Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2139/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Драний В. В.
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.08.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Єгорова С.
М.., Кодрул М.А.

за участю
секретаря: Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 13.06.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
жилим будинком та знесення незаконно
побудованих споруд,-

В С Т А Н
О В И Л А:

ОСОБА_4 звернулась у суд з позовом до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні жилим будинком та
знесення незаконно побудованих
споруд. На обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що є
власником 1/4 домоволодіння по АДРЕСА_1
на підставі договору купівлі-продажу
від 13.06.1995 року, зареєстрованого
Кіровоградським ООБТІ 17.08.1995 року в
реєстровій книзі за № 14211. Відповідач
по справі викупивши декілька квартир, є
власником значної частини
домоволодіння по АДРЕСА_3. Тривалий час
в викуплених квартирах здійснювалися
внутрішні та зовнішні перебудови, чим
завдавались сусідам безліч клопотів.
На даний час на житловому будинку та
прибудові до нього по АДРЕСА_3
добудовано другий поверх. Добудова
другого поверху до житлового будинку,
який тильною стороною стоїть впритул
до її житлового будинку, повністю
перекриває димохідні вентиляційні
канали газового опалення у її
приміщення. У зв'язку з добудовою була
порушена зона вітрового підпору і на
даний час в димоходах та вентиляційних
каналах її будинку перекидається тяга
і всі продукти згоряння поступають в
житлове приміщення, що має пагубний
вплив на її здоров'я, і їй додатково
потрібно звертатись за медичною
допомогою.

Позивач зазначила , що добудова другого
поверху вчинена так, що в зимовий
період сніг з покрівлі її помешкання не
здувається, залягає товстим шаром,
перетворюється в лід, а під час його
розтавання частково вода затікає під
кровлю та утворюються льодяні
сосульки. Покрівля не розрахована на
утримання такої маси снігу та може в
будь-який час провалитися. Крім того,
відповідач самовільно зніс огорожу між
суміжними земельними ділянками
домоволодінь АДРЕСА_2, та без
погодження з сусідами, не маючи
відповідного проекту та дозволу,
замість неї заклав суцільний бетонний
фундамент висотою 1 м під нову огорожу,
яка буде мати висоту 3 м, та стіну
допоміжного приміщення висотою 3 м. У
зв'язку перебудовою огорожі прилегла
до неї частина земельної ділянки, що
використовується для вирощування
овочів та ягід, не провітрюється,
відсутня необхідна інсоляція для
рослин. Все це, на її думку, свідчить про
те, що існують перешкоди в належному
користуванні та розпорядженні нею
житловим приміщенням, поєднані з
небезпекою для її життя та здоров'я.

Позивач просила зобов'язати ОСОБА_3
усунути їй перешкод в користуванні
домоволодінням по АДРЕСА_1 шляхом
припинення будівельних робіт,
зобов'язати ОСОБА_3 знести за власний
рахунок незаконно побудовані
надбудови над домоволодінням по
АДРЕСА_3, бетонний фундамент огорожі
між суміжними земельними ділянками
домоволодінь АДРЕСА_2, допоміжне
приміщення, та зобов'язати ОСОБА_3 за
власний рахунок відновити огорожу між
суміжними земельними ділянками
домоволодінь АДРЕСА_2 в м.
Кіровограді.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 13.06.2014 року позовні
вимоги задоволено частково.

Суд першої інстанції зобов'язав ОСОБА_3
усунути ОСОБА_4 перешкоди в
користуванні домоволодінням по
АДРЕСА_1 шляхом припинення будівельних
робіт. Зобов'язав ОСОБА_3 знести за
власний рахунок незаконно побудовані
надбудови над домоволодінням по
АДРЕСА_3 та допоміжне приміщення між
суміжними земельними ділянками
домоволодінь АДРЕСА_2. Стягнув з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 судові витрати за
проведення судової експертизи в
розмірі 2500 грн. Стягнув з ОСОБА_3 на
користь держави судовий збір в сумі 114
грн. 70 коп.

Суд відмовив у задоволенні решти
позовних вимог .

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з
порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги суд першої інстанції встановив,
що відповідно до договору
купівлі-продажу від 30 червня 1995
року, позивач ОСОБА_4 є власником 1/4
частини домоволодіння, що знаходиться
в АДРЕСА_4 (а.с. 3-8).

Відповідачу ОСОБА_3 належить на праві
приватної власності квартири АДРЕСА_3
згідно договорів купівлі-продажу
квартир від 21 квітня 2006 року,
посвідчених приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованих в реєстрі за №№ 498, 500
(а.с. 109-117).

Суд першої інстанції зазначив,що
відповідно до відповіді Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Кіровоградській області від
07.10.11 № 01-13/129, проведеною перевіркою
було встановлено, що реконструкція
частини житлового будинку по АДРЕСА_3 з
надбудовою мансардного поверху
здійснюється без затвердженої в
установленому порядку проектної
документації, що є порушенням ст. 9
Закону України «Про архітектурну
діяльність». За дане порушення
керуючись ч. 3 ст. 96 КУпАП відносно
ОСОБА_3 була винесена постанова про
накладення штрафу за адміністративне
правопорушення в сфері містобудівної
діяльності № 205/11-Кд від 05.10.11 (а.с. 23)

Суд першої істанції встановив ,
що відповідно до висновку експерта № 17
судової будівельно-технічної
експертизи від 27.01.2014 року,
реконструкція квартир АДРЕСА_3 з
надбудовою другого поверху та
збільшенням площі приміщення 7
квартири №4a є самочинною та виконаною
без врахування вимог пункту 15 Додатку Ж
(обов'язкового) ДБН В.2.5-20-2001 і п.4.5.14
Правил безпеки систем газопостачання
України та п. 5.32 ДБН 13.2.2-15-2005, що в свою
чергу негативно впливає на витяжну
вентиляційну систему та на безпечність
та можливість в подальшому
експлуатації газових приладів в
квартирі АДРЕСА_1. В результаті
надбудови другого поверху над
приміщенням 7 квартири №4a (фото №4, 9, 10,
19, 25 y додатку №1 до даного висновку
експерта), димохід з вентиляційною
шахтою житлового будинку №21, а саме над
прибудовою літ. б, що належить ОСОБА_4,
опинився в зоні вітрового підпору
(схема додатку №2, фото № 19, 25 додатку №1
до даного висновку експерта), що в свою
чергу є порушенням вимог пункту 15
Додатку Ж (обов'язкового) ДБН В.2.5-20-2001 і
п.4.5.14 Правил безпеки систем
газопостачання України та п. 5.32 ДБН
B.2.2-15-2005, що негативно впливає на
витяжну вентиляційну систему та на
безпечність і можливість в подальшому
експлуатації газових приладів в
квартирі АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції встановив , що
між прибудовою літ.б до житлового
будинку №21 та приміщенням 7 квартири
№4a житлового будинку №23 наявна певна
відстань, близько 0,15 м. (фото № 21, 22 у
додатку № 1 до висновку експерта № 17
судової будівельно-технічної
експертизи від 27.01.2014 року), над якою не
влаштовано належним чином примикання
між покрівлею прибудови літ.б
житлового будинку №21 та стіною другого
поверху приміщення 7 квартири №4a
житлового будинку №23, що в свою чергу
може призвести до потрапляння
атмосферних опадів в даний отвір з
подальшим замоканням та підвищенням
вологості матеріалу суміжних до отвору
стін приміщення квартири №4а житлового
будинку №23 та прибудови літ.б
житлового будинку №21, і внаслідок чого
можливе пошкодження конструкцій та
оздоблення з розвитком грибку та
плісняви (а.с. 166-185).

Суд першої інстанції зазначив, що з
висновку експерта № 17 судової
будівельно-технічної експертизи від
27.01.2014 року вбачається, що в зв'язку з
тим, що правила забудови м.Кіровограда,
якими і повинні визначатися вимоги до
огорожі садибних земельних ділянок
згідно п. 3.19* ДБН 360 - 92**. Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень, на час проведення
експертизи відсутні, встановити чи
перешкоджає дана огорожа при
користуванні ОСОБА_4 належною їй
частиною домоволодіння по АДРЕСА_1, на
даному етапі не являється можливим.

Суд першої інстанції встановив , що
господарська будівля (допоміжне
приміщення), яка розташована на
земельній ділянці по АДРЕСА_3 є
самочинно побудованою та побудована з
порушенням вимог п. 3.25* ДБН 360-92 **
Містобудування. Планування і забудови
міських і сільських поселень, а саме
розміщена без відступу в 1,0 м. від межі
між земельними ділянками по АДРЕСА_2, а
також частина конструкції покрівлі
господарської будівлі розміщена над
земельною ділянкою № 21, при чому з
покрівлі будівлі не влаштовані
необхідні інженерно-технічні заходи,
що запобігатимуть стіканню
атмосферних опадів на територію садиби
№ 21, що в свою чергу призводить до
потрапляння атмосферних опадів з
покрівлі господарської будівлі на
територію земельної ділянки по
АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позовних вимог в
частині зобов'язання відповідача
усунути перешкоди позивачу в
користуванні її домоволодінням по
АДРЕСА_1 в м.Кіровограді шляхом
припинення будівельних робіт та
зобов'язання відповідача знести за
власний рахунок незаконно побудовані
надбудови над домоволодінням по
АДРЕСА_3 та допоміжне приміщення між
суміжними земельними ділянками
домоволодінь АДРЕСА_2.

Позовні вимоги в частині зобов'язання
відповідача знести за власний рахунок
бетонний фундамент огорожі між
суміжними земельними ділянками
домоволодінь АДРЕСА_2 задоволенню не
підлягають, оскільки сторонами не
надано місцеві правила забудови, а
діючими будівельними нормами не
визначено матеріал, зовнішній вигляд,
висоту та інше при будівництві
парканів та огорож ділянок садибної
забудови, не передбачено отримання
дозволів чи погоджень в інспекції
держархбудконтролю.

При розгляді справи суд керувався
нормами матеріального права які на
думку суду першої інстанції регулюють
спірні правовідносини, зокрема
частинами 2, 5 статті 26 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» частиною 3 ст. 375 ЦК України
, частиною 1 статті 376 ЦК України,
частиною 4 статті 376 ЦК України, статтею
391 ЦК України.

Колегія суддів приймаючи до уваги
встановлені обставини дійшла
висновку, що з висновками суду першої
інстанції в повному обсязі погодитись
неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст.. ст.. 10 , 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених вимог
та на підставі наданих доказів.

Відповідно до статті 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог наданих у
суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом судового розгляду є усунення
перешкод у користуванні жилим
будинком та знесення незаконно
побудованих споруд.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачу ОСОБА_3 належить на праві
приватної власності квартири АДРЕСА_3.
Земельна ділянка під даними
квартирами відповідачу не виділялась.
У зв'язку з технічним незадовільним
станом даних квартир відповідачем по
справі було проведено їх технічне
обстеження , що підтверджується
документацією про «Технічне
обстеження житлового будинку по
АДРЕСА_3». виготовлена ПП «Масштаб» у 2010
році. Відповідно даного обстеження
зокрема встановлено, що перегородки,
балки перекриття, покрівля та покриття
мають дефекти(ознак гнилі, прогини
балок, пошкодження місцеве балок
перекриття та конструкцій покрівлі і
покриття) стан цих конструкцій слід
кваліфікувати як незадовільний, що
відповідає категорії К-ІІІ.Встановлені
недоліки потребували ремонтних робіт.
У висновку обстеження будинку
зазначено , що для проведення повного
обсягу ремонтних робіт на підставі
технічного обстеження необхідно
замовити робочу документацію на
капітальний ремонт, або робочий проект
на реконструкції будівлі проектній
організації.

Встановлено, що відповідач по справі
при зверненні для отримання дозвільної
документації для перебудови квартир ,
отримав відмову, яка була мотивована
тим , що рішенням виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради від 28.07.2008
року №1130 знято з балансу ЖЕК №1
житловий будинок АДРЕСА_3(квартири 2,4,4а,
5). Запропоновано власникам квартир
звернутись із заявами про оформлення
права користування земельними
ділянками до Кіровоградської міської
ради. Відповідач не може вирішити
питання про отримання земельної
ділянки у користування у зв'язку з тим ,
що співвласники користувачі суміжних
земельних ділянок не дають своєї
згоди. Встановлено , що фактично не
вирішено прававий статус земельної
ділянки на якій розташований будинок
АДРЕСА_3 і відповідно неможливо
отримати дозвіл на реконструкцію
будинку.

Колегія суддів погодилась з висновком
суду першої інстанції ,що
реконструкція частини житлового
будинку по АДРЕСА_3 з надбудовою
мансардного поверху здійснюється
відповідачем без затвердженої в
установленому порядку проектної
документаціїі і як наслідок допущено
порущення які впливають на права
позивача по справі ,зокрема димохід з
вентиляційною шахтою житлового
будинку №21, а саме над прибудовою літ.
б, що належить ОСОБА_4, опинився в зоні
вітрового підпору (схема додатку №2,
фото № 19, 25 додатку №1 до даного
висновку експерта), що в свою чергу є
порушенням вимог пункту 15 Додатку Ж
(обов'язкового) ДБН В.2.5-20-2001 і п.4.5.14
Правил безпеки систем газопостачання
України та п. 5.32 ДБН B.2.2-15-2005, що
негативно впливає на витяжну
вентиляційну систему та на безпечність
і можливість в подальшому експлуатації
газових приладів в квартирі АДРЕСА_1.
Крім того між прибудовою літ.б до
житлового будинку №21 та приміщенням 7
квартири №4a житлового будинку №23
наявна певна відстань, близько 0,15 м.
(фото № 21, 22 у додатку № 1 до висновку
експерта № 17 судової
будівельно-технічної експертизи від
27.01.2014 року), над якою не влаштовано
належним чином примикання між
покрівлею прибудови літ.б житлового
будинку №21 та стіною другого поверху
приміщення 7 квартири №4a житлового
будинку №23, що в свою чергу може
призвести до потрапляння атмосферних
опадів в даний отвір з подальшим
замоканням та підвищенням вологості
матеріалу суміжних до отвору стін
приміщення квартири №4а житлового
будинку №23 та прибудови літ.б
житлового будинку №21, і внаслідок чого
можливе пошкодження конструкцій та
оздоблення з розвитком грибку та
плісняви.

Однак колегія суддів не погодилась з
висновку суду першої інстанції про
зобов'язання відповідача усунути
перешкоди позивачу в користуванні її
домоволодінням по АДРЕСА_1 шляхом
припинення будівельних робіт та
зобов'язання відповідача знести за
власний рахунок незаконно побудовані
надбудови над домоволодінням по
АДРЕСА_3 та допоміжне приміщення між
суміжними земельними ділянками
домоволодінь АДРЕСА_2.

З матеріалів справивбачається ,що
будинок по АДРЕСА_3 складається із
чотирьох квартир. Відповідачу ОСОБА_3
належить на праві приватної власності
дві квартири : № 5 і № 4а згідно
договорів купівлі-продажу квартири від
21 квітня 2006 року.

Відповідно до позовної заяви позивач
просив суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути
їй перешкод в користуванні
домоволодінням по АДРЕСА_1 шляхом
припинення будівельних робіт,
зобов'язати ОСОБА_3 знести за власний
рахунок незаконно побудовані
надбудови над домоволодінням по
АДРЕСА_3, бетонний фундамент огорожі
між суміжними земельними ділянками
домоволодінь АДРЕСА_2, допоміжне
приміщення, та зобов'язати ОСОБА_3 за
власний рахунок відновити огорожу між
суміжними земельними ділянками
домоволодінь АДРЕСА_2 в м.
Кіровограді.

З матеріалів справи ,зокрема позовної
заяви вбачається,що позивач не вказує,
які конкретно будівельні роботи, в якій
конкретно частині будинку АДРЕСА_3
,необхідно відповідачу припинити, як і
не зазначає які незаконні надбудови
повинен знести відповідач за власний
рахунок , над якою частиною будинку,
оскільки даний будинок має чотири
квартири.

Також в позовній заяві не зазначається,
яке допоміжне приміщення необхідно
знести відповідачу , оскільки з
матеріалів справи вбачається,що
земельна ділянка, на якій знаходиться
будинок №23 складається із чотирьох
квартир, а також допоміжних будівель.

Колегія суддів приймаючи до уваги
встановлені обставини дійшла висновку
,що суд першої інстанції в порушення
частини 4 статті 10 ЦПК України не
сприяв всебічному і повному
зясуваннюобстаин справи. Зокрема суд
першої інстанції не встановив дійсні
обставини по справі відповіднодо
статті 11 ЦПК України не роз'яснив
позивачу по справі його право уточнити
позовні вимоги і розглянув справу з
неконкретними позовними вимогами, що
як наслідок потяглозасобою
постановлення рішення яке не
відповідає нормам ЦПК України.

Крім того суд першої інстанції
задовольняючи частково позовні вимоги
не звернув увагу ,що позов про знесення
самочинного збудованого нерухомого
майна може бути пред'явлено власником
чи користувачем земельної ділянки або
іншою особою,права якої
порушено,зокрема
власником(користувачем(суміжної
земельної ділянки,з підстав
передбачених стаття 391,396ЦК України .

Знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливе лише
тоді,коли використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності . Знесення
нерухомості,збудованої з істотним
відхиленням від проекту,що суперечить
суспільним інтересам або порушує
інших осіб,істотним порушенням
будівельних норм і правил(у тому числі
за відсутності проекту) можливе лише за
умови,що неможлива перебудова
нерухомості відповідно до проекту або
відповіднодо норм і правил, визначених
державними правилами та санітарними
нормами, або якщо особа, яка здійснила
(здійснює)будівництво,відмовляється
від такої перебудови. В інших випадках
суд за позовом відповідного державного
органу чи органу місцевого
самоврядування може на підставі
частини сьомої статті 376 ЦК України
зобов'язати забудовника здійснити
перебудову житлового
будинку,будівлі,споруди або іншого
об'єкта нерухомості ,який побудовано чи
будується з істотними відхиленнями від
проекту або зістотним порушенням
основних будівельних норм і правил,у
тому разі ,коли таке будівництво
суперечить суспільним інтересам,
порушує права інших осіб,коли
порушення будівельних норм єі правил
єістотним,а також є технічна
можливість виконати перебудову.

Якщо технічна можливість перебудови
об'єкта нерухомості відсутня або
забудовник відмовляється від такої
перебудови,суд незалежно від
поважності причин відмови ,за позовом
зазначених органів або особи,права чи
інтереси якої порушено таким
будівництвом,ухвалює рішення про
знесення житлового будинку або іншого
нерухомого майна.

Відмовою забудовника від перебудови
слід вважати як його заяву про це,так і
його дії чи бездіяльність щодо
цього,вчинені до або після ухвалення
рішення суду про зобов'язання
здійснити перебудову.

Погодження забудовника на перебудову
при розгляді справи про знесення
самочинного будівництва за можливості
перебудови,якщо це підтверджено,є
підставою для відмови в позові лише
тоді,коли рішення суду,яке набрало
законної сили,про зобов'язання
здійснити перебудову не виконано не з
вини забудовника, про що державним
виконавцем складено відповідний
акт.(Постанова Пленуму Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ 30.03.2012 року Про практику
застосування судами статті 376 ЦК
України).

З матеріалів справи вбачається,що
відповідач по справі у добровільному
порядку пропонував позивачу усунути
усі порушення допущені при перебудові
другого поверху над квартирами які
належать йому на праві власності в
будинку АДРЕСА_3, і які порушують права
позивача ,що підтверджується
матеріалами справи. (а.с.43) однак
позивач не погоджується з даними
пропозиціями.

Також встановлено , що позивачем
відповідно до статті 60 ЦПК України не
надано належних доказів на
підтвердження позовних вимог в
частині , що в результаті добудови була
порушена зона вітрового підпору і на
даний час в димоходах та вентиляційних
каналах її будинку перекидається тяга
і всі продукти згоряння поступають в
житлове приміщення, що має пагубний
вплив на її здоров'я, і їй додатково
потрібно звертатись за медичною
допомогою.

Як не надано доказів в тій частині , що
добудова другого поверху вчинена так,
що в зимовий період сніг з покрівлі її
помешкання не здувається, залягає
товстим шаром, перетворюється в лід, а
під час його розтавання частково вода
затікає під кровлю та утворюються
льодяні сосульки. Покрівля не
розрахована на утримання такої маси
снігу та може в будь-який час
провалитися.

Колегія суддів погодилась з
висновками першої інстанції у тій
частині судового рішення , якими суд
відмовив у задоволені позовних .

Колегія суддів дійшла висновку,що
відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюються на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.Позивач по
справі не надала належних доказів на
підтвердження позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України є підставою для його
скасування з ухваленням нового
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі у
зв'язку з необґрунтованістю позовних
вимог.

Керуючись ст. 303-304, 307, 309, 313-314, 316-317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 13.06.2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення , яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні жилим будинком та
знесення незаконно побудованих
споруд відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 121
грн. 80 коп. понесені судові витрати за
подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Підпис