Справа № 265/2020/14-ц
Провадження № 2/265/1289/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про стягнення заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації за затримку виплати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку її виплати за період з 1
березня 2003 року по 13 вересня 2013 року в
сумі 11745,68 грн. В обґрунтування своїх
вимог позивач посилався на те, що з 11
липня 2001 року по 13 вересня 2013 року
перебував у трудових відносинах з
відповідачем. Вказував, що при виплаті
заробітної плати йому не проводилась
індексація, передбачена діючим
законодавством, а також компенсація за
затримку у виплатах, внаслідок чого
були порушені права позивача на оплату
праці, що мають бути відновлені шляхом
зобов'язання підприємства відповідача
провести відповідні виплати. Також
вказував, що оскільки належні позивачу
суми при звільненні представниками
відповідача не були виплачені, строки
звернення до суду із вказаним позовом
ним не пропущенні.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надавши суду заяву з проханням
вирішити справу за його відсутності та
за присутності його представника,
ОСОБА_2, при цьому наполягаючи на
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Представник позивача, яка діє на
підставі довіреності, ОСОБА_2, у
судовому засіданні повністю
підтримала позовні вимоги ОСОБА_1, які
просила суд задовольнити.

Представники відповідача, яка діє на
підставі довіреності, Чайкіна К. О., у
судовому засіданні повністю
заперечувала проти задоволення
заявлених вимог ОСОБА_1, посилаючись на
письмові заперечення, додавши, що
розрахунки позивача боргу з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку у виплаті не ґрунтуються на
будь-яких первинних документах, без
вказівки базового періоду та із
порушенням порядку їх обрахунку.

За наданими суду письмовими
запереченнями, представник
відповідача, Біляк В. В., вказував, що
позивач не довів обґрунтованість
заявлених позовних вимог належними
доказами. Також посилався на те, що
порушень трудового законодавства з
боку ПАТ «ММК імені Ілліча» немає, бо
усі належні до сплати позивачу виплати
останньому відповідач проводив
своєчасно шляхом поетапного
підвищення заробітної плати. Зазначав
також, що розрахунки нарахованої суми
індексації та компенсації надані на
вимогу суду не можуть братись до уваги,
бо протягом зазначеного періоду часу
комбінат підвищував заробітну плату
позивачу з урахуванням прогнозованого
рівня інфляції. До того ж з серпня 2006
року будь-якої заборгованості не було
обраховано. Внаслідок відсутності
боргу з індексації заробітної плати у
позивача відсутнє право на отримання
компенсації за затримку у її виплаті.
На підставі переліченого просив суд
відмовити у задоволенні позову
повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено й підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 11 липня
2001 року по 13 вересня 2013 року перебував у
трудових відносинах із «ММК імені
Ілліча», що підтверджується копією
трудової книжки позивача (а. с. 8-9).

За вказаний період позивачу
нараховувалась та виплачувалась
заробітна плата, що підтверджується
довідкою ПАТ «ММК імені Ілліча» (а. с. 28).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» заробітною платою є
винагорода у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Згідно ст. 33 Закону України «Про оплату
праці» в період між переглядом розміру
мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

За ст. 34 Закону України «Про оплату
праці» компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати
провадиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення - це встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів й
послуг. Індекс споживчих цін є
показником, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купує населення для
невиробничого споживання, а порогом
індексації є величина індексу
споживчих цін, яка надає підстави для
проведення індексації грошових
доходів населення.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індекс споживчих цін
обчислюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері статистики, і не
пізніше 10 числа місяця, що настає за
звітним, публікується в офіційних
періодичних виданнях.

За ст. 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» об'єктом
індексації грошових доходів населення
є оплата праці (грошове забезпечення)
як грошовий дохід громадян, одержаний
ними в гривнях на території України і
який не має разового характеру.

Структуру заробітної плати визначено у
ст. 2 Закону України «Про оплату праці»,
якою передбачено існування основної
заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

За ст. 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено, що додаткова
заробітна плата це винагорода за працю
понад установлені норми, за трудові
успіхи та винахідливість і за особливі
умови праці, яка включає доплати,
надбавки, гарантійні і компенсаційні
виплати, передбачені чинним
законодавством.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з п. п. 2.2.7 «Інструкції зі
статистики заробітної плати»,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5.

За ч. 2 ст. 233 КЗпП України в разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України своїм
рішенням від 15 жовтня 2013 року № 9рп/2013
визначив, що положення ч. 2 ст. 233 Кодексу
законів про працю України слід
розуміти так, що у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення сум індексації
заробітної плати та компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати, саме як
складових належної працівнику
заробітної плати, без обмеження
будь-яким строком незалежно від того,
чи були такі суми нараховані
роботодавцем.

Таким чином суми індексації заробітної
плати та компенсація втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
виплати є складовими частинами
заробітної плати (додатковою
заробітною платою), та в разі порушення
законодавства про оплату праці в
частині виплати індексації заробітної
плати та компенсації за затримку у її
виплаті працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належних йому до виплати сум
індексації та компенсації без
обмеження будь-яким строком.

Згідно до ч. ч. 1-4 ст. 4 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення проводиться в разі,
коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101%.
Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону. Для проведення подальшої
індексації грошових доходів населення
обчислення індексу споживчих цін
починається за місяцем, у якому індекс
споживчих цін перевищив поріг
індексації, зазначений у частині
першій цієї статті. Підвищення
грошових доходів населення у зв'язку з
індексацією здійснюється з першого
числа місяця, що настає за місяцем, у
якому опубліковано індекс споживчих
цін.

На підставі ч. 5 ст. 4 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», в разі якщо грошові доходи
населення підвищено з урахуванням
прогнозного рівня інфляції
випереджаючим шляхом, при визначенні
обсягу підвищення грошових доходів у
зв'язку із індексацією враховується
рівень такого підвищення у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

При цьому за ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» підприємства, установи та
організації підвищують розміри оплати
праці у зв'язку з індексацією за
рахунок власних коштів.

Визначення правил обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації та сум індексації грошових
доходів населення, що поширюється на
підприємства, установи та організації
незалежно від форми власності і
господарювання, а також на фізичних
осіб, що використовують працю найманих
працівників, закріплено у «Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078.

Згідно до п. 1-1 «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078, обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком
починаючи з 6 березня 2003 року (дати
опублікування Закону України від 6
лютого 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

За ст. 2 Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати» компенсація громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом (набрав чинності 1
січня 2001 року). Під доходами у цьому
Законі слід розуміти грошові доходи
громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру, серед яких, крім
іншого, заробітна плата (грошове
забезпечення).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» сума компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

За наданими позивачем розрахунками,
виконаними на підставі відомостей з
УПФУ в Орджонікідзевському районі
міста Маріуполя Донецької області без
документів, що підтверджують
підвищення заробітної плати позивача
для визначення базового місяця,
вбачається, що розрахунок індексації
заробітної плати ОСОБА_1 за період з 2010
року по 2013 рік включно відсутній, а
розрахунок компенсації за затримку у
проведенні виплати індексації взагалі
не наведено. При цьому у розрахунку
зазначено, що загальна сума боргу за
період з березня 2003 року по вересень 2013
року з індексації та компенсації у
відповідача перед позивачем складає
11745,68 грн. (а. с. 6-7, 10-21).

Натомість з наданого представниками
відповідача розрахунку боргу з
індексації заробітної плати ОСОБА_1 з
компенсацією за затримку у її виплаті,
вбачається, що за період з 6 березня 2003
року по 31 липня 2006 року сума
нарахованої індексації становить 523,94
грн., а сума нарахованої компенсації
відповідно - 538,95 грн. У той же час з
вказаного розрахунку вбачається, що
починаючи з 1 серпня 2006 року позивачу
нараховувалась індексація
випереджаючим шляхом на підставі
підвищення заробітної плати ОСОБА_1,
внаслідок чого з 1 серпня 2006 року
відсутня заборгованість у відповідача
з індексації та компенсації перед
позивачем (а. с. 28).

На підставі п. 5 «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення» в разі зростання грошових
доходів населення без перегляду їх
мінімальних розмірів місяць, в якому
відбулося підвищення, вважається
базовим при обчисленні індексу
споживчих цін для індексації грошових
доходів населення. Індексація грошових
доходів, отриманих громадянами за цей
місяць, не провадиться. З наступного
місяця здійснюється обчислення
наростаючим підсумком індексу
споживчих цін для проведення подальшої
індексації. А в разі підвищення
грошових доходів населення
випереджаючим шляхом з урахуванням
прогнозного рівня інфляції базовим
місяцем вважається місяць, у якому мало
місце таке підвищення.

Враховуючи надані сторонами
розрахунки індексації та компенсації
заробітної плати ОСОБА_1 за спірний
період, суд вважає розрахунки, що були
надані позивачем, такими, що не
підтверджені відповідними доказами, є
неповними та такими, що не можуть бути
взяті судом до уваги.

Натомість розрахунки ПАТ «ММК імені
Ілліча» підтверджуються первинними
документами, наданими суду за спірний
період, як то штатний розклад за місцем
роботи ОСОБА_1, розшифрування помісячне
складових частин заробітної плати, що
була виплачена позивачу, та накази по
підприємству відповідача про
підвищення заробітної плати
працівникам комбінату (а. с. 54-141).

З огляду на викладене суд погоджується
з розрахунками представників «ММК
імені Ілліча» та бере їх до уваги при
вирішенні наявного спору, як такі, що
виконані на підставі первинних
документів та згідно до затвердженого
«Порядку проведення індексації
грошових доходів населення».

Однак суд відхиляє посилання
представників відповідача на те, що
підвищення позивачу заробітної плати
«ММК імені Ілліча» проводив
випереджаючим шляхом за період з 6
березня 2003 року по 31 серпня 2006 року з
урахуванням прогнозованого рівня
інфляції.

До такого переконання суд приходить з
огляду на те, що ч. 5 ст. 4 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» набрала чинності 31 березня
2005 року на підставі Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік» та
деяких інших законодавчих актів
України». При цьому зміни до «Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078, в частині
можливості нараховувати заробітну
плату випереджаючим шляхом, враховуючи
прогнозований рівень інфляції, були
внесені на підставі Постанови Кабінету
Міністрів від 17 травня 2006 року № 690 «Про
внесення змін до Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», що набрала чинності 25
травня 2006 року, та за якою було «Порядок
проведення індексації грошових
доходів населення» доповнено абзацами
4, 5, 6 та 7, де було визначено порядок
підвищення грошових доходів населення
випереджаючим шляхом з урахуванням
прогнозного рівня інфляції.

Таким чином механізм реалізації
положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» було введено у дію лише з 25
травня 2006 року.

Суд зазначає при цьому, що
заборгованість з індексації
заробітної плати та компенсації
позивачу за період з березня 2003 року по
серпень 2006 року в загальному розмірі
1062,89 грн. утворилась у відповідача до
практичної реалізації положень ч. 5 ст. 4
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» на
підставі «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», що підтверджується наданим
представниками ПАТ «ММК імені Ілліча»
розрахунком.

На підставі наведеного суд приходить
до висновку про відсутність підстав
вважати, що заробітна плата позивача
підвищувалась відповідачем
випереджаючим шляхом за період з 6
березня 2003 року по 31 липня 2006 року із
урахуванням прогнозного рівня
інфляції при визначенні обсягу
підвищення грошових доходів у зв'язку
із індексацією.

Зазначене свідчить про наявність факту
порушення трудового законодавства в
частині невиплати позивачу індексації
заробітної плати з компенсацією за
затримку у її виплаті за цей період, бо
доказів фактичної виплати суми з
розмірі 1062,89 грн. позивачу
представниками відповідача суду не
було надано.

При цьому суд погоджується з доводами
представників «ММК імені Ілліча» щодо
відсутності боргу з індексації та
компенсації перед позивачем, починаючи
з 1 серпня 2006 року, тому суд дійшов
висновку, що відповідач виплачував у
відповідності до положень ч. 5 ст. 4
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» позивачу
випереджаючим шляхом заробітну плату з
урахуванням прогнозного рівня
інфляції, починаючи з 1 серпня 2006 року
по 13 вересня 2013 року, оскільки доказів
зворотнього позивачем не було надано.

На підставі переліченого суд
встановив, що розмір заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації за затримку у її виплаті у
ПАТ «ММК імені Ілліча» перед позивачем
становить загальний розмір 1062,89 грн.
(523,94 + 538,95 = 1062,89), що утворився за період
з березня 2003 року по серпень 2006 року.

Враховуючи, що згідно положень
наведених нормативних актів
індексація заробітної плати разом із
компенсацією входять до структури
заробітної плати, з якої проводяться
відрахування податків та обов'язкових
платежів, які не зазначені у наданому
представниками відповідача
розрахунку, то суд приходить до
висновку, що при виплаті відповідачем
позивачу відповідних сум належить
утримати з вказаних сум передбачені
законом податки і обов'язкові платежі.

Суд при цьому зазначає, що строки
звернення до суду із вказаним позовом
позивачем не було пропущено, бо
індексація з компенсацією входять до
структури заробітної плати, а
стягнення заборгованості по
заробітній платі не обмежується
строком давності.

Таким чином заявлені позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню шляхом стягнення з
відповідача на користь позивача за
період з 6 березня 2003 року по 1 серпня 2006
року боргу з індексації заробітної
плати в сумі 523,94 грн. та компенсації за
затримку у виплаті в сумі 538,95 грн. з
утриманням з вказаних сум при виплаті
передбачених законом податків та
обов'язкових платежів і зборів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн., від сплати якого за законом
позивача звільнено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
заборгованості з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку виплати - задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
, розташованого в місті
Маріуполі по вулиці Левченко 1, на
користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_1,
заборгованість за період з 6 березня 2003
року по 31 липня 2006 року з індексації
заробітної плати в сумі 523,94 грн. та з
компенсації за затримку виплати в сумі
538,95 грн., а всього в розмірі - 1062 (одна
тисяча шістдесят дві) грн. 89 коп., з
утриманням з вказаної суми при виплаті
передбачених законом податків та
обов'язкових платежів і зборів.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ПАТ «ММК імені Ілліча» на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення, а учасниками процесу, що
не були присутні при проголошенні, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя