнити його посилаючись на
підстави викладені в первісній заяві
та заяві поданій на виконання ухвали
суду постановленої в порядку ст.121 ЦПК
України.

Відповідач до судового засідання не
з'явився про дату час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином ,
подав заяву про відкладення справи ,
без додання належних доказів
поважності його відсутності , з
зазначенням того що він буде
знаходитись у відряджені, у зв'язку з
чим судом, з урахуванням положень п.2
ч.1 ст. 169 ЦПК України причини неявки
відповідача визнано не поважними .
Раніше допитаний в судовому засіданні
позов не визнав і просив суд
відмовити в його задоволені ,
посилаючись на обставини викладені в
письмових запереченнях поданих на
адресу суду в порядку п.5ч.5 ст. 122 ЦПК
України.

Вислухавши сторони , свідків
,дослідивши матеріали справи , судом
встановлено , що на підставі договору
позики укладеного між сторонами в
простій письмовій формі (розписка) 24
вересня 2012 року, позивач передав
відповідачу гроші в сумі
еквівалентній 16554.85 доларів США та 11493.6
грн. , а які останній повинен був їх
повернути рівними частками по 5500 грн.

Відповідно до письмової вимоги ,
направленої позивачем на адресу
відповідача 17 лютого 2014 року
рекомендованим листом , у
відповідності до вимог абз.2 ч.1 ст. 1049
ЦК України, позивач вимагав
відповідача повернути частину позики
, в розмірі 154535.78 грн. , тобто
еквівалент 16554.85 доларів США, з
розрахунку офіційного курсу гривні
до доларі США що дорівнював 8,6405 грн.
на 17 лютого 2014 року . Крім того як було
зазначено представником позивача в
судовому засіданні , позивач
неодноразово і в усній формі
звертався з вимогою до відповідача
про добровільне повернення всієї
суми до звернення до суду з вказаним
позовом , однак відповідач не виконав
взятих на себе зобов'язань та не
повернув вказані кошти до
теперішнього часу. Проти чого, а саме
факту не повернення грошових коштів
позивачу , також не заперечував в
судовому засіданні відповідач ,
посилаючись на те що , він не отримував
від позивача вказаних коштів , а
розписка була складена ним 20 грудня
2012 року під примусом .

Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає
що кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень , крім випадків
встановлених ст. 61 ЦПК України , а ч.2
ст. 58 ЦПК України передбачає що
обставини справи , які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування , а так як відповідачем не
надано суду належних доказів того що
він не отримував вказаних грошових
коштів , та розписка була складена ним
не 24 вересня 2012 року , а 20 грудня 2012
року під примусом , оскільки свідок
ОСОБА_4 допитаний в судовому
засіданні, за клопотанням відповідача
, не підтвердив тих фактів на які
посилався відповідач в заперечення
заявлених позовних вимог, суд вважає
що позовні вимоги заявлені позивачем
є обґрунтованими і такими що
підлягають задоволенню. І крім того ,
свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
допитані в судовому засіданні за
клопотанням представника позивача ,
підтвердили факт отримання
відповідачем грошових коштів та факт
складення ним розписки 24 вересня 2012
року.

У зв'язку з чим та на підставі ст. 1049 ЦК
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сума не
сплаченого боргу в розмірі 160416.5 грн. ,
тобто еквівалент 16554.85 доларів США, з
розрахунку офіційного курсу гривні
до доларі США що дорівнював 9.69 грн. на
день звернення до суду, а саме 18
березня 2014 року та 11493.6 грн. , всього
171910.10 грн. відповідно до договору
займу укладеного 24 вересня 2012 року.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати в
сумі 1840.9 грн.

Керуючись ст. ст. 10,11, 88 ЦПК
України, ст. ст. 1049,1050 ЦК України , суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 171910.10 грн. та судові витрати в
розмірі 1840.9 грн.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через суд
першої інстанції, яким є
Комсомольський районний суд м. Херсона,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

З мотивованим рішенням суду сторони
мають право ознайомитись з 04 серпня 2014
року .

Суддя:
І.В.Котьо