Справа № 621/2065/14-ц
Провадження № 2/621/802/14
УХВАЛА

іменем України

28.07.2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого - судді Бережної Н.М.,

при секретарі - Байрачній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Змієві
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за розпискою,

встановив:

22.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за розпискою.

Одночасно із пред'явленням позову
ОСОБА_1 надала заяву про забезпечення
позову, в якій вказала, що 12.03.2011 року
відповідач взяла у неї в борг грошові
кошти, які зобов'язувалася повернути не
пізніше 24.10.2011 року, однак станом на
22.07.2014 року гроші так і не повернула.
13.07.2014 року ОСОБА_2 з метою врегулювання
питання щодо погашення боргу дозволила
позивачу проживати в належній їй
квартирі АДРЕСА_1, пообіцявши ОСОБА_1
відчужити їй вказану квартиру не
пізніше 01.01.2015 року. Однак, 22.07.2014 року
ОСОБА_1, шукаючи оголошення про роботу,
в газеті «Прем'єр» побачила оголошення
ОСОБА_2 про продаж вищезазначеної
квартири. Отже, відповідач намагається
обманути позивача та унеможливити
виконання рішення. ОСОБА_2 має ще й інше
нерухоме майно, однак, в ньому
зареєстровані малолітні діти, що
унеможливлює погашення боргу за його
рахунок. На підставі викладеного,
ОСОБА_1 просила суд вжити заходів
забезпечення її позову шляхом
накладення арешту на належну ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що
позовні вимоги стосуються невиконання
умов договору позики, укладеного між
позивачем та відповідачем, внаслідок
чого утворилася заборгованість у
розмірі 150000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Копією Свідоцтва від 12.02.2010 року, копією
Витягу з Державного реєстру правочинів
та про реєстрацію права власності на
нерухоме майно підтверджується право
власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1
/а.с. 12, 13, 14/.

В матеріалах справи міститься газета
«Премьер», в якій надруковано
оголошення про продаж вищевказаної
квартири /а.с. 10-11/.

Враховуючи те, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду та те, що забезпечення позову у
вигляді накладення арешту на житлову
квартиру відповідача є співмірним із
заявленими позивачем вимогами, суд
дійшов висновку про необхідність
накладення арешту на квартиру ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 316, 321 ЦК України,
ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -
задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони його
відчуження на наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2.

Копію ухвали для виконання направити
Відділу реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції (адреса: 62416, Харківська обл.,
смт. Пісочин, вул. Некрасова, 11).

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення.
Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Суддя: