Справа № 758/5986/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

29 липня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Сотніковій І.
О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання не
чинити перешкод в користуванні
квартирою, зобов'язання вчинити певні
дії, встановлення порядку користування
квартирою,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
зазначеним вище позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що вона та її донька є
співвласниками в трьохкімнатній
квартирі АДРЕСА_1. Позивачка зазначила,
що згідно договору дарування частини
квартири від 22.06.01 р., вона є власником
30/200 частин квартири. Також зазначено,
що донька позивачки також є власником
30/200 частин вказаної квартири згідно
свідоцтва про право на спадщину від
03.04.14 р. Позивачка вказала, що вона та її
донька є власниками 30/100 частин
квартири, тобто 30% спірної квартири, що
відповідає одній житловій кімнаті.
Позивачка зазначила, що відповідачка
чинить перешкоди позивачам у
користування та розпорядження
квартирою, а саме: змінила замки на
вхідних дверях, до квартири позивачів
не впускає, перешкоджає в користуванні
коридором, кухнею, вбиральнею. Тому
позивачка звернулась до суду з позовом
та просила зобов'язати відповідачку не
чинити перешкоди їй та її малолітній
доньці у користуванні квартирою
АДРЕСА_1; зобов'язати відповідачу
передати позивачці та її малолітній
доньці дублікати ключів від вхідних
дверей вказаної квартири; встановити
наступний порядок користування
співвласниками квартирою АДРЕСА_1 в м.
Києві: - виділити в користування
позивачці та її малолітній доньці
ОСОБА_2 кімнату, вказану на технічному
плані під № 3 площею 10,2 кв.м.; - виділити
у користування ОСОБА_3 кімнату, вказану
на технічному плані під № 1, площею 13,6
кв.м. та кімнату, вказану на технічному
плані під № 2, площею 10,5 кв.м.; - залишити
в спільному користуванні ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 коридор - загальною
площею 11,4 кв.м., вбиральню - площею 2,9
кв.м. та кухню - площею 5,7 кв.м.

До початку судового засідання від
представника позивачки надійшла заява,
в якій він просив розглянути справу без
його участі. Проти постановлення
заочного рішення не заперечував.

Відповідачка своє право на участь в
судовому засіданні не використала, про
день, час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, причин
неявки суду не повідомила.

У разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК
України). З урахуванням зазначеного
вище, суд приходить до висновку про
можливість розгляду позову у
відсутності сторін та постановлення
заочного рішення по справі.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З даних договору дарування частини
квартири від 22.06.2001 року вбачається, що
ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить 30/100 квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8).

З даних свідоцтва про право на спадщину
за законом від 23.04.04 р. (а.с. 9) та з даних
витягу з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності (а.с. 10, на звороті)
вбачається, що ОСОБА_2 є власницею 30/200
часток спірної квартири.

З даних технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1 вбачаться, що вказана
квартира складається з 3-х кімнат,
житловою площею 34,3 кв.м., у тому числі:
1-а кімната - 13,6 кв.м.; 2-а кімната - 10,5
кв.м.; 3-я кімната - 10,2 кв.м., кухні площею
-5,7 кв.м., вбиральні поєднаної - 2,9 кв.м.,
коридору 6,4: 5,0 кв.м. (а.с. 9, на звороті).

З матеріалів справи також вбачається,
що позивачка зверталась до
Подільського РУГУ МВС України в м.
Києві з заявами від 13.09.13 р. (а.с. 11) та від
08.05.14 р. (а.с. 12, на звороті), в яких
зазначала про те, що вона разом з
донькою є власниками 1/3 спірної
квартири, однак через співвласницю
вказаної квартири, вони не можуть
потрапити до квартири.

На вказані заяви позивачки Подільським
РУ ГУ МВС України в м. Києві було надано
відповіді від 15.10.13 р. (а.с. 11, на звороті)
та від 23.04.14 р. (а.с. 12), в яких зазначалось
про, що викладені факти в заяві
частково знайшли своє підтвердження та
щодо розподілу чи вселення у вказану
квартиру було запропоновано
звернутись до суду.

17.05.14 р. ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6
склали акт про те, що 17.05.14 р. з 11 год. 00
хв. по 11 год. 45 хв., вони, прийшовши до
квартири АДРЕСА_1, звернулись до ОСОБА_3,
яка у вказаний час знаходилась в
квартирі з проханням передати ключі
від вхідних дверей співвласниці ОСОБА_1
або надати можливість виготовити
дублікат ключа та не чинити перешкод в
можливості вільного проходу до
квартири (а.с. 14). Також в акті зазначено,
що відповідачка відмовилась надавати
ключі від спірної квартири та
висловилась проти права позивачки та
її доньки спільного користування
зазначеною квартирою.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону. Усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України
власник який має підстави передбачати
можливість порушений свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України,
особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитись
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна у натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної власності.

Відповідно до роз'яснень п.14 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності"
№20 від 22 грудня 1995 року (з наступними
доповненнями) квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що позивачка та її
малолітня донька є співвласниками
квартири АДРЕСА_1, а також враховуючи
те, що позивачці чиняться перешкоди в
користування належним їй на праві
власності майном, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог в частині встановлення порядку
користування квартирою та зобов'язання
не чинити перешкод в користуванні
квартирою.

Також судом враховується, що
задоволення вимог позивачки та
встановлення порядку користування
спірною квартирою, не порушує житлових
прав іншого співвласника, тобто
відповідачки, та не позбавляє й не
припиняє її права власності на належну
їй частину вказаної квартири, оскільки
частини квартири, належні сторонам, не
перетворюються в об'єкти самостійної
власності кожного з них.

Отже, суд приходить до висновку про
встановлення наступного порядку
користування співвласниками квартирою
АДРЕСА_1 в м. Києві: - виділити в
користування позивачці та її
малолітній доньці ОСОБА_2 кімнату,
вказану на технічному плані під № 3
площею 10,2 кв.м.; - виділити у
користування ОСОБА_3 кімнату, вказану
на технічному плані під № 1, площею 13,6
кв.м. та кімнату, вказану на технічному
плані під № 2, площею 10,5 кв.м.; - залишити
в спільному користуванні ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 коридор - загальною
площею 11,4 кв.м., вбиральню - площею 2,9
кв.м. та кухню - площею 5,7 кв.м.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається. що відповідачка чинить
позивачці перешкоди в користуванні
належною їй часткою спірної квартири.
Тому, суд приходить до висновку про те,
що оскільки позивачка та відповідачка
є співвласниками спірної квартири, а з
боку відповідачки створені умови, які
унеможливлюють як користування, так і
проживання позивачки в зазначеній
квартирі, вимога ОСОБА_1 про
зобов'язання ОСОБА_3 не чинити їй як
співвласнику перешкод в користуванні
спірною квартирою є обґрунтованою.

При цьому суд вважає за можливе
зобов'язати ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 та
її малолітній доньці примірник ключів
від вхідних дверей спірної квартири.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідачки на користь позивачки
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 319, 321, 358, 386, 391 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214,
215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод
ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 у
користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 передати ОСОБА_1, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 дублікати
ключів від вхідних дверей квартири
АДРЕСА_1.

Встановити наступник порядку
користування співвласниками квартирою
АДРЕСА_1:

- виділити в користування ОСОБА_1
та її доньці ОСОБА_2 кімнату, вказану на
технічному плані під № 3, площею 10,2
кв.м.;

- виділити у користування ОСОБА_3
кімнату, вказану на технічному плані
під № 1, площею 13,6 кв.м. та кімнату,
вказану на технічному плані під № 2,
площею 10,5 кв.м.;

- залишити в спільному
користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
коридор, загальною площею 11,4 кв.м.;
вбиральню, площею 2,9 кв.м. та кухню,
площею 5,7 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
суду може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва на
протязі десяти днів з дня, наступного
після отримання копії рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька