Справа № 641/7658/13-ц
Головуючий І інстанції - Онупко М.Ю.
Провадження: 22-ц/790/3554/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Коровіна С.Г., Довгаль
А.П.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 27 березня
2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Златобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
треті особи: ОСОБА_6, Служба у справах
дітей Комінтернівського району,
Прокуратура Комінтернівського району
м. Харкова про виселення, -

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 31.052011 року між ВАТ
«Златобанк» правонаступником якого є
далі - ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_6 було
укладено договір іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 за
реєстровим № 1288.

Згідно п. 1.1 договору іпотеки цей
договір забезпечує виконання ТОВ
«Промснаб-Харков», зобов'язань, що
випливають з укладеного між боржником
та іпотекодержателем договору про
надання овердрафту № 131/11-OVER від 31.05.2011
року та додаткових угод до нього, які
можуть бути укладені в майбутньому, в
тому числі стосовно будь-яких
збільшень основного зобов'язання за
умовами якого боржник зобоз'язаний
повернути іпотекодержателю кредитні
кошти, надані у формі овердрафту з
максимальним лімітом заборгованості в
сумі 500 000 грн., з кінцевим терміном
повернення 30.05.2012 року, сплачувати
проценти за користування кредитними
коштами в валюті кредиту щомісячно, з
розрахунку 22 % процентів річних,
сплатити можливі неустойки у розмірах
та у випадках, передбачених кредитним
договором і цим договором, а також інші
витрати на здійснення забезпеченої
заставою вимоги.

Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки
предметом іпотеки є нерухоме майно:
трикімнатна квартира АДРЕСА_1

13.12.2011 року між банком та боржником було
укладено додаткову угоду до договору
про надання овердрафту № 131/11-OVER від
31.05.2011 року, згідно з якою ліміт
овердрафту, що надається банком
позичальнику не може перевищувати 350 000
грн.

28 травня 2012 року між боржником та
банком було укладено додатковий
договір до договору про надання
овердрафту № 131/11-OVER від 31.05.2011 року,
згідно з яким банк надав позичальнику
кредитні кошти у формі кредиту для
поповнення обігових коштів в сумі 350 000
гривень з кінцевою датою повернення
кредиту не пізніше 30.05.2012 року та
сплатою 22 % річних.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 10.10.2012 року було
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
квартира АДРЕСА_1, яка належала на праві
власності ОСОБА_6 згідно договору
купівлі-продажу від 22.12.2010 року.

Позивачем на адресу відповідачів
направлялися вимоги про добровільне
звільнення спірної квартири. Однак, у
встановлений законом термін житло
відповідачами звільнено не було.

У зв'язку з чим просив примусово
виселити ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 з
квартири АДРЕСА_1. Зазначити у рішенні
суду інше постійно жиле приміщення, що
надається особам, яких виселяють.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 27 березня 2014 року
позов ПАТ «Златобанк» задоволено
частково. Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1. В іншій
частині позовних вимог відмолено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
неповне з»ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи. В обґрунтування
скарги зазначає, що судом першої
інстанції не застосовано норм закону,
які захищають права неповнолітніх на
житло. Також судом першої інстанції не
враховано, що факт державної
реєстрації місця проживання у квартирі
за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та
неповнолітньої ОСОБА_5 не оскаржений,
не скасований та не визнаний недійсним,
а отже є законним та правомірним доки
не доведено іншого.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5
підлягають виселенню з квартири
АДРЕСА_1, оскільки згідно положень ч. 3
ст. 109 ЖК Української РСР, при не
звільненні жилого приміщення, на яке
звернуто стягнення, як на передане в
іпотеку, особами у добровільному
порядку, вони підлягають примусовому
виселенню на підставі рішення суду. При
цьому, можливість виселення не
ставиться в залежність від надання їм
жилих приміщень з фондів житла для
тимчасового проживання відповідно до
ст. 132-2 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що 31.05.2011 року між
ВАТ «Златобанк» правонаступником
якого є ПАТ «Златобанк » та ОСОБА_6 було
укладено договір іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
за реєстровим № 1288 /а.с. 7-9/.

Згідно п. 1.1 договору іпотеки цей
договір забезпечує виконання ТОВ
«Промснаб-Харков», реєстраційний номер
платника податків 33673286 зобов'язань, що
випливають з укладеного між боржником
та іпотеко держателем договору про
надання овердрафту № 131/11-OVER від 31.05.2011
року та додаткових угод до нього, які
можуть бути укладені в майбутньому, в
тому числі стосовно будь-яких
збільшень основного зобов'язання за
умовами якого боржник зобов'язаний
повернути іпотекодержателю кредитні
кошти, надані у формі овердрафту з
максимальним лімітом заборгованості в
сумі 500 000 грн., з кінцевим терміном
повернення 30.05.2012 року, сплачувати
проценти за користування кредитними
коштами в валюті кредиту щомісячно, з
розрахунку 22 % процентів річних,
сплатити можливі неустойки у розмірах
та у випадках, передбачених кредитним
договором і цим договором, а також інші
витрати на здійснення забезпеченої
заставою вимоги.

Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки
предметом іпотеки є нерухоме майно:
квартира АДРЕСА_1, загальною площею 65,2
кв.м, житловою площею - 43,9 кв.м /а.с. 7/.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 10.10.2012 року, яке
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 25.12.2012 року було залишено
без змін, було звернуто стягнення а
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка
належала на лаві власності ОСОБА_6
згідно договору купівлі-продажу від
22.12.2010 року, посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 за
реєстровим № 3599 /а.с. 22- 24/.

10.06.2013 та 29.08.2012 року позивачем на адресу
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3
направлялась письмова вимога про
добровільне звільнення квартири
АДРЕСА_1 /а.с. 30-33/.

Згідно до відмітки у рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення ОСОБА_4 вказана вимога
була отримана 08.06.2013 року та
03.09.2013 року, про що свідчать її підписи
/а.с. 38/.

Повідомлення направлені на ім'я
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були
повернуті без вручення у зв'язку з
закінченням терміну зберігання /а.с. 39/.

Щодо повідомлення відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_5 про вимогу позивача щодо
добровільного звільнення спірної
квартири, суд зазначає, що відповідачам
достеменно відомо про таку вимогу
позивача. Про це свідчить, зокрема,
подання відповідачем ОСОБА_3, яка
одночасно є законним представником
відповідача ОСОБА_5, 04.09.2013 року
апеляційної скарги на ухвалу суду про
відкриття провадження у даній справі.

Тобто, на час розгляду справи ОСОБА_3
майже на протязі 6 місяців відомо про
знаходження в провадженні
Комінтернівського районного суду м.
Харкова позовної заяви ПАТ Златобанк»
про виселення.

Виходячи з наведеного встановлено, що
відповідачів повідомлено про вимогу
ПАТ «Златобанк» добровільно
звільнити вказане приміщення, однак на
момент розгляду справи, вказана вимога
позивача відповідачами виконана не
була.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції не застосовано
норм закону, які захищають права
неповнолітніх на житло спростовуються
матеріалами справи.

Враховуючи положення Сімейного
Кодексу України та Закону України «Про
охорону дитинства» судом першої
інстанції було встановлено , що спірна
квартира була передана в іпотеку ще до
реєстрації в ній відповідача ОСОБА_3 та
її неповнолітньої дитини, а відтак - на
час укладення іпотечного договору
дитина не мала права власності чи права
користування нею, що в свою чергу
унеможливлює порушення її прав на
житло.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції не враховано, що
факт державної реєстрації місця
проживання у квартирі за адресою
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та неповнолітньої
ОСОБА_5 не оскаржений, не скасований та
не визнаний недійсним, а отже є
законним та правомірним доки не
доведено іншого є безпідставними.

Законність факту реєстрації ОСОБА_3 та
неповнолітньої ОСОБА_5 у квартирі
АДРЕСА_1 не впливає на спірні
правовідносини.

Таким чином, висновки суду
відповідають вимогам закону,
підтверджуються матеріалами справи,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Підстав для скасування або зміни
рішення суду при апеляційному розгляді
справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 27 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -