Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №286/2032/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Кулініч
Доповідач Кочетов Л. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Кочетова Л.Г.,

суддів Снітка
С.О., Худякова А.М.,

за участю секретаря
Серветник Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
„ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Овруцького
районного суду Житомирської області
від 12 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ПАТ КБ „ПриватБанк"
звернувся до суду з вказаним позовом та
в обгрунтування вимог зазначив, що
12.12.2007 року між банком та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір,
відповідно якого остання отримала
кошти в сумі 5000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00%
на рік. У зв"язку з неналежним
виконанням зобов"язань, станом на 03.04.2014
року, у відповідача перед банком
виникла заборгованість в сумі 21316,59
грн., що складається з 1471,08 грн. -
заборгованості за кредитом, 5929,24 грн. -
заборгованості по відсоткам, 12425,00 грн. -
заборгованості по комісії, 500,00 грн.
штрафу (фіксована частина) та 991,27 грн.
штрафу (відсоткова складова). Просив
стягнути вказані суми.

Рішенням Овруцького районного суду
Житомирської області від 12 червня 2014
року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати,
постановити нове про відмову в
задоволені позову, посилаючись на
порушення норм процесуального та
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Судом не враховано, що вона сплатила
заборгованість, позивачем не доведено,
що вона була ознайомлена з умовами
договору, крім того пропущено строк
позовної давності.

Судом встановлено, що 12.12.2007 року між
банком та ОСОБА_1, шляхом подання заяви,
був укладений кредитний договір,
відповідно якого остання отримала
кошти в сумі 5000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00%
на рік. У заяві наявна відмітка про
ознайомлення відповідача з умовами
надання банківських послуг (а.с. 13-18).

За своєю правовою природою, вказаний
договір є споживчим кредитом.

У цей же день відповідач отримала
кредиті кошти в сумі 5000.00 грн. та
повернула 500.00 грн. (а.с. 8, 39).

Цим спростовується твердження
апелянта про те, що вона не була
ознайомлена з умовами кредитного
договору.

У зв"язку з неналежним виконанням
зобов"язань, станом на 03.04.2014 року. у
відповідача перед банком виникла
заборгованість в сумі 21316,59 грн., що
складається з 1471,08 грн. - заборгованості
за кредитом, 5929,24 грн. - заборгованості
по відсоткам, 12425,00 грн. - заборгованості
по комісії, 500,00 грн. штрафу (фіксована
частина) та 991,27 грн. штрафу (відсоткова
складова), що підтверджується
відповідним розрахунком (а.с. 8-11).

Із вказаного розрахунку вбачається, що
при нарахуванні заборгованості, банком
враховані проведені відповідачем
оплати (а.с. 35-39).

Задовільняючи позов, суд першої
інстанції виходив з вимог цивільного
законодавства, що регулюють
обов»язковість виконання зобов»язань
та передбачають правові наслідки у
випадку невиконання цих зобов»язань.

Разом з тим, судом не враховано
наступне.

У відповідності до частини 4 ст. 267 ЦК
України, сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Частина 5 статті 261 ЦК України
передбачає, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Згідно з вимогами ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Пунктом 31 постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
передбачено, що враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Строк виконання зобов»язання у
договорі не визначений.

Остання проплата здійснена
відповідачем у травні 2008 року.

Як вбачається з Пам»ятки клієнта (а.с.
34), сума кредитного ліміту за карткою
становила 5000.0 грн., розмір
обов»язкового щомісячного платежу був
встановлений 700.00 грн. до 25 числа
відповідного місяця.

За таких обставин, відповідач повинна
була погасити заборгованість до 25
липня 2008 року (500 грн. + 700 грн. х 6
платежів + 300 грн.)

Доказів того, що був визначений інший
строк виконання основного
зобов»язання, суду не надано, а тому
колегія суддів приходиь до висновку, що
вказана дата і є строком виконаня
основного зобов»язання.

У відповідності до вимог ст. 257 ЦК
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач звернувся з позовом лише 23.04.2014
року.

Доказів того, що сторонами була
досягнення домовленість про
встановленя більш тривалого строку
позовної давності, а ткож існування
поважних причин пропущення строку
позовної давності суду не надано.

За таких підстав, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції цей
строк не було застосовано
безпідставно.

Оскільки рішення постановлено з
порушенням вимог процесуального права,
на підставі ст. 309 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що воно
підлягає скасуванню з постановленням
нового - про відмову в задоволенні
поову.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309,
313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовільнити.

Рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 12 червня 2014
року скасувати, постановивши нове.

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити за спливом строку
позовної давності.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий Судді