overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Провадження по справі № 2-зз/260/26/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року суддя
Ленінського районного суду м. Донецька
Хмельницька Л.І., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Донецька від 24 листопада 2009 року за заявою позивача по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якості забезпечення позову було обмежено право виїзду відповідача ОСОБА_1 за кордон до виконання зобов*язань за кредитним договором № 18В-ДФВ8/2008 від 11.04.2008 року, укладеного між ВАТ «ВТБ
Банк» та ОСОБА_2.

Заявник звернувся до суду з заявою про скасування зазначених заходів забезпечення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК
України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборону виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову, як передбачено ч. 2 ст. 152 ЦПК України, оскільки відповідно до ст.. 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Зазначена позиція також викладена у
Постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Таким чином, суд вважає, що обмеження права заявника ОСОБА_2 у виїзді за кордон в якості заходу забезпечення позову було застосовано судом помилково, тому зазначені заходи скасування позову підлягають скасуванню.

У відповідності до ч. 3 ст. 154 ЦПК
України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Керуючись ч. 1 ст. 151, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 154
ЦПК України, Постановою № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд,-

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (інн. НОМЕР_1) за кордон до виконання зобов*язань за кредитним договором № 18В-ДФВ8/2008 від 11.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та
ВАТ «ВТБ Банк».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції в 5-денний строк з дня її проголошення.

Суддя:
Л.І.Хмельницька
Провадження по справі № 2-зз/260/25/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року суддя
Ленінського районного суду м. Донецька
Хмельницька Л.І., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Донецька від 24 листопада 2009 року за заявою позивача по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якості забезпечення позову було обмежено право виїзду відповідачки ОСОБА_1 за кордон до виконання зобов*язань за кредитним договором № 18В-ДФВ8/2008 від 11.04.2008 року, укладеного між ВАТ «ВТБ
Банк» та ОСОБА_1.

Заявник звернулась до суду з заявою про скасування зазначених заходів забезпечення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК
України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборону виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову, як передбачено ч. 2 ст. 152 ЦПК України, оскільки відповідно до ст.. 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Зазначена позиція також викладена у
Постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Таким чином, суд вважає, що обмеження права заявника ОСОБА_1 у виїзді за кордон в якості заходу забезпечення позову було застосовано судом помилково, тому зазначені заходи скасування позову підлягають скасуванню.

У відповідності до ч. 3 ст. 154 ЦПК
України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Керуючись ч. 1 ст. 151, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 154
ЦПК України, Постановою № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд,-

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду громадянки України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (інн. НОМЕР_1) за кордон до виконання зобов*язань за кредитним договором № 18В-ДФВ8/2008 від 11.04.2008 року, укладеного між нею та ВАТ
«ВТБ Банк».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції в 5-денний строк з дня її проголошення.

Суддя:
Л.І.Хмельницька
Справа № 296/2352/14-ц
У Х В А Л А

"10" липня 2014 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого-судді Колупаєва В.В.

При секретарі Четвертуха О.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини та заборону у спілкуванні з дитиною,-

В С Т А Н
О В И В :

Адвокат ОСОБА_3, як представник ОСОБА_2 заявив клопотання про відвід головуючому по справі, з тих підстав, що головуючий зацікавлений в розгляді справи на користь позивача по первісному позову, упереджено відноситься до розгляду справи, безпідставно відмовляє у задоволенні його клопотань, крім того головуючим раніш розглядались справи по яким він приймав участь як представник і виносив рішення не на його користь.

Заслухавши думку учасників процесу по заявленому клопотанню про відвід головуючому по справі, суд вважає дане клопотання таким, що не підлягає до задоволення, оскільки дана цивільна справа по суті не розглядалась, головуючим по справі не вчинялись будь які дії, які б могли свідчити про зацікавленість його в розгляді справи на користь позивача чи відповідача.

Відмовляючи у розгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 про витребування доказів, суд виходив з того, що клопотання вказаного адвоката про витребування доказів за своїм змістом є клопотання про забезпечення доказів, оскільки у представника є складнощі в поданні доказів так як на його запити їх йому не надають.

Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України до клопотання про забезпечення доказів додаються документ про сплату судового збору.

Із вказаною нормою адвокат ОСОБА_3 маючи незначний стаж адвокатської діяльності не знайомий.

Клопотання про відвід було подано адвокатом ОСОБА_3 в надрукованому вигляді зразу ж після відмови у розгляді клопотань про витребування доказів без сплати судово збору. Також у клопотанні є думка відповідача по справі ОСОБА_2, яка жодного разу не була присутня в судовому засіданні при розгляді даної справи.

Обставини викладені адвокатом ОСОБА_3 в клопотанні про відвід головуючому по справі є надуманими та викладені без дотримання адвокатської етики.

Однак для усунення будь яких сумнівів в упередженості та об'єктивності суду, вважаю за необхідне передати справу до іншого судді Корольовського районного суду м.Житомира через автоматизований розподіл для розгляду по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.20-25 ЦПК України, суд -

У Х В А Л
И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3, як представник ОСОБА_2 про відвід головуючому по справі залишити без задоволення за безпідставністю.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини та заборону у спілкуванні з дитиною передати до іншого судді
Корольовського районного суду м.Житомира через автоматизований розподіл для розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
В. В. Колупаєв
Справа № 296/4731/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

Головуючого-судді Колупаєва В.В.

При секретарі Четвертуха О.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1 29.05.2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1, оскільки закінчився строк дії договору піднайму вказаного житла, а останні не користуються зазначеним жилим приміщенням і бажають знятись з реєстраційного обліку за даною адресою.

Позивач також подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглядати справу у його відсутності.

Відповідачі подали до суду заяву в якій позов визнали повністю із викладених у ньому підстав та просили розглядати справу у їх відсутності.

Третя особа- Житлово-будівельний кооператив «Космос» також подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

Відповідно до вимог ст.169 ЦПК України, суд приймає рішення у відсутності позивача, відповідачів та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 по договору піднайму, укладеного 18.03.2009 року з ОСОБА_1, вселились в квартиру
АДРЕСА_1. Вказаний договір піднайму житла був укладений на п'ять років, тобто до 18.03.2014 року.

Згідно ст.ст.91,97 ЖК України, наймач житлового приміщення вправі за згодою членів сім'ї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановлених цим кодексом.
Після закінчення строку договору піднайму піднаймач не вправі вимагати відновлення договору і на вимогу наймача зобов'язаний звільнити займане приміщення.

В судовому засіданні встановлено, що після закінчення вказаного договору відповідачі звільнили займане житлове приміщення-квартиру АДРЕСА_1, однак не знялись із обліку в органах внутрішніх справ за вказаною адресою. Вказані обставини визнаються відповідачами і відповідно до вимог ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Отже, відповідно до вимог вищевказаних норм ЖК України, відповідачі втратили право на користування квартирою
АДРЕСА_1 і мають бути зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 по 121,80 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 91,97 ЖК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 169, 215 ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, із зняттям з реєстраційного обліку в органах внутрішніх справ за вказаною адресою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирській області через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення подачею апеляційної скарги.

Суддя
В. В. Колупаєв
Справа № 2-2599/12
Провадження № 6/712/1519/14
У Х В А Л А

20 червня 2014 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді
Мельник І.О.

при секретарі - Аліценко
О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву Державної податкової інспекції у м. Черкасах про поновлення строку пред»явлення виконавчого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м.
Черкаси звернулася до суду з заявою про поновлення строку пред»явлення виконавчого документу, посилаючись на те, що Соснівським районним судом м.
Черкаси 10.02.2014 року виданий виконавчий лист по справі № 2-2599/12 про стягнення з
ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 214,60 грн. Строк пред»явлення виконавчого листа закінчився 24.10.2013 року. Управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у м.
Черкасах отримало даний виконавчий лист 10.02.2014 року, тобто після спливу строку пред»явлення. Просять поновити строк для пред»явлення виконавчого листа.

В судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Неявка сторін і заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку пред»явлення виконавчого документу ( ч.2 ст.371 ЦПК
України).

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом встановлено, 10.02.2014 року
Соснівським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист по справі № 2-2599/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 214,60 грн. строком пред'явлення до виконання до 24.10.2013 року.

Відповідно до п.2 ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Суд визнає причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання поважними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист по справі № 2-2599/12 отриманий ДПІ у м. Черкасах після спливу строку пред»явлення, тобто стягувач не мав можливості своєчасно пред»явити його до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 371 ЦПК України, ст. 24 Закону України
«Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В:

Заяву Державної податкової інспекції у м. Черкасах про поновлення строку пред»явлення виконавчого документу - задоволити.

Поновити Державній податковій інспекції у м. Черкасах строк для пред»явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2-2599/12 про стягнення з
ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 214,60 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги.

Головуючий
Справа № 296/6073/14-ц
У Х В А Л А

"14" липня 2014 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.
Житомир Сингаївський О.П., розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
«Житомиргаз» про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

9 липня 2014 року до суду звернулося ПАТ по газопостачанню та газифікації
«Житомиргаз» із заявою про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.12.2009 по 30.04.2014, що складає у загальному розмірі 1 387,06 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суддя встановив, що вона не підлягає прийняттю її до провадження виходячи з наступного.

Встановлено, що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» подано в суд заяву про видачу судового наказу на стягнення боржника заборгованості, яка утворилась ще до 09.07.2011, тобто за період, за який заявником пропущені строки позовної давності, і ним не надано жодного письмового доказу поважності пропуску даного строку.

Наказне провадження, як спрощена форма судочинства, не позбавляє заявника обов'язку доказування та обґрунтування заявлених вимог, оскільки заявник тільки на підставі безспірних письмових доказів зобов'язаний довести суду наявність підстав для постановлення судового наказу.

Враховуючи, що зазначені вимоги заявника потребують аналізу та перевірки доказів щодо можливості поновлення строку позовної давності за період по 09.07.2011 та правильності нарахування заявлених сум, суддя вважає, що зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким чином, враховуючи викладене та відповідно до вимог ч. 4 ст. 101 ЦПК
України, суддя постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви.

Керуючись ст.ст. 100, 101, 210, 293 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
«Житомиргаз» про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації
«Житомиргаз» має право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
О. П. Сингаївський
Справа № 296/4278/14-ц
У Х В А Л А

"26" травня 2014 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира

в складі : головуючого судді Колупаєва
В.В.

при секретарі Демчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-3378/08 за позовом ОСОБА_2 до Науково-дослідного інституту радіосистем про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, в зв'язку з вибуттям сторони виконавчого провадження- смертю стягувача.

В судове засідання сторони, які повідомлялися про час та місце судового засідання, не з'явились, що не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що по рішенню
Корольовського районного суду м.Житомира від 25.11.2008 року було виписано виконавчий лист про стягнення з
Науково-дослідного інституту радіосистем на користь ОСОБА_2 17005,06 грн. заборгованості по заробітній платі, 1000 грн. моральної шкоди.

17.06.2012 року стягувач - ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ТП № 192317 від 18.06.2012 року.

Оскільки згідно вимог ст.378 ЦПК
України, п.1 ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, то є всі підстави для заміни сторони виконавчого провадження правонаступником.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 є дружиною позивача у справі і є його правонаступником ( підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.2014 року та довідкою
Першої житомирської державної нотаріальної контори № 551/02-14 від 24.03.2014 року), суд вважає, що спірні правовідносини допускають правонаступництво і це відповідає вимогам матеріального права і є всі підстави для заміни сторони виконавчого провадження, а саме
ОСОБА_2 на ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. 378 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні по виконанні рішення
Корольовського районного суду м.Житомира від 25.11.2008 року, щодо стягнення з Науково-дослідного інституту радіосистем на користь
ОСОБА_2 17005,06 грн. заборгованості по заробітній платі, 1000 грн. моральної шкоди, а саме ОСОБА_2 на ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
В. В. Колупаєв
Справа № 296/6017/14-ц
У Х В А Л А

"14" липня 2014 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.
Житомир Сингаївський О.П., розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
«Житомиргаз» про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

9 липня 2014 року до суду звернулося ПАТ по газопостачанню та газифікації
«Житомиргаз» із заявою про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.12.2010 по 30.04.2014, що складає у загальному розмірі 572,13 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суддя встановив, що вона не підлягає прийняттю її до провадження виходячи з наступного.

Встановлено, що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» подано в суд заяву про видачу судового наказу на стягнення боржника заборгованості, яка утворилась ще до 09.07.2011, тобто за період, за який заявником пропущені строки позовної давності, і ним не надано жодного письмового доказу поважності пропуску даного строку.

Наказне провадження, як спрощена форма судочинства, не позбавляє заявника обов'язку доказування та обґрунтування заявлених вимог, оскільки заявник тільки на підставі безспірних письмових доказів зобов'язаний довести суду наявність підстав для постановлення судового наказу.

Враховуючи, що зазначені вимоги заявника потребують аналізу та перевірки доказів щодо можливості поновлення строку позовної давності за період по 09.07.2011 та правильності нарахування заявлених сум, суддя вважає, що зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким чином, враховуючи викладене та відповідно до вимог ч. 4 ст. 101 ЦПК
України, суддя постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви.

Керуючись ст.ст. 100, 101, 210, 293 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації
«Житомиргаз» про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації
«Житомиргаз» має право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
О. П. Сингаївський