РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/2365/14-ц

2/643/1821/14

29.07.2014 року

м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого судді - Яремчука
В.І., при секретарі - Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Одинадцята Харківська державна
нотаріальна контора, про визнання
заяви про відмову від спадщини
недійсною і про визнання права
власності,-

В С Т А Н О В И В:

18.02.2014 року позивач ОСОБА_1 подав до суду
цивільний позов до своєї сестри до
ОСОБА_2, про визнання його заяви про
відмову від спадщини недійсною і про
надання додаткового строку для
прийняття спадщини. (а.с. 1-6)

До початку розгляду справи позивач
змінив позовні вимоги і просить суд
визнати його заяву про відмову від
спадщини недійсною і про визнання
права власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_3.

Свої вимоги у позові позивач
обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті
Харкові померла його мати ОСОБА_3, з
якою він проживав у приватизованій ним
разом із матір'ю трикімнатній квартирі
АДРЕСА_1. Після смерті матері
відкрилася спадщина у вигляді 1/2
частини квартири. Окрім нього
спадкоємцем першої черги була його
сестра, відповідачка ОСОБА_2, яка
скориставшись наявністю у нього тяжких
обставин пов'язаних із хворобами
новонародженої дитини - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, отримала від нього згоду
на його відмову від прийняття спадщини,
та пообіцяла у майбутньому
переоформити на його ім'я 1/4 частину
спадщини, яка припадала на його долю.
Вважає, що відмовився від прийняття
спадщини через збіг тяжких обставин та
просить визнати відмову недійсною та
визнати його право на спадкове майно.
(а.с. 54-58)

У суді представник позивача ОСОБА_5,
діючи по довіреності (а.с. 60), позов
підтримала і пояснила, що на час смерті
матері сторін по справі у трикімнатній
квартирі АДРЕСА_1, окрім матері,
проживали позивач із дружиною і
годованим сином ОСОБА_4, його сестра
відповідачка ОСОБА_2 із двома
неповнолітніми дітьми, та чоловік
матері від другого шлюбу. Відповідачка
раніше використала своє право на
безоплатну приватизацію квартири, за
якою адресою їй не відомо, а тому
квартира АДРЕСА_1 була приватизована на
двох осіб - позивача і його матір.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син
ОСОБА_4, який від народження страждав на
тяжкі захворювання - туберкульоз, була
видалена пухлина лімфовузлу,
проводилось лікування хімічним
опромінюванням. У цей же час померла
мати позивача, яка не була особою
похилого віку. Внаслідок перенесених
страждань позивач не обдумав
пропозицію сестри про його відмову від
належної йому частки на спадщину та у
нотаріуса письмово підтвердив про свою
відмову від прийняття спадщини. Також
відмовився від спадкування чоловік
покійної, який виселився із спірної
квартири.

У подальшому позивач став сплачувати
половину вартості за комунальні
послуги, а відповідачка за належну їй
половину квартири комунальні послуги
не сплачує, утворилася заборгованість,
окрім того свідоцтво про право на
спадкове майно відповідачка не
отримала.

Представник відповідачки ОСОБА_6, діючи
по довіреності (а.с. 70), у суді позов не
визнав і пояснив, що за життя мати
сторін по справі висловлювала
побажання, щоб у разі її смерті
власниками квартири у рівних частках
стали її діти, сторони по справі. Волю
померлої чоловік та сторони по справі
виконали. Позивач і чоловік померлої у
нотаріуса підписали письмову відмову
від своєї участі у спадкуванні, чим
виконали волю померлої. Єдиним
спадкоємцем залишилась відповідачка.
Відповідачка перебуваючи у шлюбі та
проживаючи у АДРЕСА_2, прийняла участь у
приватизації квартири, у якій
проживають батьки її колишнього
чоловіка і колишній чоловік. На її долю
випало право власності у розмірі 1/6
частки квартири. Після розірвання
шлюбу з 2008 року відповідачка проживає з
двома неповнолітніми дітьми у одній
квартирі зі своїм братом та його сім'єю,
можливості проживати у АДРЕСА_2 не має.
Після смерті матері вона подала заяву
нотаріусу про прийняття спадщини.

Представник відповідачки ОСОБА_6 подав
до суду письмові заперечення проти
позову у яких зазначив, що для визнання
правочину недійсним як вчиненого під
впливом тяжкої обставини, необхідно
встановити, що правочин укладено під
впливом тяжкої обставини та на вкрай
невигідних умовах. Позивач має довести
що за відсутності тяжкої обставини
правочин не було б вчинено. При цьому,
правочин має бути вчинений
добровільно, без насильства, обману чи
помилки. Доказів на підтвердження
позову позивач не надав. (а.с. 65-69)

Третя особа: Одинадцята Харківська
державна нотаріальна контора подала до
суду заяву про розгляд справи у її
відсутності.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін по справі та
дослідивши письмові докази встановив
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові у віці 58 років
померла ОСОБА_3, яка була зареєстрована
по АДРЕСА_1 (а.с. 12, 95).

На день смерті ОСОБА_3 мала на праві
спільної сумісної власності з
позивачем ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на житло, отримане в
порядку приватизації від 27.10.2004 р. (а.с.
13,103, 104).

На час розгляду справи у спірній
квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1
з 1996 року та його син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 09.07.2010 р.
(а.с. 16, 11).

Згідно копій з матеріалів спадкової
справи № 470/2011 до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 встановлено, що
29.04.2011 року позивач ОСОБА_1 і чоловік
померлої ОСОБА_8 (а.с. 79) подали до
нотаріальної контори кожен окремо
заяви про відмову від прийняття
спадщини, без зазначення особи на
користь якої вони відмовляються
приймати спадщину. (а.с.75,76). А
відповідачка ОСОБА_2 у той же день та
час подала заяву про прийняття
спадщини (а.с. 77). Сторони по справі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 це син і дочка померлої
спадкодавці, що підтверджується
свідоцтвами про їх народження, при
цьому ОСОБА_2 мала дошлюбне прізвище
ОСОБА_2 (а.с. 85, 80,81).

ОСОБА_2 27.04.1996 року вийшла заміж за
ОСОБА_10 та отримала після укладення
шлюбу прізвище ОСОБА_2 (а.с. 85, 97). 09.12.2008 р.
ОСОБА_2 розірвала шлюб з ОСОБА_10,
зберігши за собою прізвище ОСОБА_2 (а.с.
82). З 26.11.1996 р. ОСОБА_2 зареєстрована,
згідно відмітки у її паспорті, у
АДРЕСА_2 (а.с. 86).

Згідно ч.1 ст. 233 ЦК України правочин,
який вчинено особою під впливом тяжкої
для неї обставини і на вкрай невигідних
умовах, може бути визнаний судом
недійсним незалежно від того, хто був
ініціатором такого правочину.

Позивач, написавши заяву про відмову
від прийняття спадщини в квітні 2011 року
(після спливу трьох місяців з дня
смерті ОСОБА_3), не був позбавлений
можливості відкликати свою заяву, про
що був обізнаний під час підписання
вказаної заяви.

Посилання позивача на тяжкі
захворювання у дитини та на смерть
матері як на тяжкі обставини через які
він вчинив відмову від прийняття
спадщини, є безпідставними, оскільки ці
обставини не знаходяться у жодному
причинному зв'язку із поданою до
нотаріуса заявою про відмову у
спадщині і протягом тривалого часу у
позивача не було претензій до
відповідачки, щодо вчиненої ним дії.

Керуючись ст. 233 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,
209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про визнання заяви від 29 квітня 2011 року
про відмову від спадщини недійсною і
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла у місті Харкові
ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
(Яремчук В.І.)