Справа № 191/3017/14-ц
Провадження № 2/191/1261/14
У Х В А Л А

"16" липня 2014 р. Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області Прижигалінська Т.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_2 про
забезпечення її позову до ОСОБА_3, третя
особа: приватний нотаріус
Синельниківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

16.07.2014 року ухвалою суду було
відкрито провадження у цивільній
справі № 191/3017/14-ц за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
приватний нотаріус Синельниківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна.
Також до суду із заявою про
забезпечення позову звернувся позивач,
мотивуючи свої вимоги тим, що спірний
будинок може бути проданий в будь-який
час. Визнання договору купівлі-продажу
будинку недійсним призведе до
повернення його сторін у первинне
становище, тобто поновлення за нею
права власності на житловий будинок.
Оскільки відчуження будинку з боку
відповідачки на користь третьої особи
унеможливить виконання рішення суду,
тобто повернення їй будинку, просить
суд накласти арешт на спірне майно, а
саме, житловий будинок в АДРЕСА_1, та
заборонити ОСОБА_3 відчужувати його.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК
України позов може бути забезпечений
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, в провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно п. 4 Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22.12.2006 року
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог пересвідчитися зокрема в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, а також відповідність виду
забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулась з
такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Дана норма
повною мірою діє при вирішенні питання
про забезпечення позову, тобто особа,
яка просить про вжиття таких заходів,
повинна додати докази на підтвердження
необхідності вжиття певного виду
забезпечення позову.

З матеріалів заяви про
забезпечення позову вбачається, що на
даний час відповідачка зареєстрована у
Васильківському районі, позивачка
проживає в спірному житловому будинку,
а тому позивачем не було належним чином
обґрунтовано та не було надано жодного
належного доказу, що відповідачка має
намір продати спірний будинок, що вона
може вчинити дії щодо розпорядження
даним майном, передавши його третім
особам та, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову. Крім того, позивачем не було
надано належного підтвердження, що
спірний житловий будинок знаходиться у
власності відповідачки.

Таким чином, суд вважає
необхідним в задоволенні заяви про
забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про
забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити
позивачеві ОСОБА_2 для відома.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Синельниківський
міськрайонний суд протягом п»яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т. В. Прижигалінська