АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5352/14
Справа № 612/308/14-ц
Категорія: договірні
Доповідач - Котелевець А.В.
29 липня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
суддів -
Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.,
секретаря - Костенка Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Шуліки Аліни
Володимирівни - представника
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Близнюківського районного
суду Харківської області від 16 червня
2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором кредиту,

в с т а
н о в и л а:

В квітні 2014 року Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») в особі свого
представника Кобзаря Сергія Івановича
звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
договором кредиту.

На обґрунтування представник
позивача вказав, що 18 травня 2007 року
укладено договір № б/н, відповідно
до умов якого Закрите акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» (далі - ЗАТ КБ
«Приватбанк»), змінене на ПАТ КБ
«Приватбанк», надало ОСОБА_2 кредит в
розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді
встановленого ліміту на платіжну
картку зі сплатою 36% за користування на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Однак умови кредитного договору з
боку відповідачки виконані не були, у
зв'язку з чим станом на 28 лютого 2014 року
утворилась заборгованість в
загальному розмірі 22 272 грн. 45 коп.

Посилаючись на вказані обставини,
просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» заборгованість в
даному розмірі.

Справа розглянута за відсутності
сторін.

Рішенням Близнюківського
районного суду Харківської області
від 16 червня 2014 року позов ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» стягнута заборгованість:
за кредитом - 4 995 грн. 50 коп., по
процентам за користування кредитом - 12
143 грн. 37 коп., по комісії за
користування кредитом - 3 596 грн. 80 коп.,
штраф (фіксована сума) - 500 грн. 00 коп.,
штраф (процентна складова) - 36 грн. 78 коп.
та 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі Шуліка А.В.
- представник позивача, посилаючись
на порушення норм процесуального,
матеріального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить змінити рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі,
зокрема, в частині заявленої суми
штрафу. Зазначає, що висновок суду про
зменшення суми заборгованості на суму
штрафу (процентної складової) не є
мотивованим.

ОСОБА_2 рішення суду першої
інстанції не оскаржила, своїх
заперечень на апеляційну скаргу не
надала.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
клопотання відповідачки про зменшення
розміру неустойки підлягає
задоволенню з підстав, передбачених ч. 3
ст. 551 ЦК України. Однак погодитись з
таким висновком не можна, оскільки суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального права.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ст. 625 ЦК
України).

Матеріали справи свідчать, що 18
травня 2007 року укладено договір № б/н,
відповідно до умов якого ЗАТ КБ
«Приватбанк», змінене на ПАТ КБ
«Приватбанк», надало ОСОБА_2 кредит в
розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді
встановленого ліміту на платіжну
картку зі сплатою 36% за користування на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Однак умови кредитного договору з
боку відповідачки виконані не були, у
зв'язку з чим станом на 28 лютого 2014 року
утворилась заборгованість в
загальному розмірі 22 272 грн. 45 коп. (а. с.
8-17).

Сума заборгованості складається з
наступного:

- 4 995 грн. 50 коп. - заборгованість за
кредитом;

- 12 143 грн. 37 коп. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом;

- 3 596 грн. 80 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом;

- 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована
частина);

- 1 036 грн. 78 коп. - штраф
(процентна складова).

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням

суду, якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Пленум Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п. 27 постанови від
30 березня 2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснив, що
положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про
зменшення розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК
України, які мають іншу правову
природу. При цьому проценти, які
підлягають сплаті згідно з положеннями
статей 1054, 1056-2 ЦК України, у такому
порядку не підлягають зменшенню через
неспівмірність із розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Істотними в розумінні частини
третьої статті 551 ЦК України можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Звертаючись до суду з письмовою
заявою, ОСОБА_2 обставин, які мають
істотне значення для з зменшення
неустойки, не навела. При цьому позов
визнала повністю.

Зменшуючи суму заборгованості на
1 000 грн. 00 коп. штрафу (процентної
ставки), суд першої інстанції на це
уваги не звернув, не визначився з
характером спірних правовідносин та не
врахував, що цей розмір значно не
перевищує розмір збитків.

З огляду на це, рішення суду першої
інстанції підлягає зміні, а позов в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» 1 036 грн. 78 коп.
штрафу (процентної складової) -
задоволенню в повному обсязі.

В іншій частині рішення не
оскаржено.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1
п. п. 1, 4, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія

в и
р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни - представника
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»
задовольнити частково.

Рішення Близнюківського районного
суду Харківської області від 16 червня
2014 року змінити.

Збільшити розмір штрафу (процентної
ставки), що підлягає стягненню з ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк», з 36 грн. 78 коп.(тридцяти
шести грн. 78 коп.) до 1 036 грн. 78 коп.
(однієї тисячі тридцяти шести грн. 78
коп.).

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили
негайно і може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня його проголошення
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді