АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5132/14
Головуючий 1 інст. - Єрмоленко
Справа № 639/1306/14-ц
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого -
Макарова Г.О.,

суддів:
Кружиліної О.А.,

Кіся П.В.,

при секретарі -
Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою АК
«Харківобленерго» в особі
представника Холодногірського РВЕ АК
«Харківобленерго» - Козир Карини
Миколаївни на рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 12 червня
2014 року у цивільній справі за позовом
Акціонерної компанії
«Харківобленерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
використану електроенергію, -

ВСТАНОВИЛА:

11 лютого 2014 року Позивач - Акціонерна
компанія «Харківобленерго» звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
використану електроенергію за період з
04 вересня 2013 р. по 04 січня 2014 р. у розмірі
8691 грн. 09 коп., посилаючись на те, що при
складанні двостороннього акту
фіксації показань приладів обліку 14
листопада 2013 р. фактична кількість
спожитої електроенергії виявилася
значно меншою за ту, яка відповідачкою
передавалася щомісяця контролеру.
Таким чином, на думку позивача,
лічильник за чотири місяці здійснив
повний оборот і використана
електроенергія ОСОБА_3 не була
оплачена. У зв'язку з цим, 29 листопада 2013
р. АК «Харківобленерго» встановила
лічильник електроенергії з обмеженням
потужності і відповідно до його
показань заборгованість за спожиту
електроенергію з 04 листопада 2013 р. по 04
січня 2014 р. складає 75 грн. 31 коп.

Відповідач проти позову заперечувала,
вказуючи, що вона проживає одна,
користується половиною будинку
АДРЕСА_1, житловою площею 26 кв.м. В іншій
половині будинку електроенергія
відсутня. Показання приладів обліку
нею щомісяця передавалися контролеру і
кількість використовуваної
електроенергії трохи завищувала з тим,
щоб не допускати заборгованості. Крім
того, з вересня 2013 вона проживала в м.
Люботин, де доглядала за хворою матір'ю
і не мала можливості звірити показання
лічильника. 14 листопада 2013 р. їй стало
відомо про те, що позивачі припинили
електропостачання на належний їй
будинок, тому вона змушена була
звернутися за роз'ясненнями, оскільки
не мала заборгованості та оплата
проводилася вже на наступні місяці. З
цієї причини АК «Харківобленерго»
зробила висновок про те, що нібито
відповідачка перекручувала лічильник,
але не «докрутила» до потрібного
показника. ОСОБА_3 стверджує, що
користуючись двома кімнатами не могла
використати за декілька місяців таку
кількість електроенергії на 8691 грн. 09
коп., оскільки щорічна оплата
коливалася в межах 600 грн. - 780 грн. Як
пояснила ОСОБА_3, через встановлений
позивачем обмежувач, вона позбавлена
належних та необхідних умов
проживання, не може вмикати чайник,
пральну машинку та інші побутові
електроприлади.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 12 червня 2014 року,
відмовлено Акціонерній компанії
«Харківобленерго» в задоволенні
позову до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за використану
електроенергію у зв'язку з
необґрунтованістю заявлених позовних
вимог.

В апеляційній скарзі АК
«Харківобленерго» в особі
представника Холодногірського РВЕ АК
«Харківобленерго» - Козир К.М. просить
скасувати рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 12 червня
2014 року, та ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог АК
«Харківобленерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
використану електроенергію
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга АК
«Харківобленерго» в особі
представника Холодногірського РВЕ АК
«Харківобленерго» - Козир К.М.
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного:

Статтями 10, 11, 58, 60, 61, 179, 212, 213 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Для встановлення у судовому засіданні
фактів, зазначених у частині першій
цієї статті, досліджуються показання
свідків, письмові та речові докази,
висновки експертів.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове
рішення у цивільній справі», рішення є
законним тоді коли суд виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно розтлумачив ці
норми. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст. 714 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення, затверджених Постановою КМУ
від 26.07.1999 року № 1357, п.6 ч. 1 ст. 20, ч. 2, ч. 3
ст. 20, ч. 2 ст. 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» (Відомості
ВР 2004, № 47, стор. 154) № 1875-ІV, п. п. 3,4 ст. 20
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Рішення суду першої інстанції
обґрунтоване встановленням таких
фактів та відповідних їм
правовідносин:

ОСОБА_3 мешкає по АДРЕСА_1, є абонентом
АК «Харківобленерго» та споживачем
електричної енергії на підставі
договору про користування електричної
енергією від 04 квітня 2009 р. шляхом
відкриття абонентського особового
рахунку НОМЕР_1

Позивачем надані відомості щодо
фіксації показань приладів обліку, з
яких вбачається, що споживачем ОСОБА_3
щомісяця передавалися показання
лічильника і вони становлять за
серпень 2013 р. - 7794 кВт/год., за вересень
2013 р. - 8011 кВт/год., за жовтень 2013 р. - 8234
кВт/год., за листопад 2013 р. - 8509 кВт/год.
Згідно двостороннього акту
зафіксовано показання приладу на 14
листопада 2013 р. - 7839 кВт/год.

Відповідно до п. 48 «Правил користування
електричною енергією для населення»,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357
(далі ПКЕЕН) споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за прострочення
терміну внесення платежів за
електричну енергію; порушення правил
користування електричною енергією;
ухилення або несвоєчасне виконання
рішень та приписів Державної інспекції
з енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної енергії;
розкрадання електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку;
пошкодження приладу обліку;
розукомплектування та пошкодження
об'єктів електроенергетики,
розкрадання майна цих об'єктів;
насильницькі дії, що перешкоджають
посадовим особам енергопостачальника
виконувати свої службові обов'язки.

Згідно з п.п. 2.3 «Інструкції по
складанню актів про порушення правил
користування електричною енергією для
населення» при виявленні у населення
порушень ПКЕЕН представник
електропостачальника зобов'язаний
скласти двосторонній акт з детальним і
чітким викладенням порушень.

Судом встановлено, що працівниками АК
«Харківобленерго» не було складено акт
про порушення Правил користування
електричною енергією за адресою:
АДРЕСА_1. Таким чином, достовірних
доказів на підтвердження використання
електроенергії відповідачем с 14
вересня 2013 р. по 04 листопада 2013 р. , з
урахуванням повного обороту
лічильника позивачем не надано, як і
розрахунку можливості використання
такої кількості кВт/год у приміщеннях
площею 26 кв.м. Позивач припускає, що
ОСОБА_3 безобліково спожила
електроенергію на суму 8612 грн. 78 коп., що
є порушенням ПКЕЕН. Перелік
формулювань порушень закріплено у
додатку 2 до «Інструкції по складанню
актів про порушення правил
користування електричною енергією для
населення». Жодного з передбачених
порушень при складанні акту не
виявлено, при зовнішньому огляді
приладу обліку пошкодження пломб не
встановлено, порушень герметичності
приладу або гальмування механічними
засобами диска приладу обліку не
зафіксовано.

Як випливає з акту від 29 листопада 2013 р.
про пломбування і передачу-прийом
лічильника електроенергії та пломб на
відповідальне зберігання, попередній
лічильник з показаннями « 7839» знято та
він перебуває у позивача. Цей прилад
обліку будь-якому експертному
дослідженню для виявлення можливості
втручання в його роботу не піддавався.

Представником позивача не надано
доказів на підтвердження факту
використання ОСОБА_3 такої кількості
електроенергії або перекручування
обороту лічильника. Не спростовується
також ствердження ОСОБА_3 про умисну
переплату нею вартості спожитої
електроенергії. Правилами
користування електричною енергією для
населення не заборонено споживачам
сплачувати більшу суму за користування
електроенергією.

З матеріалів справи вбачається, що при
показанні лічильника - «7839» оплаті
підлягає вартість електроенергії за
показаннями, які передала відповідачка
- « 8509», а тому сума переплати значно
перевищує суму нарахувань, яку просить
стягнути АК «Харківобленерго» за
період з 04 листопада 2013 р. по 04 січня 2014
р.

Такий висновок є обґрунтованим,
оскільки суд дійшов його на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, та наявних в ній доказів, яким
дана відповідна оцінка. Правильно
встановивши юридичну природу виниклих
правовідносин, суд застосував закон,
який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
були предметом судової перевірки та не
дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих
доводів безпідставними, судова колегія
вважає обґрунтованими, такими що
відповідають матеріалам справи.

Оскільки судове рішення ухвалене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в
скарзі доводи не відносяться до тих
підстав, з якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення відносно скасування
чи зміни оскаржуємого судового рішення
і висновків суду першої інстанції не
спростовують, в її задоволенні
належить відмовити на підставі ст.308
Цивільного процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317,
319, 321, 322, 324, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу АК
«Харківобленерго» в особі
представника Холодногірського РВЕ АК
«Харківобленерго» - Козир Карини
Миколаївни - відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 12 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: