Справа № 303/4173/14-ц
ряд. стат. звіту - 58
РІШЕННЯ

Іменем
України

22 липня 2014 року
м.
Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі : головуючого - судді
Пак М.М.

при секретарі
Тромпак В.В.

з участю : представників
позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника
відповідача - РВ ДВС

Мукачівського
міськрайонного управління

юстиції
Хрипта О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Мукачево
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_4 до районного відділу ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції про скасування
накладеного арешту на майно,-

встановив:

Позивач - ОСОБА_4 звернувся до суду
з позовною заявою до районного відділу
ДВС Мукачівського міськрайонного
управління юстиції про скасування
накладеного арешту на майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що в
районному відділі ДВС Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження №
37938875 з примусового виконання
виконавчого листа № 2/303/621/13 виданого 25
лютого 2013 року Мукачівським
міськрайонним судом про стягнення з
нього аліменти на користь ОСОБА_5 на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/3 частини усіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму доходів громадян на дитину
відповідного віку, щомісячно починаючи
з 21.01.2013 року і до досягнення дитиною
повноліття. Під час проведення
виконавчих дій державним виконавцем, 15
липня 2013 року винесено постанову про
арешт боржника та оголошення заборони
на його відчуження, згідно якої
накладено арешт на все його майно, а
саме: квартиру АДРЕСА_1. Так, про
наявність даного документу йому стало
відомо коли намагався провести дії по
відчуженню свого нерухомого майна.
Звертає увагу на те, що арешт
накладений державним виконавцем був
зумовлений тим, що в той період у нього
виникла заборгованість по сплаті
аліментів та зверненням його колишньої
дружини до органів ДВС, тобто станом на
липень 2013 року заборгованість складала
- 3454,15 грн. Вважає, що вищевказана
постанова від 15 липня 2013 року була
винесена державним виконавцем з грубим
порушенням ЗУ "Про виконавче
провадження". Згодом до грудня 2013 року
дана заборгованість була погашена і
він звернувся до районного відділу ДВС
Мукачівського МРУЮ про скасування
даної постанови, але в цьому було
відмовлено. Так, на даний час
зобов'язання по сплаті аліментів ним
виконується належним чином і
заборгованості по їх сплаті не має, а
тому відсутні законні підстави для
існування та дію постанови про арешт
його майна. Станом на 20 червня 2014 року
заборгованість складає - 232 грн. 64 коп.
На підставі вищенаведеного
звертається до суду про визнання
недійсною та скасування постанови
державного від 15.07.2014 року про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

Позивач - ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явився, по невідомій
суду причині, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача - ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та просив суд їх задоволити.

-2-

Представник позивача - ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та просив суд їх задоволити.

Відповідач - представник
районного відділу ДВС Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
Хрипта О.О. в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив в
задоволенні позову відмовити, оскільки
державним виконавцем Резуненко М.А.
правомірно було винесено постанову про
накладення арешт на майно боржника
ОСОБА_4, так як на той час у нього
виникла заборгованість по несплаті
аліментів за три місяці.

Заслухавши думки представників
позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
представника відповідача Хрипта О.О.,
дослідивши матеріали цивільної справи,
матеріали виконавчого провадження
№2-101/14 та надані сторонами докази, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджає про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що 14 травня 2013
року державним виконавцем районного
відділу ДВС Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
Резуненко М.А. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
37938875 по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2/303/621/13 виданий
Мукачівським міськрайонним судом про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
аліменти, на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх
видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму доходів
громадян на дитину відповідного віку,
щомісячно починаючи з 21.01.2013 року і до
досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

У свою чергу 15 липня 2013 року
державним виконавцем районного
відділу ДВС Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
Резуненко М.А. винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження згідно
якої, накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми
звернення стягнення на суму 3454, 15 грн.
(а.с.5-6).

З розрахунку заборгованості по
аліментам наданого районним відділом
ДВС Мукачівського міськрайонного
управління юстиції за № 777/5 вбачається,
що станом на 20 червня 2014 року залишок
заборгованості по аліментам у ОСОБА_4
становить 232 грн. 64 коп. (а.с.8).

Правовідносини між сторонами
регулюються Цивільним кодексом
України.

Статтею 5 Закону "Про виконавче
провадження" встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії, так відповідно до
положень частини першої та другої
статті 57 цього Закону арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

У свою чергу статтею 41
Конституції України передбачено, що
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним, що
також закріплено у статті 321 Цивільного
кодексу України, в якій зазначено, що
особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 Цивільного
кодексу України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном

Правовою позицією судової палати
з розгляду цивільних справ Верховного
суду України є - вимоги особи, що
ґрунтуються на її праві власності на
арештоване майно, розглядаються за
правилами, установленими для розгляду
позовів про звільнення майна з-під
арешту. Так, відповідно до Постанови №6
від 27 серпня 1976 року Пленуму Верховного
суду України "Про судову практику в
справах про виключення майна з опису"
при розгляді позовів про виключення
майна з опису суди зобов'язані всебічно
і повно з'ясовувати обставини, наведені
позивачем на підтвердження своїх
вимог, додержуючись при цьому
неухильно як правових норм, що
гарантують права осіб, які беруть
участь у справі, так і

-3-

правил про належність і допустимість
доказів. Таким чином, на суди покладено
завдання по охороні від будь-яких
посягань прав і законних інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій, їх майна, і справи такої
категорії необхідно розглядати в
суворій відповідності з законом.

Враховуючи вищенаведене,
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності суд приходить до висновку,
позивачем ОСОБА_4 не порушуються
інтереси стягувача ОСОБА_5 щодо виплати
їй аліментів на утримання доньки
ОСОБА_3, про що свідчить наявність
заборгованості по несплаті таких в
сумі 232 грн. 64 коп., яка є незначною, і не
ускладнює виконання рішення суду, а
тому позовні вимоги позивача є
підставними і підлягають до
задоволення.

Судові витрати віднести за
рахунок позивача ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 213, 214, 215,
218, 223 ЦПК України, ст. ст. 321, 391 ЦК
України, ст.41 Конституції України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 -
задоволити.

Скасувати постанову державного
виконавця районного відділу ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції Резуненко М.А. від 15
липня 2014 року про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Закарпатської
області через Мукачівський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
М.М.Пак