441/764/14-ц 2/441/402/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2014 року Городоцький районний
суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

з участю секретаря - Цап І.М.

представника позивачів - ОСОБА_1

позивача - ОСОБА_2

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх
представника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Городок
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа Городоцька міська
рада Львівської області, про визнання
права власності на частину житлового
будинку в порядку спадкування за
законом,

в с т а н о в и в:

06 травня 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_2,
звернулися до Городоцького районного
суду з позовом до Городоцької міської
ради Львівської області, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права
власності на спадщину, в порядку
спадкування за законом.

Позовні вимоги обгрунтовують тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7, а
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько ОСОБА_8, які на
час смерті проживали та були
зареєстровані в будинку по АДРЕСА_1. За
час шлюбу в 1992 році батьками спільно
побудований житловий будинок по
АДРЕСА_2. Право власності на вказаний
будинок згідно реєстраційного
посвідчення зареєстровано на ОСОБА_8

За життя батько ОСОБА_8, розпорядився
належній йому частці в спадковому
будинку по АДРЕСА_2, заповівши частку
порівну своїм онукам ОСОБА_3, та ОСОБА_4,
згідно заповіту від 09.04.2009 року.

На час відкриття спадщини позивачі не
скористалися своїм правом щодо
звернення із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_8, оскільки
на той час знали про наявність заповіту
ОСОБА_8, який розпорядився щодо своєї
частки на користь третіх осіб ОСОБА_3,
ОСОБА_4

Просять визнати за ними право
власності по 1/6 частині кожному
житлового будинку по АДРЕСА_2 в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_7, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Окрім цього клопотали про поновлення
строку позовної давності, мотивуючи
тим, що після відмови нотаріусом в
оформленні спадщини у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючого
документа на ім'я ОСОБА_7, в травні 2014р.
набули права на звернення до суду із
вказаним позовом (а.с.72).

Ухвалою суду від 10.07.2014 року у справі
згідно клопотання позивачів було
замінено третіх осіб - ОСОБА_3, та
ОСОБА_4, на відповідачів. (а.с.99)

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_2,
та представник ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримали, покликаючись на мотиви
викладені в позовній заяві. Просять
поновити строк позовної давності
звернення до суду, та задоволити позов.

Відповідачі, та їх представник в
судовому засіданні позовні вимоги
заперечили з мотивів, що спірний
будинок не є спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_6, оскільки
правовстановлюючий документ є на
ОСОБА_8, який розпорядився своїм майном
склавши заповіт на користь
відповідачів. Крім того, покликались
про те, що за життя ОСОБА_7, не подала
жодних заяв про визнання будинку
спільною сумісною власністю та щодо
визнання 1/2 частки у ній, позивачі не
подавали у встановлений законом строк
заяви про прийняття спадщини, та не
надали жодних доказів на підтвердження
фактичного вступу в управління спірним
майном, при цьому не заперечили, що
ОСОБА_2 прийняла частину спадщини після
смерті матері, і зокрема особисті речі,
коштовності, документи. Стосовно права
позивача ОСОБА_6, апеляційним судом від
17.04.2014 року встановлено преюдиційний
факт відсутності його права на
спадщину.

Представник Городоцької міської ради в
судове засідання не з'явився, подав
заяву про розгляд справи у відсутності
представника, про задоволення позову
не заперечує. (а.с.61)

Заслухавши сторони, їхніх
представників, свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить
переконання про задоволення позову.

Так, Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову
практику у справах про спадкування
роз'яснено, що відносини спадкування
регулюються за правилами ЦК 2004р., якщо
спадщина відкрилася після 01.01.2004 р. У
разі відкриття спадщини до зазначеної
дати застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила ЦК1963 р., у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

Оскільки ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3,
до правовідносин, що стосуються
прийняття спадщини після її смерті
слід застосовувати положення
Цивільного Кодексу України в ред. 1963
року.

Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом.

При спадкуванні за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти, дружина і батьки
померлого.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р.,
прийняття спадщини визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини, яким з урахуванням
вимог ст. 525 зазначеного Кодексу,
визнається день смерті спадкодавця.

Статею 549 ЦК УРСР, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
протягом 6 місяців з дня її відкриття
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, або подав
до нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

За змістом розд. УІІ вказаного Кодексу
прийняття спадщини - це акт, який
поширюється на всі об'єкти спадкування
водночас і свідчать про бажання
скористатися правом на спадщину. До
спадкоємця в момент виникнення
правонаступництва переходять і ті
права, які в цей час ще не були відомі.

Відпровідно до ст. 553 ЦК України ( в ред
1963 р.) спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитись від
спадщини протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини. При цьому він може
заявити, що відмовляється від спадщини
на користь кого-небудь із спадкоємців
закликаних від спадкоємства за законом
або заповітом, а також на користь
держави або окремих державних,
кооперативних або інших громадських
організацій. Наступне скасування
спадкоємцем такої заяви не
допускається.

Із пояснень позивачів, копії свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.19),
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 08.08.1959 р.

З копії будівельного паспорту (а.с.28-30)
видно, що рішенням Городоцької міської
ради народних депутатів від 25.12.1981 №503
ОСОБА_8 виділено земельну ділянку для
будівництва індивідуального житлового
будинку в АДРЕСА_2, в червні 1992 року
побудований будинок введено в
експлуатацію.

Таким чином, будинок побудований за час
шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_7, а тому у
відповідності ст. 22 КпШС чинного на час
виникнення спірних правовідносин,
останній є об'єктом їх спільної
власності і подружжя мало рівні частки
у праві на майно набуте за час шлюбу.

Згідно реєстраційного посвідчення
Самбірського міжміського бюро
технічної інвентаризації Львівського
обласного житлово-комунального
господарства від 26.08.1992 року будинок по
АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_8 (а.с.27)

Як видно із копії свідоцтва про смерть
(а.с.16) ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла.
Разом із нею на час смерті проживали та
були зареєстровані її чоловік ОСОБА_8
та донька ОСОБА_2, що підтверджується
копією будинкової книги (а.с.8-15), та
оглянутого оригіналу у судовому
засіданні. Син померлої - ОСОБА_6, що
підтверджується копією його паспорта
проживав та був зареєстрований у
будинку по АДРЕСА_2. Відтак всі
спадкоємці першої черги за законом, у
відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, діючого
на той час, фактично прийняли спадщину,
і зокрема в рівних частках належну їй 1/2
частину житлового будинку по АДРЕСА_2
Львівської обл.

Із пояснень в судовому засіданні
свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, теж
убачається про те, що ОСОБА_2 проживала
із матір'ю ОСОБА_7 на час смерті
останньої, займалась її похованням,
успадкувала особисте майно ОСОБА_7, і
зокрема одяг, речі домашнього вжитку,
коштовності, розпоряджалась вказаним
майном.

Факт прийняття одягу, речей домашнього
вжитку ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_7 не
оспорюється в суді відповідачами та
їхнім представником.

Відповідно до діючої на часі смерті
ОСОБА_7 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
затвердженої наказом Міністерства від
18 червня 1994 р. №18/5, прийняття і відмова
від спадщини можуть мати місце щодо
всього спадкового майна. Спадкоємець
не вправі прийняти одну частину
спадщини, а від іншої частини
відмовитись. Спадкоємець, який прийняв
частину спадщини, вважається таким, що
прийняв усю спадщину.

Доказом вступу в управління чи
володіння спадковим майном можуть
бути: довідка житлово-експлуатаційної
організації, правління
житлово-будівельного кооперативу,
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів чи відповідної
місцевої державної адміністрації про
те, що спадкоємець безпосередньо перед
смертю спадкодавця проживав разом з
ним, або про те, що спадкоємцем було
взято майно спадкодавця; довідка
державної податкової служби,
страховика чи іншого органу про те, що
спадкоємцем після відкриття спадщини
сплачувались податки або страхові
платежі по обов'язковому страхуванню,
квитанція про сплату податку,
страхового платежу; копія рішення суду,
що, набрало законної сили, про
встановлення факту своєчасного
прийняття спадщини; запис у паспорті
спадкоємця або в будинковій книзі, який
свідчить про те, що спадкоємець був
постійно прописаний в спадковому
будинку (квартирі) в період шести
місяців після смерті спадкодавця, та
інші документи, що підтверджують факт
вступу спадкоємця в управління чи
володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи
володіння спадковим майном може бути
наявність у спадкоємців ощадної
книжки, іменних цінних паперів,
квитанцій про здані в ломбард речі.

Як вбачається із долучених позивачкою
ощадної книжки НОМЕР_2 виданої на ім'я
ОСОБА_7; трудової книжки ОСОБА_7;
посвідчення на нагороди і медалі
ОСОБА_7, майнового сертифікату, ОСОБА_2
успадкувала вказані документи, які
знаходились в неї на час смерті матері
і по даний час, чого відповідачі не
оспорюють.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4(а.с.17), що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть. За життя ОСОБА_8 розпорядився
належною йому частиною житлового
будинку по АДРЕСА_3, зокрема, заповівши
цю частину порівну своїм онукам ОСОБА_3
і ОСОБА_4, що стверджується заповітом
від 09.04.2009 року, що посвідчений
приватним нотаріусом Городоцького
нотаріального округу ОСОБА_11 (а.с.59).

В травні 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2
звернулись кожен із заявами до
приватного нотаріуса Городоцького
нотаріального округу ОСОБА_12 із
заявами про прийняття спадщини після
смерті матері - ОСОБА_7, із копії листів
№ 442/0214 від 13.05.2014 р. (а.с.96) убачається, що
нотаріусом відмовлено їм у оформлення
спадщини в порядку спадкування за
законом після смерті матері, у зв'язку
із відсутністю у спадкодавця
правовстановлюючого документу на
спадкове майно.

Таким чином, суд приходить переконання
про успадкування позивачами по 1/6
частині житлового будинку по АДРЕСА_2
Львівської обл.

Щодо частки ОСОБА_8, що із спірного
будинку складає 2/3 частин, то як
вбачається із пояснень позивачів, вони
не оспорюють, що така входить до
спадкового майна після смерті ОСОБА_8,
що охоплена заповітом, не претендують
на таку та не заперечують про
успадкування такої відповідачами по
заповіту у Городоцькій державній
нотаріальній конторі, куди вони
звернулись, що вбачається із копії
спадкової справи (а.с.49-60).

ОСОБА_8, помер ІНФОРМАЦІЯ_4, залишивши
заповіт на своє майно в рівних частках
відповідачам, після його смерті
Апеляційним судом Львівської області
ОСОБА_4, встановлений додатковий строк
для подачі заяви про прийняття
спадщини. (а.с.53)

Разом з тим, наявність рішення про
визначення додаткового строку для
прийняття спірного майна не впливає на
право позивачів на спадкове майно їх
матері, оскільки вони у визначений ст.
549 ЦК Української РСР вступили у
володіння цим майном.

Крім того, перебування у шлюбі ОСОБА_8,
та ОСОБА_7, свідчить про набуття
останньою у відповідності до ст. 22 КпШС
України, права на 1/2 частину спірного
будинку, а тому факт належності їй
цього майна не потребує встановлення в
судовому порядку.

Також, не потребує встановлення в
судовому порядку факту прийняття
спадщини позивачами, та їх батьком
після смерті ОСОБА_7, оскільки вони на
час відкриття спадщини у відповідності
до ст. 549 ЦК Української РСР фактично
прийняли спадщину.

Суд критично оцінює покликання
представника відповідачів в тій
частині, що спірний будинок не є
спільним подружнім майном, оскільки
такі спростовуються ст. 22 КпШС УРСР, а
також не бере до уваги покликання
представника відповідача, що ОСОБА_2
прийнято спадщину після смерті матері
ОСОБА_7, тільки в частині особистих
речей, а не житлового будинку, оскільки
за положеннями діючого на часі
відкриття спадщини цивільного
законодавства спадкоємець приймає всю
спадщину.

Зважаючи на те, що позивачам у грудні 2013
року стало відомо про те, що ОСОБА_4,
звернувся до суду із заявою про
встановлення додаткового строку для
прийняття спадщини, та рішенням
Апеляційного суду йому встановлений
додатковий строк, та те, що відповідачі
за заповітом претендують на весь
будинок, а також у період 2013 року стали
чинити перешкоди в проживанні та
виганяти ОСОБА_6, із спірного будинку,
суд приходить до переконання, що саме з
цього часу їх права порушені та
поновлює строк позовної давності на
звернення до суду.

Прийняття спадщини по закону в частині
- не допускається.

Зібрані докази в сукупності,
дають підстави суду, вважити позов
таким, що підлягає до задоволення,
оскільки позивачі згідно закону є
спадкоємцями належного їх матері права
на майно, а тому суд визнає за ними
право власності на спадкове майно
після смерті ОСОБА_7 по 1/6 частині
житлового будинку по АДРЕСА_2
Львівської обл.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,214,215 ЦПК
України, ст. 22 КпШС України, ст. 524, 525, 549,
553 ЦК України в ред. 1963 р., постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 р. «Про судову практику у справах
про спадкування», суд,-

в и р і ш и в:

Поновити для ОСОБА_6 та ОСОБА_2 строк
позовної давності на звернення до суду
з вимогами про визнання права
власності на частину житлового будинку
після смерті матері ОСОБА_7.

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на 1/6 частину житлового
будинку в АДРЕСА_2, в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право
власності на 1/6 частину житлового
будинку в АДРЕСА_2, в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили
через десять днів, якщо на нього не буде
подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Львівської області в порядку і строки
визначені ст.294 ЦПК України.

СуддяН. І. Яворська