АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/9629/13-ц
Провадження № 22ц/774/1647/К/14
Доповідач - Михайлів Л.В.
УХВАЛА

Іменем України

29 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П.,
Турік В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_2- ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4 його
представника- ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу від 03 березня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання непрацездатної
дружини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на її утримання, як
непрацездатної дружини, посилаючись на
те, що з 1997 року по 01.11.2011 року вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, від шлюбу мають двох
синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час,
відповідно до довідок МСЕК від 04.07.2012
року та від 05.06.2013 року позивач є
інвалідом третьої групи з загального
захворювання, крім того є пенсіонером.
В зв'язку з інвалідністю вона отримує
пенсію в розмірі 894,00 грн., інших доходів
не має. Враховуючи обставини, що
склались просила суд стягнути з ОСОБА_4
на свою користь аліменти у розмірі ?
частини від доходу (заробітку)
відповідача до змін матеріального або
сімейного становища сторін.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2014
року у задоволені позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про
задоволення заявленого позову,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права.

Зокрема, судом першої інстанції, в
порушення ст.ст. 10, 57, 60 ЦПК України не
перевірено фактичні обставини,
викладені в позовні заяві, та докази
надані в їх підтвердження, а саме:
скрутного матеріального становища
позивачки та наявність у відповідача
реальної можливості надавати
матеріальну допомогу, що є підставою
для стягнення аліментів, як це
передбачено ст. 75, ч.1 ст. 80 СК України.

Висновки суду, що відповідач по справі
самостійно утримує дітей при цьому
жодного разу не звертався з вимогами
щодо участі позивача в їх утриманні чи
оплаті додаткових витрат, що є
підставою для відмови у задоволені
позову, є такими що не ґрунтуються на
вимогах закону, оскільки відповідач
жодного разу не звертався до позивача
задля вирішення даного питання.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, виходив з
недоведеності заявленого позову.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2,4 ст.75 СК України право
на утримання(аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Один із подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Статтею ст.7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013рік»
прожитковий мінімум на осіб, які
втратили працездатність з 01 січня 2013
року встановлено - 894 гривні, з 1 грудня
2013 року- 949 гривень.

Статтею ст.7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014рік»
прожитковий мінімум на осіб, які
втратили працездатність з 01 січня 2014
року встановлено у розмірі - 949 грн., з 01
липня 2014 року -974 грн., з 01 жовтня 2014 року-
1014грн.

Із справи вбачається, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
1997 року.

01 листопада 2011 року відповідно до
рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу шлюб між позивачем та
відповідачем розірвано. (а.с. 7)

Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2., в
свідоцтві про народження яких батьком
записаний ОСОБА_4.(а.с. 12-13)

Згідно довідки МСЕК від 04.07.2012 року
ОСОБА_2 первинно встановлена ІІІ група
інвалідності, за загальним
захворюванням, на строк до липня 2013
року, при черговому переогляді - група
інвалідності підтверджена на строк до
липня 2014 року, наступна дата переогляду
встановлена на 10.06.2014 рік. (а.с.11)

Із довідки УПФУ Жовтневого району м.
Кривого Рогу від 15 листопада 2013 року
№5641, вбачається, що ОСОБА_2 є
пенсіонером як інвалід ІІІ групи,
перебуває на обліку у зазначеному
управлінні, пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання з
травня 2013 року по жовтень 2013 року
встановлена у розмірі 894 грн.(а.с.6).

Наведені обставини та докази в їх
підтвердження свідчать, що ОСОБА_2,
отримує пенсію по інвалідності у
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для відповідної
категорії осіб та не є в розумінні ст.75
СК України такою, що потребує
матеріальної допомоги. Крім того вона
може виконувати роботу невеликого
об'єму.

За положеннями ч.2 ст.76 СК України право
на утримання після розірвання шлюбу
виникає у особи яка стала
непрацездатною до розірвання шлюбу або
протягом одного року від дня
розірвання шлюбу та потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу.

Доводи апеляційного скарги, з приводу
того, що відповідач має можливість
надавати матеріальну допомогу
позивачу, оскільки отримує велику
заробітну плату, колегія суддів
відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до довідки про доходи №2 від
14.02.2014 року виданої ОСОБА_4, він працює у
Криворізькому металургійному
інституті ДВНЗ «КНУ», займає посаду
доцент та отримав дохід за період з
01.08.2013р. по 01.01.2014р. у розмірі 29 259,52 грн.

Проте, як встановлено в суді першої
та не заперечувалось сторонами в суді
апеляційної інстанції спільні
позивача та відповідача діти,
проживають разом з батьком за адресою:
АДРЕСА_1, та знаходяться на його повному
утриманні, в той час як мати дітей
проживає окремо за адресою: АДРЕСА_2

Статтею ст.7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014рік»
прожитковий мінімум на дітей віком від
6 до 18 років з 01 січня 2014 року
встановлено у розмірі - 1286 грн., з 01
липня 2014 року -1320 грн., з 01 жовтня 2014
року- 1373грн.

Отже враховуючи те, що відповідач
самостійно утримує дітей, несе
додаткові витрати на їх утримання,
пов'язані з їх розвитком та
відпочинком, при цьому ніколи не
звертався до позивача з вимогою її
участі в утриманні дітей, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо безпідставності
заявленого позову.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те що вона, надає дітям певну
підтримку, в якості подарунків на день
народження, за наявності в неї коштів
колегія суддів до уваги не бере,
оскільки відповідно до ст.. 141 СК
України, мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.60 ЦПК України саме сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, в той час як доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими, тому
апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу від 03 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: