Справа № 531/2273/13-ц
Провадження № 2/531/67/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 липня 2014 року Карлівський районний
суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді
Жмурко П.Я.

при секретарі
Клименко Т.М.

за участю представника
позивача Стрельника Р.М.

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Карлівка цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення ,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить суд вилучити у
ОСОБА_3 та передати в заклад ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» предмет застави, а саме
автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 313 CDI, д.н.з.
НОМЕР_1, рік випуску - 2000, що належить
відповідачу на праві власності, а також
комплект ключів та свідоцтво про
реєстрацію даного транспортного
засобу і в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 0809/59 від 20.10.2008 року, в сумі 111104,74
доларів США, що складає 888060,19 грн., -
звернути стягнення на раніше вказаний
предмет застави, шляхом продажу
автомобіля позивачем з укладанням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно договору від 23.09.2008 року,
укладеного між ОСОБА_4 та банком,
останній надав позичальнику кредит у
розмірі 30000 доларів США, на умовах
сплати за користування кредитом 17%
річних, з кінцевим терміном повернення
17.09.2013 року. Позичальник порушив умови
договору і не погасив заборгованість
по кредиту вчасно. Станом на 06.11.2013 року
заборгованість по кредитному договору
становить 111104,74 доларів США і
складається із заборгованості за
кредитом у розмірі 28115,45 доларів США,
заборгованості по процентах за
користування кредитом - 38783,01 доларів
США, заборгованості по комісії за
користування кредитом - 16953,30 доларів
США, пені за несвоєчасність повернення
кредиту - 21932,49 доларів США та штрафу: 31,28
доларів США фіксована частина і 5289,21
доларів США процентна складова. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, між банком та
ОСОБА_4 було укладено договір застави
автомобіля MERCEDES-BENZ, модель 313 CDI, д.н.з.
НОМЕР_1, що належав позичальнику на
праві власності. Не дивлячись на
порушення позичальником умов
кредитного договору, ОСОБА_4 не передав
банку предмет застави - відповідно до
умов договору застави. Тому позивач
ставить обґрунтовану вимогу про
виконання зазначеного зобов'язання
внатурі. В ході здійснення моніторингу
кредитного договору було встановлено,
що 18.05.2013 року, в порушення умов
договору застави, без згоди банку,
ОСОБА_4 реалізував заставний
автомобіль ОСОБА_3 Згідно чинного
законодавства, застава зберігає силу і
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
заставного майна. Тому позивач
звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримує позовні вимоги у
повному обсязі з підстав зазначених у
позовній заяві і просить суд
задовольнити позов. При цьому
представник позивача долучив до
матеріалів справи копію рішення
Демидівського районного суду
Рівненьської області, яким звернуто
стягнення на спірний автомобіль
(предмет застави), а також постанови про
відкриття виконавчого провадження з
виконання даного рішення. Зазначені
документи, на думку представника
позивача, додатково свідчать про
необхідність вилучення автомобіля у
ОСОБА_3 і передачу його банку.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечує проти задоволення
позову, посилаючись на письмове
пояснення, яке міститься в матеріалах
справи. Окрім того, представник
відповідача зазначив, що банк
зобов'язаний перевіряти предмет
застави і слідкувати за виконанням
умов договору застави заставодавцем.

В письмовому поясненні відповідач
зазначив, що спірний автомобіль
перебував в заставі на підставі
договору від 17.07.2008 року, укладеного між
ОСОБА_4 та Рівненьською філією ВАТ
акціонерний банк «Укргазбанк», в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором. Договір застави
із ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено
пізніше, на момент укладення договору,
обтяження існувало. 13.02.2012 року, заочним
рішенням Демидівського районного суду
Рівненьської області, звернено
стягнення на спірний автомобіль, як
предмет застави. Рішення набрало
законної сили. На момент винесення
рішення, автомобіль було зареєстровано
за ОСОБА_5 Відповідач зазначив, що на
момент купівлі автомобіля, йому не було
відомо, що останній є предметом
застави, авто було перевірено на факт
обтяжень співробітниками ДАІ і такі не
виявлено. На думку відповідача, банк
зобов'язаний був надати інформацію ДАІ
та нотаріусам про встановлене
обтяження, проте не виконав такого
обов'язку, що спричинило купівлю
заставного авто. Відповідач зазначає,
що він є добросовісним набувачем, а
також що зобов'язань перед банком він
не має, а автомобіль на даний час ним
продано.

Заслухавши пояснення представників
сторін та вивчивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову необхідно
відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
23.09.2008 року між ОСОБА_4 та ЗАТ КБ
«ПриватБанк» було укладено кредитний
договір №0809/59. (а.с. 18-23) Позивач є
правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
що вбачається з долученого до
матеріалів справи статуту. (а.с. 60-66)
Згідно кредитного договору, ОСОБА_4
отримав від банку кредит на суму 30000
доларів США, який зобов'язався
повернути щомісячними платежами до
17.09.2013 року. (а.с. 18-23) Розрахунок
заборгованості за договором №0809/59,
свідчить про неналежне виконання
ОСОБА_4 своїх зобов'язань, щодо
щомісячного погашення кредиту та
сплати відсотків. Згідно розрахунку,
станом на 16.11.2013 року, заборгованість по
договору становила 111104,74 доларів США.
(а.с. 8-10)

Згідно п. 3.1 кредитного договору, його
виконання забезпечене в тому числі і
договором застави. (а.с. 20) Такий договір
застави міститься в матеріалах справи.
(а.с. 26-29) Згідно з умовами договору
застави, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№0809/59 від 23.09.2008 року, ОСОБА_4 надав у
заставу транспортні засоби, в тому
числі і автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 313 CDI,
д.н.з. НОМЕР_1. (а.с. 26)

Відповідно до ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про заставу»
та ст. 572 ЦК України - в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право
в разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого
заставою зобов'язання одержати
задоволення з вартості заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 вказаного
Закону, заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором, що також
передбачено статтями 589-590 ЦК.

Згідно з ч. 1 статті 590 ЦК України -
звернення стягнення на предмет застави
відбувається за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
Законом.

З матеріалів справи вбачається, що
20.10.2010 року Демидівським районним судом
Рівненської області, було винесено
рішення, яким звернуто стягнення на
предмет застави - автомобіль MERCEDES-BENZ,
модель 313 CDI, д.н.з. НОМЕР_1, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №0809/59 від 23.09.2008 року. Суд
вирішив: звернути стягнення на предмет
застави, шляхом укладення договору
купівлі-продажу автомобіля ПАТ КБ
«ПриватБанк», зі зняттям автомобіля з
обліку в ДАІ та наданням банку всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу. (а.с. 185-186) На виконання рішення
відкрито виконавче провадження. (а.с.
187-188)

Таким чином, банком було реалізовано
його право, як заставодержателя, на
звернення стягнення на предмет
застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про заставу»,
застава зберігає силу, якщо за однією з
підстав, зазначених в законі, майно або
майнові права, що складають предмет
застави, переходять у власність іншої
особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» - зареєстроване
обтяження зберігає силу для нового
власника (покупця) рухомого майна, що є
предметом обтяження, якщо інше не
встановлено законом.

Таким чином, застава є чинною, якщо вона
не була припинена з підстав
передбачених ст. 28 ЗУ «Про заставу» та
ст. 593 ЦК України. Повторне звернення
стягнення на той самий предмет застави,
в рахунок погашення заборгованості за
тим самим договором, - необґрунтоване,
оскільки судове рішення, що набрало
законної сили є обов'язковим для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і підлягає
виконанню на всій території України,
відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України.

Згідно зі статтями 10-11 ЦПК, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.
Способи захисту цивільного права чи
інтересу, визначені в статті 16 ЦК
України і обираються стороною на
власний розсуд. Заява позивача містить
посилання на п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК - примусове
виконання обов'язку в натурі.

Звертаючись до суду з позовом, позивач
послався на те, що власник автомобіля
змінився, договір купівлі-продажу
укладено без згоди банку, відчуження
відбулося не в порядку п. 2 ч. 3 ст. 9 ЗУ
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», тому застава
зберегла свою силу для нового власника
і банк має право звернути стягнення на
предмет застави, власником якого є
ОСОБА_3

До матеріалів справи долучено лист та
відомості про направлення такого
ОСОБА_3, в якому банк повідомляє
останнього, а також ОСОБА_4 про
наявність заборгованості за кредитним
договором і необхідність погашення
такої. (а.с. 12-17) Враховуючи раніше
винесене рішення суду, зазначені дії
банку необґрунтовані. Вимог про
передачу предмета застави, у зв'язку із
винесеним рішенням, лист не містить.
Інші відомості про те, що банк (або
державний виконавець, враховуючи
відкрите виконавче провадження)
звернувся до ОСОБА_3 в процесі
виконання рішення суду - в матеріалах
справи відсутні. Так само відсутні
відомості про те, що ОСОБА_3 перешкоджає
виконанню рішення (реалізації предмета
застави).

Суду не було надано жодних відомостей
про хід виконавчого провадження
відкритого 20.04.2011 року. Докази того, що
процедура звернення стягнення не
припинена/закінчена в матеріалах
справи відсутні. Відповідних пояснень
представник позивача в судовому
засідання не надав.

З матеріалів справи вбачається, що
12.03.2013 року Демидівським районним судом
було винесено іще одне рішення про
звернення стягнення на цей самий
предмет застави, проте в рахунок
погашення заборгованості за іншим
договором. Стягувачем (позивачем) за
рішенням є інша особа - ПАТ АБ
«Укргазбанк» (а.с. 104-106). З витягу з
Державного реєстру обтяжень
вбачається, що дана застава була
зареєстрована раніше (а.с. 31-47).
Відомості про хід виконання даного
рішення в матеріалах справи відсутні.
При цьому, з мотивувальної частини
рішення вбачається, що на момент його
винесення власником заставного
автомобіля був ОСОБА_5 (а.с. 104-106)

Сторонами не заперечується, що
заставний автомобіль було придбано
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу, проте жодна зі сторін
не надала суду належних доказів
укладення такого договору. Враховуючи
вищенаведене, суд не має підстав
вважати ОСОБА_3 недобросовісним
набувачем. При цьому суд враховує, що
виходячи із зазначених сторонами
обставин, автомобіль було придбано
ОСОБА_3 після винесення рішення від
20.10.2010 року і після відкриття
виконавчого провадження на виконання
вказаного рішення, яким банку було
надано право реалізації автомобіля, зі
зняттям його з реєстраційного обліку в
ДАІ.

Банк не ставить вимогу про розірвання
договорів купівлі-продажу, визнання їх
недійсними, витребування майна у
недобросовісного набувача чи інші.
Зазначені позивачем підстави
вилучення автомобіля - у зв'язку зі
зверненням стягнення, в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_4 -
необґрунтовані, а інші підстави для
вилучення, в судовому засіданні не
доводились.

На підставі вищевикладеного, в
задоволенні позову необхідно
відмовити за необґрунтованістю.

Судові витрати не підлягають стягненню
з відповідача, у зв'язку з відмовою в
задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 16, 572, 589, 590, 593 ЦК
України, ст. 9 ЗУ «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень», ст. ст. 1, 20, 27 ЗУ «Про
заставу», ст. ст. 10, 11, 14, 57, 60, 79, 88, 212-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_3 про звернення стягнення - у
повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Жмурко П.Я.