Справа № 297/1109/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого Гал Л. Л., при секретарі
Боротей А.Е., перекладачі ОСОБА_1, з
участю позивачки ОСОБА_2, представника
позивачка адвоката Чулак В.О.,
представника третьої особи органу
опіки та піклування Берегівської
районної державної адміністрації -
Німець А.П., прокурора Микулець В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Берегово цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя
особа орган опіки та піклування
Берегівської районної державної
адміністрації, про позбавлення
батьківських прав та зміну розміру
аліментів,

встановив:

ОСОБА_2, третя особа орган опіки та
піклування Берегівської районної
державної адміністрації, звернулася в
суд із позовом до ОСОБА_5 про
позбавлення батьківських прав щодо
його неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та зміну розміру
стягуваних рішенням суду аліментів з 400
грн. на 25% усіх видів доходів
відповідача, однак не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Заява мотивована тим, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі та
від їхнього шлюбу народилася донька
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами
рішення суду від 23.01.2013 року було
розірвано та стягнуто з відповідача
аліменти на утримання доньки в розмірі
400 грн. щомісяця. З часу розірвання
шлюбу відповідач не навідує доньку, не
бере участь в її утриманні та
вихованні, не цікавиться її розвитком
та здоров'ям. Підтвердженням цього є
дана відповідачем нотаріально
посвідчена заява, згідно якої він
відмовився від своїх батьківських прав
відносно доньки. Крім того, позивачка
просила змінити розмір аліментів, які
стягується з відповідача згідно
рішення суду, із 400 грн. щомісяця на 25%
усіх видів доходів відповідача, однак
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
досягнення донькою повноліття.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов підтримала та пояснила, що
відповідач не навідує свою доньку, не
цікавиться нею, незважаючи на те, що
вона ніколи не перешкоджала йому в
побаченні з дитиною. Донька навіть не
впізнає батька. Враховуючи, що
відповідач не цікавиться своєю
дитиною, вона вирішила звернутися до
суду про позбавлення його батьківських
прав. Також з часу винесення рішення
про стягнення аліментів, відповідач їх
не платить, у зв'язку чим вона просила
змінити розмір аліментів, із 400 грн.
щомісяця на 25% усіх видів доходів
відповідача, оскільки дана сума буде
більшою ніж 400 грн..

Представник позивачки адвокат Чулак
В.О. в судовому засіданні позовні
вимоги ОСОБА_2 підтримав та пояснив, що
відповідач самоусунувся від участі у
вихованні та утриманні своєї доньки, що
підтверджується нотаріально
посвідченою заявою від нього. Вважав,
що є всі підстави для позбавлення його
батьківських праві, а також просив
стягувати з нього аліменти у частці від
заробітку в розмірі 25 відсотків усіх
видів його доходів, однак не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
донькою повноліття.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, однак ним була подана
заява, згідно якої він не заперечує в
задоволенні позову та просив справу
розглянути без його участі (а.с. 19).

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Берегівської
райдержадміністрації Німець А.П. в
судовому засіданні не заперечив проти
позову ОСОБА_2 та пояснив, що малолітня
ОСОБА_6 знаходиться на повному
утриманні позивачки, а відповідач
ОСОБА_5 ухиляється від виконання
батьківських обов'язків, вихованням
дитини не займається, її духовним
станом та фізичним розвитком не
цікавиться, а також матеріально її не
забезпечує, у зв'язку з чим вважав за
можливим позбавити відповідача
батьківських прав щодо його
неповнолітньої доньки та підтримав
висновок органу опіки та піклування з
приводу цього.

Прокурор Микулець В.Ю. погодився із
вимогами позивачки.

Заслухавши пояснення позивачки, її
представника, представника третьої
особи, та вивчивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вони ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства» на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» п. 16
роз'яснено, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Встановлено, що ОСОБА_6 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, від батька ОСОБА_5 та
матері ОСОБА_2 (а.с. 4).

Рішення Берегівського районного суду
від 23.01.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 було розірвано. Стягнуто з
ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з
27.11.2012 року і до повноліття дитини (а.с.
5).

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Берегівської районної
державної адміністрації, встановлено,
що відповідач ОСОБА_5 ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, матеріально її не
підтримує, не турбується про її
здоров'я, фізичний і духовний розвиток.
Орган опіки та піклування вважає за
доцільне позбавити батьківських прав
громадянина ОСОБА_5 стосовно
малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 23-24).

Крім того, в матеріалах справи наявна
заява відповідача ОСОБА_5 від 04.04.2014
року, засвідчена приватним нотаріусом,
згідно якої відповідач відмовився від
своїх батьківських прав стосовно
доньки ОСОБА_6 (а.с. 8).

Таким чином, оскільки в судовому
засідання було встановлено, що ОСОБА_5
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню та утриманню
неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, тому його
слід позбавити батьківських прав.

Згідно ст. 192 ч. 1 Сімейного Кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути мешим ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Враховуючи, що позивачці потрібно
утримувати неповнолітню дитину, що
розмір аліментів стягнутих за рішенням
суду від 23.01.2013 року в розмірі 400 грн.
щомісяця може бути меншим від 1/4 частки
усіх видів доходів відповідача, а
також, що відповідач ОСОБА_5 погодився
з вимогами позовної заяви, суд вважає
необхідним також задовольнити позов в
частині зміни розміру стягнених
аліментів на 1/4 частку усіх видів
заробітку (доходу) відповідача, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно і до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з дня набрання
рішення суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212 ЦПК України, п.
2 ч. 1 ст. 164, 165, 192 Сімейного Кодексу
України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства», п. 16, п. 23 Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
30 березня 2007 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав»,

рішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешканця АДРЕСА_1 батьківських прав
щодо його неповнолітньої доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Змінити розмір стягнених аліментів
встановлених рішенням Берегівського
районного суду від 23 січня 2013 року та
стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешканця АДРЕСА_1 Закарпатської
області, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженки та мешканки АДРЕСА_2
аліменти на утримання доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в розмірі
1/4 частки усіх видів його заробітку
(доходу), але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно починаючи
з дня набрання рішення суду законної
сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Копію рішення надіслати відділу ДРАЦСу
реєстраційної служби Берегівського
районного управління юстиції.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: Гал Л. Л.