Справа № 182/4934/14-ц
Провадження № 2/0182/2928/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

21.07.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Шестакової З.С.

за участю секретаря - Пометій
Є.Т.

позивачів - ОСОБА_1,
ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представників відповідачів -
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 в
інтересах малолітньої дитини ОСОБА_8
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом; позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_3 в інтересах малолітньої
дитини ОСОБА_8 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини за заповітом,
суд

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з
позовом про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини.

Свої вимоги мотивували тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_9, яка
доводиться їм бабусею.

Після її смерті відкрилася
спадщина на майно, що належало ОСОБА_9, а
саме:

- квартиру АДРЕСА_1;

- квартиру АДРЕСА_2;

- індивідуальний гараж АДРЕСА_4,
Нікопольського району,
Дніпропетровської обл.;

- індивідуальний гараж АДРЕСА_5,
Нікопольського району,
Дніпропетровської обл.;

- індивідуальний гараж АДРЕСА_6
Нікопольського району,
Дніпропетровської обл.;

- індивідуальний гараж АДРЕСА_7,
Нікопольського району,
Дніпропетровської обл.;

- автомобіль марки Lexus, моделі IS 250,
2007 року випуску, реєстраційний №
НОМЕР_1;

- житловий будинок, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_8

В установлений законом строк із заявою
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_9 до нотаріальної контори
звернулися її діти: син ОСОБА_10 і дочка
ОСОБА_6

Дочка ОСОБА_11 17 грудня 2010 року
відмовилась від спадщини за законом
після смерті матері ОСОБА_9 на користь
іншого спадкоємця ОСОБА_10

За життя ОСОБА_9 розпорядилась
спадковим майном, склавши декілька
заповітів, а саме:

- 07 травня 1997 року заповіт,
посвідчений Чубенко І.С., державним
нотаріусом Першої Нікопольської
державної нотаріальної контори за
реєстровим № 1-2035, яким все належне їй
майно, де б воно не було та з чого б воно
не складалося і все те, що буде їй
належати, вона заповідала в рівних
долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

- 29 липня 1997 року заповіт,
посвідчений Чубенко І.С., державним
нотаріусом Першої Нікопольської
державної нотаріальної контори за
реєстровим № 1-3198, яким заповідала
ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2

- 10 жовтня 2006 року заповіт,
посвідчений Щербиною Л.Ф. секретарем
Придніпровської сільської ради
Нікопольського району за
реєстраційним № 292, яким заповідала
ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1

- 10 серпня 2007 року вона склала
заповіт, посвідчений Щербиною Л.Ф.
секретарем Придніпровської сільської
ради Нікопольського району за
реєстраційним № 972, яким заповідала
ОСОБА_6 індивідуальний гараж АДРЕСА_5,
Нікопольського району,
Дніпропетровської обл.; індивідуальний
гараж АДРЕСА_6 Нікопольського району,
Дніпропетровської обл.; індивідуальний
гараж АДРЕСА_7, Нікопольського району,
Дніпропетровської обл.;

- 03 вересня 2007 року вона склала
заповіт, посвідчений Щербиною Л.Ф.
секретарем Придніпровської сільської
ради Нікопольського району за
реєстраційним № 995, яким заповідала
ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_1 та
індивідуальний гараж АДРЕСА_4,
Нікопольського району,
Дніпропетровської обл.

Позивач ОСОБА_1 вважала, що оскільки у
її бабусі ОСОБА_9 є діти, вони мають
право на спадкування за законом в першу
чергу, а внуки мають право на
спадкування за законом в п'яту чергу та
при наявності підстав, передбачених ч. 2
ст. 1258 ЦК України.

Оскільки ОСОБА_1 не знала про наявність
заповіту ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 від 07 травня 1997 року, так як з 1997
року постійно проживає та з 2010 року
працює у Лондоні, вона не могла
реалізувати своє право на прийняття
спадщини вчасно.

Про наявність даного заповіту позивач
ОСОБА_1 дізналась лише після смерті
батька ОСОБА_10 та відразу ж у січні 2012
року звернулась із заявою про
прийняття спадщини за заповітом до
приватного нотаріуса ОСОБА_14, за місцем
відкриття спадкової справи після
смерті ОСОБА_9

Листом-роз'ясненням № 16/01-16 від 11 січня
2012 року приватний нотаріус
Нікопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_14
роз'яснила ОСОБА_1 про неможливість
визнати її спадкоємцем за заповітом
після смерті ОСОБА_9, оскільки вона
вчасно не прийняла спадщину. Тому їй
було пропоновано звернутися до суду
для визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом.

Так як ОСОБА_1 вважає, що пропустила
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, вона
просила суд визначити їй додатковий
строк в три місяці для подання заяви
про прийняття спадщини за заповітом
після смерті бабусі ОСОБА_9

В свою чергу, позивач ОСОБА_2 вказала на
те, що 12 травня 2011 року під час її
чергового візиту разом із батьком
ОСОБА_10 до приватного нотаріусу
Нікопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_14 для
отримання запитів для оформлення
спадщини за законом на житловий
будинок та автомобіль після смерті
ОСОБА_9, приватний нотаріус повідомив
її про наявність заповіту ОСОБА_9 на її
ім'я та ОСОБА_1 від 07 травня 1997 року. До
цього часу вона не отримала від
приватного нотаріуса ОСОБА_14 жодного
повідомлення про наявність заповіту на
її ім'я та про необхідність звернення
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини. Також нотаріус не
повідомляла про наявність заповіту
ОСОБА_9 від 07 травня 1997 року інших
спадкоємців.

12 травня 2011 року вона писала заяву про
відмову від спадщини після смерті
ОСОБА_9, однак вважала, що відмовляється
від неї на користь батька ОСОБА_10, який
не встиг отримати свідоцтво про право
на спадщину за законом та заповітом
після смерті матері, оскільки
ІНФОРМАЦІЯ_2 року він помер.

Після смерті батька вона звернулась до
приватного нотаріуса Нікопольського
районного нотаріального округу ОСОБА_14
із заявою про прийняття спадщини за
заповітом після смерті бабусі ОСОБА_9

Листом-роз'ясненням № 208/01-16 від 14
травня 2012 року приватний нотаріус
Нікопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_14
роз'яснила ОСОБА_2 про неможливість
визнати її спадкоємцем за заповітом
після смерті ОСОБА_9, оскільки вона
вчасно не прийняла спадщину. Тому їй
було пропоновано звернутися до суду
для визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що вона
пропустила строк для прийняття
спадщини за заповітом після смерті
ОСОБА_9 з поважних причин, оскільки не
знала про наявність заповіту ОСОБА_9 на
її ім'я від 07 травня 1997 року. За життя
ОСОБА_9 склала декілька заповітів,
якими заповідала належне їй майно
своїм дітям. Про наявність її заповіту
на ім'я онуків, ОСОБА_9 нікому не
говорила. Після смерті ОСОБА_9 спадщину
за законом прийняли її діти, які є
спадкоємцями першої черги.

Крім того, ОСОБА_2 є громадянкою
Російської Федерації, однак працює на
території України в ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр" на
підставі договору-підряду № 29/12-06Б від
29 грудня 2006 року. За умовами договору та
характеру роботи вона змушена тривалий
час перебувати за межами України, що
позбавляло її можливості якомога
частіше зустрічатися з бабусею та
раніше дізнатися про намір ОСОБА_9
залишити заповіт на ім'я онуків.

Тому ОСОБА_2 просила суд визнати
недійсною її відмову від прийняття
спадщини за заповітом після смерті
ОСОБА_9 та визначити їй додатковий
строк в три місяці для подання заяви
про прийняття спадщини за заповітом
після смерті бабусі ОСОБА_9

Представник відповідача ОСОБА_7
позовні вимоги позивачів визнала та
просила їх задовольнити у повному
обсязі. Не заперечила проти поновлення
їм строку для подання заяви про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті бабусі ОСОБА_9 До того ж, вона
підтвердила, що ОСОБА_7 також не було
відомо про наявність заповіту ОСОБА_9
на ім'я ОСОБА_1 і ОСОБА_7

Представник відповідача ОСОБА_6 під час
судового засідання 18 липня 2014 року та
відповідач ОСОБА_3, яка діє в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_8, кожен
окремо, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
не визнали та суду показали, що
позивачі пропустили строк для подання
заяви про прийняття спадщини за
заповітом після смерті бабусі ОСОБА_9
без поважних причини. Вони мали
можливість в строки, передбачені
діючим законодавством, звернутися до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини за заповітом після смерті
ОСОБА_9, однак своїм правом не
скористались без поважних причини.

Перебування ОСОБА_1 на амбулаторному
лікуванні в період з 23 червня 2010 року по
09 липня 2010 року не перешкоджало їй
своєчасно прийняти спадщину за
заповітом. До того ж, позивач ОСОБА_1,
перебуваючи в Лондоні, мала можливість
подати заяву про прийняття спадщини
через посольство або уповноважити
своїх родичів подати заяву про
прийняття спадщини від її імені за
довіреністю.

Крім того, ОСОБА_2 не бажала приймати
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_9. про що особисто у приватного
нотаріуса 12 травня 2011 року написала
заяву.

Оскільки, необізнаність позивачів про
існування заповіту не є поважною
причиною для поновлення строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
представник відповідача ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 просили суд в позові ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відмовити.

В судове засідання 21 липня 2014 року
ОСОБА_6 та її представник не з'явились
без поважних причин. Суд не може взяти
до уваги доводи представника ОСОБА_6 -
ОСОБА_16 щодо знаходження її у
відпустці, оскільки вони належним
чином нічим не підтверджені. До того ж,
ОСОБА_6 мала право особисто прийняти
участь у судовому засіданні. Суд, за
згодою інших учасників процесу,
закінчив розгляд справи без участі
ОСОБА_6 та її представника.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо
спадкоємець пропустив шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, закон
гарантує йому право на звернення до
суду з позовом про визначення
додаткового строку на подання такої
заяви.

При цьому, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України
можуть бути застосовані, якщо: 1) у
спадкоємця були перешкоди для подання
такої заяви; 2) ці обставини визнані
судом поважними.

Як встановлено судом, позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 є онуками ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.11,12,31).

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася
спадщина на майно, що належало ОСОБА_9, а
саме:

- квартиру АДРЕСА_1;

- квартиру АДРЕСА_3, Нікопольського

району, Дніпропетровської обл.;

- індивідуальний гараж АДРЕСА_4,
Нікопольського району,

Дніпропетровської обл.;

- індивідуальний гараж АДРЕСА_5,
Нікопольського

району, Дніпропетровської обл.;

- індивідуальний гараж АДРЕСА_6
Нікопольського

району, Дніпропетровської обл.;

- індивідуальний гараж АДРЕСА_7,
Нікопольського

району, Дніпропетровської обл.;

- автомобіль марки Lexus, моделі IS 250,
2007 року випуску, реєстраційний №
НОМЕР_1;

- майнові права забудовника на
житловий будинок, що знаходиться за
адресою:

АДРЕСА_8

За життя ОСОБА_9 розпорядилась
спадковим майном, склавши декілька
заповітів, в тому числі, 07 травня 1997
року заповіт, посвідчений Чубенко І.С.,
державним нотаріусом Першої
Нікопольської державної нотаріальної
контори за реєстровим № 1-2035, яким все
належне їй майно, де б воно не було та з
чого б воно не складалося і все те, що
буде їй належати, вона заповідала в
рівних долях ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.(а.с.15,81,82,87).

На час відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_9 залишилось наступне спадкове
майно, на яке розповсюджується заповіт
спадкодавця від 07 травня 1997 року,
реєстраційний № 1-2035:

- автомобіль марки Lexus, моделі IS 250,
2007 року випуску, реєстраційний №
НОМЕР_1;

- майнові права забудовника на
житловий будинок, що знаходиться за
адресою:

АДРЕСА_8

ОСОБА_2 12 травня 2011 року написала заяву
за вх. № 29/02-14, в якій вказала на те, що їй
відомо про наявність заповіту ОСОБА_9
від 07 травня 1997 року за реєстраційним №
1-2035. Зміст ст. 1272 ЦК України їй
нотаріусом роз'яснено. В суд для
поновлення строку для прийняття
спадщини після смерті бабусі ОСОБА_9
звертатися не буде (а.с.117).

14 травня 2012 року ОСОБА_2 звернулась із
заявою про прийняття спадщини за
заповітом після смерті ОСОБА_9 до
приватного нотаріуса Нікопольського
районного нотаріального округу
ОСОБА_14, за місцем відкриття спадкової
справи після смерті ОСОБА_9 (а.с.138).

Листом-роз'ясненням за № 208/01-16 від 14
травня 2012 року приватний нотаріус
Нікопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_14
роз'яснила ОСОБА_2 про неможливість
визнати її спадкоємцем за заповітом
після смерті ОСОБА_9, оскільки вона
вчасно не прийняла спадщину та 12 травня
2011 року написала заяву за вх. № 29/02-14
про те, що

в суд для поновлення строку для
прийняття спадщини після смерті бабусі
ОСОБА_9 звертатися не буде. Тому їй було
пропоновано звернутися до суду для
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом (а.с.139).

ОСОБА_1 11 січні 2012 року звернулась із
заявою про прийняття спадщини за
заповітом після смерті ОСОБА_9 до
приватного нотаріуса Нікопольського
районного нотаріального округу
ОСОБА_14, - за місцем відкриття спадкової
справи після смерті ОСОБА_9 (а.с.128).

Листом-роз'ясненням № 16/01-16 від 11 січня
2012 року приватний нотаріус
Нікопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_14
роз'яснила ОСОБА_1 про неможливість
визнати її спадкоємцем за заповітом
після смерті ОСОБА_9, оскільки вона
вчасно не прийняла спадщину. Тому їй
було пропоновано звернутися до суду
для визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом (а.с.131).

Доводи представника відповідача
ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_3 про те, що
ОСОБА_1 мала можливість в строки,
передбачені діючим законодавством,
звернутися до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_9 або уповноважити своїх
родичів подати таку заяву від її імені
за довіреністю, не можуть бути прийняти
судом до уваги з наступних підстав.

Так, згідно ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява
про прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

З матеріалів справи та пояснень
позивача ОСОБА_1 вбачається, що вона має
громадянство Російської Федерації та
Британське громадянство, постійно
проживає та працює в Лондоні,
Сполученому Королівстві
Великобританії та Північної Ірландії,
була не обізнана про наявність
заповіту, тому не мала можливості
своєчасно прийняти спадщину за
заповітом.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи № 16/2010, заведеної приватним
нотаріусом Нікопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_14 28 жовтня
2010 року після смерті ОСОБА_9 (а.с.70-141),
нотаріус в порушення вимог ст.ст. 5, 63
Закону України „Про нотаріат", п. 188
Інструкції „Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України",
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 та
зареєстровану 3 березня 2004 року за №
283/8882 (яка діяла на момент відкриття
спадщини), своєчасно не повідомила
спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
відкриття спадщини за заповітом,
незважаючи на те, що мала таку
можливість, так як до неї із заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_9 звертався батько
позивачів ОСОБА_10

Крім того, іншим спадкоємцям також не
було відомо про наявність заповіту
ОСОБА_9 на ім'я онуків ОСОБА_1 та ОСОБА_2
від 07 травня 1997 року, оскільки вже після
спливу строку для прийняття спадщини, -
12 травня 2011 року та 27 лютого 2012 року, -
діти спадкодавця: син ОСОБА_2 та дочка
ОСОБА_6 звернулись до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини за
законом після смерті матері ОСОБА_9 на
майно, на яке не було складено заповіту,
а саме: на житловий будинок що
знаходиться за адресою:
Дніпропетровська обл., АДРЕСА_8, та
автомобіль марки Lexus, реєстраційний №
НОМЕР_1 (а.с.121,132).

Пленум Верховного Суду України в п. 24
постанови від 30 травня 2008 року № 7 „Про
судову практику у справах про
спадкування" роз'яснив, що вирішуючи
питання визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно
керуватися тим, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні питання щодо поважності
пропуску позивачем ОСОБА_1 строку,
передбаченому ст. 1270 ЦК України, суд
приймає до уваги ті обставини, що вона з
1997 року постійно проживає за межами
України, не мала змоги звернутися із
заявою про прийняття спадщини за
заповітом після смерті ОСОБА_9 через
велику відстань між місцем її
постійного проживання і місцем
знаходження спадкового майна та її
необізнаність про наявність заповіту,
через бездіяльність нотаріуса в
порушення вимог ст.ст. 5, 63 Закону
України „Про нотаріат".

Отже, суд вважає, що дані обставини,
пов'язані з об'єктивними та істотними
труднощами для спадкоємця ОСОБА_1 для
подання такої заяви, тому суд визнає
поважними причини пропуску нею строку
для прийняття спадщини за заповітом
після смерті ОСОБА_9

та вважає доцільним надати їй
додатковий строк в 3 місяці для
прийняття спадщини, починаючи з дня
набрання рішенням суду законної сили.

В той же час, позовні вимоги ОСОБА_2
задоволенню не підлягають, оскільки
наведені нею причини пропуску строку
для прийняття спадщини не є поважними
для надання судом додаткового строку
для прийняття спадщини. До того ж, у
спадковій справі № 16/2010, заведеної
приватним нотаріусом Нікопольського
районного нотаріального округу ОСОБА_14
28 жовтня 2010 року після смерті ОСОБА_9, є
заява ОСОБА_2 за вх. № 29/02-14 від 12 травня
2011 року, в якій вона вказала на те, що
зміст ст. 1272 ЦК України їй нотаріусом
роз'яснено, в суд для поновлення строку
для прийняття спадщини після смерті
бабусі ОСОБА_9 звертатися не буде.

Також, суд знаходить необґрунтованими
позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання
недійсною її відмову від прийняття
спадщини за заповітом після смерті
ОСОБА_9 від 12 травня 2012 року, вх. № 29/02-14.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 16 ЦК України передбачений
вичерпний перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів, а саме:
визнання права; визнання правочину
недійсним; припинення дії, яка порушує
право; відновлення становища, яке
існувало до порушення; примусове
виконання обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Отже, такий спосіб захисту цивільних
прав та інтересів, як визнання
недійсною відмову спадкоємця від
прийняття спадщини за заповітом,
діючим законодавством не передбачений.

Керуючись ст.ст. 10,11,14,15,57,60,212,213-215,218,256-259
ЦПК України, 15,16, 1269, 1270, 1272 ЦК України,
Законом України „Про нотаріат", суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий
строк в 3 (три) місяці для подання
заяви про прийняття спадщини за
заповітом після смерті ОСОБА_9, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.
Кам'янське Нікопольського району
Дніпропетровської області.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_3 в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_8 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини за заповітом, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: З. С. Шестакова