Справа № 697/1221/14-ц
№ пров. 2/697/406/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 року

Канівський міськрайонний суд
Черкаської області в складі :

головуючого судді Хорошун О.В.

за участю секретаря Кізко Л.С.

позивача - ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_2

представника третьої особи служби у
справах дітей Канівської РДА - Білої
Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Каневі, Черкаської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів та визначення місця
проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_4 про стягнення
аліментів. Свій позов мотивує тим, що
від спільного проживання з
відповідачем у них народився стн
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час син
проживає разом з позивачем та
перебуває на її повному утриманні,
відповідач добровільно матеріальної
допомоги на утримання сина не надає, а
тому вона змушена звернутися до суду з
відповідним позовом, просить суд
стягнути з ОСОБА_4 на її користь
аліменти на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від
заробітку, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно і до повноліття дитини.

Позивач користуючись своїми
процесуальними правами, передбаченими
ст. 31 ЦПК України, збільшила позовні
вимоги, свою заяву мотивує тим, що
10.05.2014р. близько 10 год. ранку відповідач
ОСОБА_4 забрав їхнього сина ОСОБА_5 від
позивача та запевнив, що привезе дитину
у вечері цього ж дня, але не привіз
дитину і на її дзвінки відповідав
нецензурною лайкою.

12.05.2014р. близько 19.00 год. позивач разом
зі своїм батьком приїхали по місцю
проживання відповідача, щоб забрати
сина ОСОБА_5. Коли вона піднялася до
квартири і подзвонила у двері, ні
ОСОБА_4 ні його нової співмешканки
вдома не було, через декілька хвилин
прийшов ОСОБА_4, від якого відчувався
різкий запах алкоголю, та останній
затіяв сварку, почав ображати її
нецензурною лайкою. Після того як вона
взяла на руки сина і пішла по східцях до
виходу, ОСОБА_4 штовхнув її рукою в
спину, так, що вона разом з дитиною
впала на ноги зі східців, на її крик
підійшов батько і зробив зауваження
ОСОБА_4, щоб той перестав ображати та
застосовувати насильство. Після цього,
ОСОБА_4 накинувся на батька, почав
штурляти його в бік і бити по голові.
Відповідач декілька разів
висловлювався з погрозами в адресу
позивача, що забере сина до себе, саме
ці обставини змусили її звернутися до
суду із відповідною заявою, просить суд
визначити місце проживання сина,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею - ,
матір'ю дитини, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7., за
адресою: АДРЕСА_1. Стягнути з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва на її
користь аліменти на сина - ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу), щомісячно до
його повноліття, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Стягнути з
відповідача на її користь судові
витрати.

В судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_2, яка діє на підставі
договору про надання правової допомоги
від 15.05.2014 року (а.с.14) позовні вимоги та
заяву про збільшення позовних вимог
підтримали повністю, просять суд позов
та заяву про збільшення позовних вимог
задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи. Повідомлення про причину
неявки в засідання відповідача до суду
надійшло, але без підтвердження
поважності неявки, а тому суд вважає за
можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК
України провести заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів, враховуючи, що позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Представник третьої особи служби у
справах дітей Канівської РДА - Біла Л.О.,
яка діє на підставі довіреності від
23.07.2014 року (а.с.65) в судовому засіданні
позов в частині визначення місця
проживання неповнолітнього ОСОБА_5
визнала та не заперечують щодо його
задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу та вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
повинні утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Від спільного проживання сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.2).

При визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення (ст. 182 СК України).

Позивач працює, але сама не може
утримувати дитину та нести одноособово
витрати пов'язані з її вихованням, тому
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача аліменти на дитину.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 тимчасово не працює, має
задовільний стан здоров'я, малолітніх
дітей або осіб похилого віку на його
утриманні не має, а тому суд приходить
до висновку, що він має можливість
надавати матеріальну допомогу на
утримання неповнолітнього сина у
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку та з урахуванням ч.2 ст.182 СК
України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу
України, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 24 постанови від 12 червня 1998
року № 16 «Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України», вирішуючи спори між батьками,
які проживають окремо (в тому числі в
одній квартирі), про те, з ким із них і
хто саме з дітей залишається, суд
виходячи із рівності прав та обов'язків
батька й матері щодо своїх дітей
повинен постановити рішення, яке
відповідало б інтересам неповнолітніх.
При цьому суд враховує, хто з батьків
виявляє більшу увагу до дітей і турботу
про них, їхній вік і прихильність до
кожного з батьків, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання, маючи на увазі, що
перевага в матеріально-побутовому
стані одного з батьків сама по собі не є
вирішальною умовою для передачі йому
дітей.

Відповідно до принципу 6 Декларації
прав дитини від 20 листопада 1959 року
малолітня дитина не повинна, крім тих
випадків, коли є виключні обставини,
бути розлучена зі своєю матір'ю.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до свідоцтва про народження
(а.с.2).

Батьки дитини проживають окремо, та на
даний час не дійшли згоди щодо того, з
ким із них буде проживати малолітня
дитина і тому це є предметом даного
судового розгляду.

З поданих позивачем ОСОБА_1 доказів
вбачається, що вона працює касиром в
магазині «Комфі Трейд», що в м. Черкаси,
характеризується позитивно, має
постійне місце проживання, що по
АДРЕСА_1 (а.с.27, 30,37-39).

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 має фінансову
можливість забезпечувати свого сина
усім необхідним, несе додаткові
витрати, що пов'язані з його розвитком,
згідно довідки про доходи від 14.05.2014
року за період з 01.11.2013 року по 30.04.2014
року її дохід складає 16752,43 грн. (а.с.38).

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_4, офіційно ніде не
працює, добровільно допомоги на
утримання сина не надає, проживає без
місця реєстрації (а.с.6,41), крім того
відповідач не заперечує проти
визначення місця проживання
малолітнього сина ОСОБА_5, 2007 року
народження з його матір'ю ОСОБА_1, що
підтверджується інформацією з
висновку про визначення місця
проживання малолітньої дитини (а.с.73-75).

При визначенні місця проживання дітей
суд враховує думку сторін,
представника служби у справах дітей
Канівської РДА, і приймає до уваги
висновок служби у справах дітей
Канівської РДА № 01-01-38/1988 від 05.08.2014 року
(а.с.73-75), з огляду на зміст заявлених
позивачем позовних вимог, враховуючи
інтереси дитини, її вік, та інтереси
обох батьків, та вважає необхідним
задовольнити позовні вимоги і
визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_5 з позивачем -
ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
вважає за необхідне покласти на
відповідача ОСОБА_4 сплату судових
витрат по справі у вигляді судового
збору в сумі 243,60 грн. на користь держави
та судового збору в розмірі 243,60 грн.,
понесені позивачем при подачі позову
до суду

Керуючись ст.ст. 11,15,60,61,88,212-215,223,224-226,294
ЦПК України, ст.ст. 13,19,161,180,182,183 СК
України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів та визначення місця
проживання дитини - задовольнити
повністю.

Визначити постійне місце проживання
сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з
матір'ю дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Київ, проживаючого в
АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, не працюючого) на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючої
АДРЕСА_1 аліменти на сина -ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу), щомісячно до
його повноліття, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Київ, проживаючого АДРЕСА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не
працюючого) на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючої АДРЕСА_1 -
судові витрати у вигляді судового
збору у сумі 243,60 грн. (Двісті сорок три
гривні 60 коп.), понесені останньою при
розгляді справи в суді.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Київ, проживаючого АДРЕСА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не
працюючого) на користь держави судові
витрати у вигляді судового збору в
розмірі 243,60 грн. (Двісті сорок три
гривні 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий
О . В . Хорошун