АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/4408/14
Головуючий 1 інст. - Шарко О.П.
Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: договірні правовідносини
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

23 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді -
Кружиліної О.А.

суддів колегії -Кіся П.В.,
Макарова Г.О.,

при секретарі -Сементовської
О.М.,

розглянули у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 04 червня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, треті особи: Приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, Служба у справах дітей
Фрунзенського району Управління служб
у справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про визнання договору
недійсним ,-

в с т а н о в
и л а:

16 грудня 2011 року ОСОБА_3
звернулася до суду із указаним позовом,
посилаючись на те, що з 2003 року проживає
з ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу, а ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась
донька, ОСОБА_4. 27 травня 2005 року за
договором купівлі-продажу ними було
придбано за спільні кошти житловий
будинок АДРЕСА_1, право власності на
який було зареєстровано за ОСОБА_5 У
вказаному будинку вони проживали разом
із неповнолітньою дитиною. Восени 2011
року їй стало відомо, що 22 вересня 2011
року ОСОБА_5 за договором
купівлі-продажу здійснив відчуження
вказаного будинку на користь ОСОБА_6
Посилаючись на те, що згоди на
укладення цього договору вона не
надавала, крім того, правочин
здійснено без згоди органу опіки та
піклування стосовно нерухомого майна,
право користування яким має їх
неповнолітня донька, позивач просила
встановити факт її проживання з ОСОБА_5
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2003
року та визнати укладений 22 вересня 2011
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 договір
купівлі-продажу недійсним.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 19 березня 2013 року та
додатковим рішенням цього ж суду 19
квітня 2013 року, залишеними без змін
ухвалою апеляційного суду Харківською
області від 19 червня 2013 року, позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано укладений 22 вересня 2011 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1 недійсним. У решті позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року
касацій скаргу ОСОБА_6 задоволено
частково. Рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 19 березня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 19 червня 2013
року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 08 травня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сум'єю без
реєстрації шлюбу залишені без розгляду
.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 08 травня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 про визнання
договору недійсним відмовлено.

16 травня 2014 року на зазначене рішення
ОСОБА_3 подана апеляційна скарга, в
якій вона просить рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 08 травня 2014 року скасувати
і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилався на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, а також порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права.

Судова колегія , заслухавши
суддю-доповідача , відповідно до статті
303 ЦПК України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги ,заслухавши осіб, що
з'явилися у судове засідання, вважає що
скарга задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої
інстанції забезпечив сторонам
рівні
можливості щодо надання доказів, їх
дослідження та доведеності перед судом
їх переконливості, сприяв всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи і
вирішив справу на засадах
змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні дані та відповідні
їм правовідносини, розглянув справу в
межах заявлених позовних вимог і
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з положень статей
10,11, 60 ЦПК України, статей 203, 215 ЦК
України , Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних осіб і
безпритульних осіб» з врахуванням
правової позиції висловленої в
постанові Верховного Суду України від
07 листопада 2011 року № 6-44 цс11 та тих
обставин, що матеріали справи не
містять доказів про те, що
неповнолітня дитина була
зареєстрована чи проживала у спірному
будинку саме на момент укладання
оспорюваного правочину, тоді як захист
прав дітей на право користування жилим
приміщенням відбувається на стадії
укладання договорів щодо
розпорядження майном, яким можуть бути
порушені їхні права.

З таким висновком суду першої
інстанції, судова колегія
погоджується, вважає його правильним
,обґрунтованим, та таким , що
ґрунтується на достатньо повно
встановлених обставинах справи,
доказах які містяться в матеріалах
справи та відповідає вимогам статті 213
ЦПК України .

Згідно з вимогами статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених , статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судовим розглядом встановлено, що
27 травня 2005 року за договором
купівлі-продажу ОСОБА_5 набув права
власності на жилий будинок АДРЕСА_1 ( т. 1
а.с. 106,107).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 та ОСОБА_5
народилася донька ОСОБА_4 ( т. 1 а.с. 5).

22 вересня 2011 року між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 було укладено договір
купівлі-продажу , за умовами якого
ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_6 купила будинок
АДРЕСА_1 і ним були подані нотаріусу
заяви про те, що на момент придбання
житлового будинку він не перебував ані
в зареєстрованому шлюбі, ані у
фактичних шлюбних відносинах , майно
належить йому на праві особистої
приватної власності , будь які права
малолітніх, або неповнолітніх дітей
відсутні ( т.1 а.с.103-105, 112).

Згідно даних домової книги для
прописки громадян проживаючих у
АДРЕСА_1 , 22 вересня 2005 року були
зареєстровані ОСОБА_5 та його матір
ОСОБА_4. Позивачка по справі, у будинку
не зареєстрована ( т. 1 а.с. 117 - 122).

У суді апеляційної інстанції
відповідач ОСОБА_5 пояснив, що його
донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 була також
зареєстрована у АДРЕСА_1 через рік
після свого народження, тобто в 2009 році
і в його паспорті НОМЕР_1 на сторінці № 8
міститься запис про доньку , копію
якого було надано при розгляду справи в
суді першої інстанції ( т. 1 а.с. 160).

Дані відповідачем пояснення
спростовуються наявними в матеріалах
справи повною ксерокопією паспорта
НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_5, яка була залучена
до матеріалів нотаріальної справи при
посвідченні приватним нотаріусом 21
липня 2010 року договорів позики грошей
та іпотеки, укладених між ОСОБА_8 та
ОСОБА_5 і в подальшому направлена
приватним нотаріусом ОСОБА_9 до суду, де
на сторінці № 8 відсутній запис про
дитину ( т. 2 а.с.80 - 82).

З огляду на зазначений аналіз наданих
ксерокопій паспорту НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_5, та з врахуванням інших доказів
, які містяться у матеріалах справах, а
саме :копії форми А і В( без зазначення
дати реєстрації дитини); домової книги
для прописки громадян проживаючих у
АДРЕСА_1; заяви ОСОБА_5 про відсутність
будь-яких прав малолітніх дітей на
будинок; довідки про склад сім'ї ;
відповіді Фрунзенського РВ у м. Харкові
за № 23/1325 від 19.04.2014 року, апеляційний
суд приходить до висновку, що донька
позивачки була зареєстрована у будинку
після укладання оспорюваного договору
( т. 1 а.с. 66 - 68, 112, 117 -122, 160; т. 2 а.с. 44, 80, 81,
103, 158).

Отже, матеріали справи не містять
належних і допустимих доказів про , що
неповнолітня дитина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, була зареєстрована чи
проживала у спірному будинку саме на
момент укладання оспорюваного
правочину.

Не було надано позивачкою таких
доказів і в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду першої інстанції без змін, якщо
визнає, що суд ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
319 ЦПК України , судова колегія судової
палати ,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 04 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу
апеляційного суду може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя-
Судді колегії-