Справа № 146/796/14-ц Провадження №
22-ц/772/2262/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Семко Г. В.Категорія:
50Доповідач: Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2014 р. м. Вінницяколегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючої судді: Марчук В.С.,

Суддів: Міхасішина І.В., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Томашпільського районного
суду Вінницької області від 11 червня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від
сплати заборгованості за аліментами, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що постановою
Томашпільського районного суду від 24
січня 2001 року з позивача було стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_4 на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, але не менше 1/2 частини
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, щомісячно, починаючи з 12
січня 2001 року до повноліття дитини.
Деякий час ОСОБА_4 добросовісно
намагався сплачувати аліменти на
утримання дочки. З 2004 року стан здоров`я
позивача погіршився. Кілька разів на
рік він лікується в стаціонарних
умовах у Вінницькій обласній клінічній
психіатричній лікарні з приводу
органічного ураження головного мозку
внаслідок перенесених
черепно-мозкових травм. Фактично з 2000
року позивач перебуває на утриманні
своєї матері. З вересня 2012 року він
перебуває на обліку в УПСЗН
Томашпільської РДА і отримує державну
соціальну допомогу, як особа, що не має
права на пенсію, в сумі 894 гривні. З 1
жовтня 2013 року згідно огляду МСЕК
позивач ОСОБА_2 визнаний інвалідом
третьої групи загального захворювання,
інвалідність встановлена до 1
листопада 2015 року.

Таким чином, оскільки позивач
працювати не може, в нього виникла
заборгованість по аліментам в розмірі
43 468,60 грн. На підставі викладеного,
позивач просив суд визнати причини
виникнення заборгованості за
аліментами на утримання ОСОБА_6,
поважними та повністю звільнити його
від сплати зазначеної заборгованості.

Рішенням Томашпільського районного
суду Вінницької області від 11 червня 2014
року в задоволенні позову відмовлено
за недоведеністю позовних вимог.

ОСОБА_2 оскаржив дане рішення в
апеляційному порядку, так як вважає, що
воно ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для справи
та висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення у зв`язку з
наступним.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин на які сторони посилаються, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у позові, суд виходив з тих
обставин, що згідно постанови
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 24 січня 2001 року
з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини всіх
видів заробітку, але не менше ? частини
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, щомісячно починаючи з 12 січня
2001 року і до її повноліття (а.с.8)

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам позивачу ОСОБА_2 станом на 1
вересня 2013 року встановлено
заборгованість по несплаті аліментів в
розмірі 43468,60 гривень, з яких 20 437,35 грн.
-заборгованість, яка була станом на
01.11.2009 року (а.с.7).

Відповідно до довідки виданої УПСЗН
Томашпільської РДА позивач ОСОБА_2
отримує соціальну допомогу як особа,
яка не має права на пенсію в сумі 894
гривні (а.с.16).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК
позивачу ОСОБА_2 з 1 жовтня 2013 року
встановлена третя група інвалідності
загального захворювання (а.с.15).

Таким чином, ОСОБА_2 не надав суду
доказів, які б беззаперечно свідчили,
що заборгованість за аліментами
виникла через тяжку хворобу.

Суд дійшов до такого висновку, виходячи
з того, що заборгованість по аліментах
виникла ще у 2009 році, а інвалідність у
позивача встановлена лише у 2013 році. На
думку колегії суддів, даний висновок
суду правильний, як і наступний про
відмову у задоволенні позову,
відповідно до норми ст. 197 ч.1 СК України.

Виходячи з викладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
в повному обсязі перевірив правові
підстави заявлених позовних вимог,
доводи сторін, обставини спору та
дійшов правильного висновку про
відмову у задоволенні позову,
ухваливши рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому відповідно до вимог ст. 308 ЦК
України його слід залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Томашпільського районного
суду Вінницької області від 11 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя:
В.С. Марчук