Справа № 202/5013/14-ц
Провадження №2-зз/202/18/14
УХВАЛА

Іменем України

04 липня 2014 року Індустріальний
районний суд міста Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді:
Колесніченко О.В.,

при секретарі
Голобородько О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2, про скасування
заходів забезпечення позову , -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 через свого
представника ОСОБА_1 звернувся з заявою
про скасування заходів забезпечення
позову, вжитих ухвалою Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
26 липня 2005 року № 2-1296/99 (суддя Чебикін
В.П.) у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1,
оскільки ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право власності від 04 лютого 2003
року є власником ? частини вказаної
квартири, проте через накладений арешт
не може реалізувати свої права як
власник, а усі судові спори в рамках
яких накладався арешт вже вирішені і
потреба у вжитих заходах відпала.

Будучи належним чином повідомленими
про час та місце розгляду справи,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися, представник
заявника ОСОБА_5 у поданій 04 липня 2014
року заяві клопотав про розгляд заяви у
його відсутності, інші заінтересовані
особи своїх представників до суду не
направили, причин неявки суду не
повідомили, що за ч.5 ст. 154 ЦПК України
не перешкоджає розгляду даної заяви у
їх відсутності.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 червня 1999 року
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська за заявою ОСОБА_3
постановлена ухвала про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1, яка належала
відповідачу ОСОБА_4 (а.с.35)

Рішенням суду від 17 серпня 1999 року
позов ОСОБА_3 задоволений та з ОСОБА_4 та
користь ОСОБА_3 стягнуто 22000,00 грн.,
після чого за заявою ОСОБА_3 ухвалою
суду від 16 серпня 2001 року скасована
ухвала від 10 червня 1999 року про
накладення арешту на квартиру (а.с.38).

Ухвалою судді від 06 вересня 2001 року за
заявою ОСОБА_3 знову накладений арешт
на вказану квартиру (а.с.39), разом з тим
вказана ухвала виконана не була та в
Єдиний реєстр заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна не внесена.

Ухвалою судді Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
26 липня 2005 року №2-1286/99 за заявою ОСОБА_3
накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_4 на праві приватної
власності (а.с.40).

Вказана ухвала виконана та обтяження
зареєстровано в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна 19 серпня 2005 року за №2309925, про що
свідчить витяг з реєстру в копії (а.с.3-5,
22-23).

Одночасно з рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
21 жовтня 2004 року №2-2960/2004, яке за
правилами ст.ч.3 ст. 61 ЦПК України є
приюдиційним для даної справи,
вбачається, що квартира АДРЕСА_1 в
результаті проведених прилюдних
торгів 03 лютого 2003 року, про що
складений акт, передана ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 по ? частці кожному та їм видані
свідоцтва про право власності на ці
частки (а.с. 44).

Ці обставини також знайшли
підтвердження представленим заявником
в копії свідоцтвом про право власності
ОСОБА_2 на ? частину квартири АДРЕСА_1,
виданим приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованим в реєстрі за №221 (а.с.2).

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у
задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили. Проте суд може одночасно з
ухваленням судового рішення або після
цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову.

Враховуючи встановлені у судовому
засіданні обставини належності ?
частини спірної квартири заявнику та
того, що при постановленні ухвали судді
від 26 липня 2005 року про накладення
арешту на всю квартиру за заявою ОСОБА_3
в забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про стягнення коштів, нового власника
ОСОБА_2 залучено до участі у справі не
було, суд приходить до висновку, що
ухвала в частині накладення арешту на ?
частину квартири, належну заявнику
підлягає скасуванню, оскільки заходи
забезпечення, передбачені ст.ст.151, 152
ЦПК України, судом можуть вживатися
лише в межах розв'язуваного судом спору
та, відповідно, зобов'язання ОСОБА_4
перед ОСОБА_3 можуть бути виконані лише
за рахунок належної відповідачі ОСОБА_4
майну, а відтак, підстави для
забезпечення позову ОСОБА_3 за рахунок
майна ОСОБА_2 відсутні.

Разом з тим, вимоги заявника про
скасування заходів забезпечення
позову - арешту решти ? частини квартири
задоволенню не підлягають, оскільки
заявник відповідно до свого
процесуального обов'язку за ст.ст. 10, 60
ЦПК України доказів належності йому
іншої ? частки у праві власності на
вказану квартиру не надавав, як і не
надав суду доказів на підтвердження
обставин того, що вжиті в цій частині
заходи забезпечення позову, як
тимчасовий процесуальний захід
втратили свою актуальність, а ціль та
мета з якими ці заходи вживалися
досягнута, враховуючи, що решта майна - ?
частина квартири належить ОСОБА_3

Керуючись ст.154, 209-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про
скасування заходів забезпечення
позову - задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою судді Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
26 липня 2005 року №2-1296/99 в частині
накладення арешту на ? частину квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності на ?
частину квартири, виданого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за №221.

В решті заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою судді Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
26 липня 2005 року №2-1296/99 - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
оголошення до судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд міста
Дніпропетровська. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час оголошення
ухвали, можуть подати апеляційну
скаргу протягом п'яти днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

Суддя
О.В.
Колесніченко