Справа №: 398/1509/14-цРІШЕННЯ
Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді
при секретарі - Соловйовій Л.Є.,
за участю представників: позивача -
відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Олександрія цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про встановлення факту проживання
однією сім'єю та усунення від права на
спадкування,- В С Т А Н О В
Позивач вернулася до суду з
позовною заявою, де просить усунути
ОСОБА_6 від спадкування після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
21.05.2014 року подала заяву про
доповнення позовних вимог, де просить
встановити факт, що вона проживала не
менше п'яти років однією сім'єю зі
спадкодавцем, ОСОБА_7, в будинку АДРЕСА_2
на час відкриття спадщини і місця
відкриття спадщини, а саме з грудня 1997
Свої вимоги мотивує тим, що її матір
-ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебували в шлюбі з
1992 року, її матір була зареєстрована та
постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2.
З ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з
народженням дочки - ОСОБА_9, вона
переїхала з м.Кривий Ріг до матері, так
як вона є інвалідом дитинства 3-ої
групи, то їй потрібна була допомога по
догляду за дитиною, а також після
народження дочки. Вона постійно
проживала однією сім'єю з матір'ю та
ОСОБА_7, який ставився до неї як до
рідної дитини, а вона до нього як до
В цей час був газифікований будинок,
проведені внутрішні ремонтні роботи за
рахунок спільних коштів всіх членів
сім'ї, купувались меблі, аудіо -
апаратура, оргтехніка та предмети
Її матір незабаром пішла на пенсію.
ОСОБА_7, внаслідок стану здоров'я, також
рано пішов на пенсію, а перед цим
тривалий час не працював.
З працюючих членів їх сім'ї, тільки
вона допомагала батькам, як з
благоустроєм будинку, так і у вирішення
інших нагальних проблем.
Все листування в інтересах сім'ї було
на адресу - АДРЕСА_2.
Головою квартального комітету
надана довідка, яка свідчить про те, що
вона постійно проживала зі
спадкодавцем за вищевказаною адресою з
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її матір, після її
смерті вона продовжувала проживати по
АДРЕСА_2 та вести спільне господарство
з ОСОБА_7, доглядала його, так як після
смерті дружини він перебував в стані
сильного стресу. Спадкодавець довірив
їй сімейний архів, в тому числі і
правовстановлюючі документи на
У 1978 році ОСОБА_7 пережив важку
виробничу травму - консолідований
перелом кісток тазу, насідки якої
давали про себе знати все подальше
життя. У 1986 році він став ліквідатором
аварії на ЧАЕС, внаслідок чого стан
здоров'я у нього погіршився.
В другій половині серпня 2013 року він
потрапив до лікарні, а до того вона з
дочкою за вказівкою дільничного лікаря
допомагали йому лікуватись вдома. Нею
особисто куплялись всі медикаменти.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, вона
особисто займалась організацією
похорон. Після його смерті відкрилась
спадщина, яка складається з житлового
будинку із надвірними будівлями, який
розташований в АДРЕСА_2.
Вона звернулась до першої державно
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак нотаріус
повідомив їй що для підтвердження її
права на спадщину вона повинна довести
в суді факт спільного проживання та
ведення спільного господарства зі
спадкодавцем. Крім того, їй також було
повідомлено, що заяву про прийняття
спадщини подала ще одна особа, яка є
спадкоємцем за законом першої черги
спадкування та має переважне право на
Їй відомо, що ОСОБА_7 має доньку від
першого шлюбу та вважає, що вона
повинна бути усунена від права на
спадкування з наступних підстав:
Його перший шлюб було розірвано у 1982
році, а спільно вони не проживали з 1977
року, що підтверджується записом у
ОСОБА_7 був ліквідатором аварії на
ЧАЕС та через хворобу потребував
догляду, особливо в останні роки. Дочка
з ним не спілкувалась та не
підтримувала з ним родинних стосунків,
не виконувала свого обов'язку щодо його
утримання та догляду за ним, не брала
участі в його похованні.
Посилається на ч.3, 5 ст. 1224 ЦК України
та зазначає, що дочка не приймала
участі в матеріальному утриманні свого
батька в період, коли він був майже
непрацездатним та потребував
матеріального забезпечення, не
приймала участі в догляді за хворим не
цікавилась його станом здоров'я,
відвідувала його тільки один раз,
байдуже відносилась до стану його
здоров'я, усвідомлюючи необхідність
надання невідкладної допомоги та
підтримки, зволікала своїми
обов'язками. передбаченими законом, не
надала допомоги під час проведення
організації похорон.
Просить її вимоги задовольнити.
Позивач підтримала свої вимоги з
підстав вказаних в заяві, пояснивши, що
в 1997 році народилась її донька і вона
переїхала з м.Кривий Ріг до матері та
ОСОБА_7., що підтверджується карткою
дитини. З 1996 року до 2001 року вона
працювала власним кореспондентом в
газеті «Україна центр», де в середньому
мала щомісячний заробіток 500 - 600 грн.. В
2001 році продала квартиру в м.Кривий Ріг
та купила квартиру АДРЕСА_1. Фактично до
2003 року вона в основному утримувала
сім'ю, а в 2003 році ОСОБА_7 почав вже
отримувати пенсію, хоч її розмір був
маленький. Спочатку вона разом з
дитиною була зареєстрована в будинку
АДРЕСА_2, але в 2008 році вона вимушена
була зареєструватись в своїй квартирі,
так як взяла кредит в «Приватбанку», а
квартиру передала в іпотеку. Вже
тривалий час ведуться судові справи за
позовом банку до неї щодо кредиту та її
квартири, яка в іпотеці. Вони проживали
всі разом, мали спільний бюджет, разом
харчувались, вона брала кредити за
рахунок чого проводили газифікацію
будинку, купляли меблі та інше. В
кожного були свої обов'язки. Після
смерті матері, ОСОБА_7 був складному
психологічному стані, а в серпні 2013
року у нього стався параліч ніг, в
зв'язку з чим його відвезли до лікарні,
де він пробув 10 днів та помер. Його
дочка лише один раз провідала його в
лікарні, десь за півгодини до його
смерті. В організації похорон вона
ніякої участі не приймала.
Представник позивачки підтримав
вимоги з підстав зазначених в позові та
пояснив, що Сімейним кодексом України
покладено обов'язок на дітей доглядати
за батьками та надавати їм матеріальну
допомогу. Дочка знала, що батько був
ліквідатором аварії на ЧАЕС, але
свідомо ухилялась він надання йому
Представник відповідачки ОСОБА_3
пояснив, що відповідачка є його
дружиною та вона неодноразово бачилась
та спілкувалась з батьком. Знає, що з 2008
року до зими 2012 року ОСОБА_7 працював
водієм на хлібопекарні, розводив хліб,
а тому ніякої допомоги не потребував,
дружина бачилась з батьком десь раз в
місяць, спілкувалась з ним.
Паралізованим він був в серпні 2013 року
десь неділю, а до цього часу ніякої
допомоги чи додаткового догляду не
потребував. Крім того, йому відомо, що
його дружина приходила на ювілей
батька, але дружина батька не дала їм
поспілкуватись, там виник спір і вона
пішла звідти. В кінці серпня 2006 року
вони принесли йому запрошення на
весілля, батька не було вдома, їм
сказали, що передадуть це запрошення, а
потім з'ясувалось, що йому ніхто його не
Представник відповідача ОСОБА_2 -
пояснила, що підтримує все, що сказано
Заслухавши пояснення позивача та її
представника, представників
відповідачки, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені юридичні факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
З положень ч. З ст. 1268 ЦК України
вбачається, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
Згідно роз'яснень, викладених в п.21
Постанови пленуму Верховного суду
України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування», до
спадкоємців четвертої черги належать
не лише жінка (чоловік), які проживали
однією сім'єю зі спадкодавцем без
шлюбу, таке право можуть мати також
інші особи, якщо вони спільно проживали
зі спадкодавцем, були пов'язані
спільним побутом, мали взаємні права та
обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха,
пасинки, падчерки, інші особи, які взяли
до себе дитину як члена сім'ї, тощо.
Судом встановлено наступне.
06.05.1992 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8
зареєстрували шлюб, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб (а.с. 7).
Позивачка є рідною дочкою дружини
померлого ОСОБА_7, який був вітчимом
позивачки, що підтверджується
свідоцтвом про її народження та
свідоцтвом про шлюб (а.с.6, 7).
Позивачка разом з ОСОБА_7, ОСОБА_8 з
ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та
проживала спільно однією сім'єю за
адресою: АДРЕСА_2, куди вона переїхала
до них з м.Кривий Ріг у зв'язку з
народженням дочки - ОСОБА_9, так як вона
є інвалідом дитинства 3-ої групи, а тому
їй потрібна була допомога по догляду за
дитиною та після народження дочки. З
матір'ю та вітчимом вони вели спільне
господарство, спільно готували їжу,
придбавали продукти та інші предмети
побуту і домашнього вжитку, мали
взаємні права та обов'язки по догляду
одне за одним та утриманню.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її матір, після
її смерті, позивачка продовжувала
проживати по АДРЕСА_2 та вести спільне
господарство з ОСОБА_7, доглядала його,
із ним вели спільне господарство, так
як після смерті дружини він перебував в
Виходячи з вимог ч. 2 ст. 64 ЖК України
до ч. 2 ст. 64 та ч. 4 ст. 156 до членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать
окрім дружини (чоловіка) власника і їх
дітей та батьків і інші особи, які
постійно проживають з власником і
ведуть з ним спільне господарство.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, позивач
особисто займалась організацією
похорон, що не заперечують
представники відповідачки. Після його
смерті відкрилась спадщина, яка
складається з житлового будинку із
надвірними будівлями, який
розташований в АДРЕСА_2.
Пунктом 3.22 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 року №296/5,
передбачено, що у разі відсутності у
паспорті спадкоємця відмітки про
реєстрацію його місця проживання із
спадкодавцем, доказом постійного
проживання з ним можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, відповідного органу
місцевого самоврядування, проте що
спадкоємець на день смерті спадкодавця
проживав разом із цим спадкодавцем.
Згідно довідки голови квартального
комітету №9 - ОСОБА_4 та її донька
ОСОБА_9, постійно проживали і вели
сумісне господарство з ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2
більше п'яти років на час відкриття
спадщини, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний
час ОСОБА_4 та ОСОБА_9 проживають за
даною адресою, але зареєстровані за
іншою адресою (а.с.13).
З пояснень позивачки вбачається, що
десь в 2008 році вона вимушена була
знятись з реєстрації в спірному
будинку в зв'язку з необхідністю
оформлення кредиту, для потреб сім'ї
(проведення газифікації будинку,
покупка меблів тощо), спочатку в
кредитній спілці, а потім в 2007 році в
ПАТ КБ «Приватбанк», так як було
укладено договори іпотеки, де
предметом іпотеки була квартира
АДРЕСА_1, яка є її власністю.
З колективного листу до суду
вбачається, що ОСОБА_4 проживала зі
своєю матір'ю та вітчимом з дня
народження дочки, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2,
який підписаний головою квартального
комітету та іншими мешканцями (а.с.86 -
Той факт, що ОСОБА_4 з дочкою
проживала однією сім'єю з ОСОБА_7 з
ІНФОРМАЦІЯ_2 підтвердили свідки.
Свідок ОСОБА_10, пояснила, що
проживає по сусідству - АДРЕСА_3, у неї з
ОСОБА_4 дочки майже одного віку, які між
собою спілкуються, а тому знає ОСОБА_4 з
її дочкою більше 17 років. Вони
проживають в будинку по АДРЕСА_2,
разом з батьками, які вже померли. Вони
всі доглядали за будинком, харчувались
разом, допомагали одне одному чим
могли. Жили дружно. Вважає, що у них був
спільний бюджет, так як у неї гроші
могла позичити ОСОБА_4, а віддати борг -
міг будь - хто з них. Бачила, як в 2012 році
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 разом робили септик.
Вона дійсно підписувала колективний
лист - звернення і все, що там написано
читала, ще раз підтверджує, що ОСОБА_4
живе в будинку десь 17 років. ОСОБА_7 за
життя сам ходив, працював та вона не
чула щоб, він жалівся на те, що йому
потрібна стороння допомога.
Свідок ОСОБА_11, пояснив, що з ОСОБА_7
виросли разом, він проживає по АДРЕСА_4.
ОСОБА_4 приїхала перед родами та
проживає по АДРЕСА_2 з моменту
народження дочки, а матір позивачки
проживала там з 1992 року. Позивач
приймала участь в утриманні будинку. На
його вимогу, вони десь в 2007 - 2008 році
провели газ, позичивши гроші. Він з
дружиною спілкувались з ОСОБА_7 та його
дружиною ОСОБА_8 та знає, що у них в сім'ї
був спільний бюджет. ОСОБА_7 дійсно
працював десь по 2 дні в неділю водієм,
коли його просили допомогти, а після
смерті дружини в ІНФОРМАЦІЯ_3, кинув цю
роботу. Ремонт в будинку зробила
ОСОБА_4. Йому не відомо, щоб ОСОБА_7
просив у дочки допомоги, а вона йому
Свідок ОСОБА_12 підтвердила, що знає
ОСОБА_4, її матір та ОСОБА_7, який називав
позивачку дочкою та дуже любив внучку.
Разом вони проводили газ та все по
господарству робили разом.
Свідок ОСОБА_13 також стверджує, що з
часу народження дочки позивачки
ОСОБА_9, позивач проживала у спірному
будинку та допомагала батькам. Їй також
відомо, що за кошти позивачки провели
газ, зробили септик.
З урахуванням вищевказаних
обставин, cуд вважає, що показання даних
свідків з врахуванням інших допустимих
доказів, можуть бути підставою для
задоволення позовних вимог щодо
встановлення факту проживання
позивачки з 1997 року однією сім'єю з
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно вимог ст. 1264 ЦК України
спадкоємцями четвертої черги за
законом є особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.
Із матеріалів справи вбачається,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7. Після
його смерті відкрилась спадщина на
будинок по АДРЕСА_2. Спадкоємцем
першої черги за законом на відкриту
спадщину після смерті ОСОБА_7 є
відповідачка у справі - дочка померлого
Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України,
за рішенням суду особа може бути
усунена від права на спадкування за
законом, якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані. Вимога про
усунення від спадкування за законом
особи може бути пред'явлена лише після
Згідно п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування. Ухилення особи від
надання допомоги спадкодавцеві, який
потребував допомоги, полягає в умисних
діях чи бездіяльності особи,
спрямованих на уникнення обов'язку
забезпечити підтримку та допомогу
спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з
винною поведінкою особи, яка
усвідомлювала свій обов'язок, мала
можливість його виконувати, але не
вчиняла необхідних дій.
Отже, для вирішення спору, який
виник між сторонами необхідна
сукупність таких обставин:
- перебування спадкодавця в
- ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
- потреба спадкодавця в допомозі саме
Так, померлий ОСОБА_7, був людиною
похилого віку, але до суду не надано
даних про те, що він страждав тяжкими
захворюваннями і потребував
сторонньої допомоги, хворіючи
тривалий, оскільки, як пояснили сторони
по справі та свідки, ОСОБА_7 хоч мав
травму, але інвалідності не мав; не
перебував у безпорадному стані та не
потребував сторонньої допомоги;
Не надано доказів щодо умисного
ухилення відповідачки від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання та потреби спадкодавця в
допомозі саме відповідачки.
Так, відповідно до п. 4
Інформаційного листа про узагальнення
судової практики розгляду цивільних
справ про спадкування Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, для постановлення рішення про
усунення від спадкування позивач
повинен надати належні та допустимі
докази, які б свідчили про те, що
спадкодавець потребував допомоги
відповідачки, остання мала можливість
її надавати, проте ухилялася від
обов'язку щодо її надання.
Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
З матеріалів справи вбачається, що
02.11.1982 року батьки відповідачки
розірвали шлюб, відповідачка мешкала
окремо від померлого; з позивачкою по
справі стосунки не підтримувала; при
зустрічах з батьком, той допомоги не
просив та навіть про те, що батько в
лікарні, їй повідомила свідок ОСОБА_14,
таким чином, позивачкою не доведено, що
відповідачка знала, що батько
потребував саме її допомоги, що вона
мала реальну можливість надавати
допомогу померлому та ухилялася від
обов'язку щодо її надання.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета.
Таким чином, позивачкою не доведена, а
судом не встановлена сукупність
обставин, передбачених діючим
законодавством, а саме: умисне ухилення
відповідачки від надання ОСОБА_7
допомоги з урахуванням можливості її
надання, перебування спадкодавця в
безпорадному стані, а також потреба
спадкодавця в допомозі саме
Підстави для усунення відповідачки
від права на спадкування після смерті
ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 -
відсутні, а позовні вимоги в цій
частині позивачки є безпідставними,
необґрунтованими та недоведеними.
Позивачкою вимог про зміну
черговості не заявлено.
Встановивши факт проживання ОСОБА_4
із спадкодавцем однією сім'єю не менше
як п'ять років до часу відкриття
спадщини, суд зазначає, що у позивачки,
яка бажає вступити в спадкові права, не
виникає права на спадкування, оскільки
вона є спадкоємцем четвертої черги, а
відповідно до положень ч.1 ст. 1258 ЦК
України спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово; а спадкоємець першої черги
по закону є дочка померлого ОСОБА_5.
Відповідно до ст..88 ЦПК України,
оскільки позовні вимоги задоволено
частково, то з відповідачки на користь
позивачки підлягає стягненню
сплачений нею судовий збір в сумі - 114,70
грн. та на користь держави - 7,10 грн.
Керуючись ст., ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 218,
ст.256, 259 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_7, починаючи з
грудня 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто
до дня смерті останнього.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги в десятиденний
строк.

Суддя: