Справа №628/1515/13-ц
Провадження№2/628/876/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Цендра Н.В.

при секретарі - Кравцовій В.М..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Куп'янську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про стягнення
майнової шкоди завданої
неправомірними діями, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про стягнення
майнової шкоди завданої
неправомірними діями, посилаючись на
те, що проти ОСОБА_3, яка є власницею
причепу марки «Беста» 1980 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1, було
вчинено протиправні дії громадянином
ОСОБА_2 в результаті чого останній
незаконно заволодів вище зазначеним
транспортним засобом. В результаті
незаконного заволодіння транспортним
засобом було відкрито кримінальне
провадження. Потерпіла від
протиправних дій ОСОБА_3 уклала договір
про відступлення права вимоги з ОСОБА_1
у зв'язку з чим у останнього виникло
право вимоги повернення причепу марки
«Беста» 1980 року випуску. В позасудовому
порядку повернути транспортний засіб
не вдалося, тому позивач змушений був
звернутися до суду за захистом свого
цивільного права.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
у його відсутності. Також вказав, що
позов підтримує в повному обсязі та
просить суд його задовольнити, не
заперечує проти розгляду справи у
порядку ст. 224 ЦПК України.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову
посилаючись на те, що ніякої майнової
шкоди позивачу він не завдавав,
пояснивши, що ОСОБА_4 запропонувала
йому купити причеп, однак через деякий
час вона передумала та забрала причеп,
після чого він причеп більше не бачив.

Вивчивши матеріали справи, та
матеріали по кримінальному
провадженню № 000118, вислухавши
пояснення відповідача, дослідивши
докази і оцінивши їх у сукупності суд
встановив наступне.

Згідно ксерокопії договору дарування
укладеного 10 квітня 2005 року, ОСОБА_4, яка
діяла згідно договору доручення від
імені ОСОБА_5, передала безоплатно у
власність ОСОБА_3 причеп, який належить
на праві власності згідно договору
дарування дарувальнику на підставі
свідоцтва про реєстрацію ТЗ, серії
НОМЕР_2 (а.с. 20).

В силу договору про уступку права
вимоги від 09 квітня 2013 року, ОСОБА_3, як
первісний кредитор, відступила ОСОБА_1
право вимоги за всіма зобов'язаннями до
ОСОБА_2 за фактом незаконного
заволодіння останнім причепом марки
«Беста» 1980 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 4-6).

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

В силу ст. 60, 59 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 61 п.4 ЦПК України,
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Керуючись Ст. 62 Конституції України,
особа вважається невинуватою у
вчиненні злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду. Ніхто не зобов'язаний доводити
свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Отже, для правильного вирішення спору
суду необхідно встановити наявність
обставин, які дають підстави для
покладення на відповідача обов'язку
відшкодувати шкоду. До таких належать
протиправна поведінка особи, настання
шкоди, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою і настанням
шкоди та вина завдаванням шкоди.

Однак дослідивши матеріали справи,
судом не було встановлено, що саме
діями відповідача позивачу була
завдана майнова шкода, тобто суд не
може встановити наявність вини
відповідача у заподіянні шкоди на
підставі неналежних доказів, за
відсутності достатніх доказів про
наявність заподіяної шкоди, її розміру,
причинного зв'язку між неправомірними
діями відповідача та заподіяною
шкодою. Матеріали відкритого
кримінального провадження №0000118,
розпочатого 30 листопада 2012 року за
заявою ОСОБА_3 перебувають на стадії
досудового розслідування, а факт за
яким порушено кримінальне провадження
ще не був підтверджений. Крім того, до
суду не було надано жодних доказів про
оціночну вартість причепу марки
«Беста» 1980 року випуску, а саме те, що
його дійсна вартість складає 32 000 грн.

В зв'язку з неможливістю встановлення в
судовому засіданні вини відповідача та
розміру заподіяної шкоди, та оскільки
позивачем в порушення вимог ст. 60 ЦПК
України не надано достатніх доказів з
яких можна було б встановити вину особи
та розмір заподіяної шкоди, а також
керуючись ст. 10 ЦПК України, в якій
зазначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень, суд вважає позов не
обґрунтованим та недоведеним, у зв'язку
з чим відмовляє у його задоволенні.

В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги. В нашому випадку судовий збір
не стягується з відповідача у зв'язку з
відмовою у задоволенні заявлених
позивачем позовних вимог та звільненню
позивача від сплати судового збору.

Враховуючи вище викладене, керуючись
ст. ст. 10, 11, 27, 57, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України,
ст. 62 Конституції України, ст.ст. 545, 1046,
1049, 1166-1167, 1177, 1195 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної шкоди завданої
неправомірними діями - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Куп'янський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення, апеляційної скарги, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений
18.07.2014 р.

Суддя:
Н.В.Цендра