Справа № 344/1962/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1537/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді
Фединяка В.Д.

суддів:

ВасильковськогоВ.М.,Девляшевського В.А.

секретаря
Драганчук У.М.

з участю представника:
банку Якубовського О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк Золоті
Ворота» до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Банк Золоті Ворота» на рішення
Івано-Франківського міського суду від
12 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року публічне акціонерне
товариство «Банк Золоті Ворота»
звернулось в суд з указаним позовом,
мотивуючи позовні вимоги тим, що 06
серпня 2008 року по 23 липня 2010 року між
позивачем та ОСОБА_5 було укладено
договір №02/430Ф про надання споживчого
кредиту за умовами якого, відповідач
отримав кредит у розмірі 15000 грн. з
сплатою 24 % річних за користування
коштами, а у період з 23 липня 2010 року з
сплатою 29 % річних. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором 06 серпня 2008 року між банком
та ОСОБА_6 було укладено договір поруки
№100 згідно умов якого, поручитель
зобов'язувався солідарно відповідати
перед банком за одержані позичальником
15000 грн. Рішенням Івано-Франківського
міського суду від 21 вересня 2011 року з
відповідачів за період з 06.08.2008 року по
09.02.2011 року солідарно стягнуто 30605 грн. 67
коп. заборгованості за кредитним
договором. Посилаючись на те, що в
порушення ОСОБА_5 зобов'язань по
кредитному договору від 06 серпня 2008
року за період з 10.02.2011 року по 10.01.2014
року утворилась нова заборгованість за
цим договором і становить 17103 грн. 01 коп.
з яких 8248 грн. 22 коп. проценти за
користування кредитними коштами і 8854
грн.79 коп. пеня, яку просив стягнути з
відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 12 травня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5
в користь публічного акціонерного
товариства «Банк Золоті Ворота»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 17103 грн. 01 коп. за період з
10.02.2011 року по 10.01.2014 року та 361 грн.60 коп.
судового збору. В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник публічного акціонерного
товариства «Банк Золоті Ворота» подав
апеляційну скаргу, в якій ставиться
питання про скасування оскаржуваного
рішення в частині відмови у
задоволенні позову до ОСОБА_6 і
стягнути з останнього солідарно з
ОСОБА_5 заборгованість за кредитним
договором, вказуючи на те, що суд не
врахував вимог договору поруки
згідно якого, відповідачі несуть
солідарну відповідальність за
неналежне виконання кредитного
договору. Крім цього, вважає, що
стягнення відсотків за кредитним
договором у розмірі 29 % річних після
23.07.2010 року передбачено п.п.1.1 та 2.3
кредитного договору.

У судовому засідання представник
публічного акціонерного товариства
«Банк Золоті Ворота» апеляційну
скаргу підтримав, просить
задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_6 в судове засідання не
з'явився, хоч про час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, що
відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду цієї справи у
його відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову і стягуючи з ОСОБА_5
17103 грн.01 коп. заборгованості за
кредитним договором, суд першої
інстанції виходив з того, що
позичальник належно не виконує умови
кредитного договору укладеного від 06
серпня 2008 року між ним та банком
внаслідок чого утворилась
заборгованість за кредитним договором
за період з 10.02.2011 року по 10.01.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
за договором поруки від 06.08.2008 року
поручитель зобов'язувався солідарно з
боржником відповідати за порушення
боржником зобов'язань щодо повернення
кредиту у розмірі 15000 грн. строком до
23.07.2010 року із сплатою відсотків у
розмірі 24% річних, а не за ставкою 29 %
річних як зазначено у позові.

Висновок суду відповідає вимогам
закону і матеріалам справи.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Судом установлено, що 06 серпня 2008 року
по 23 липня 2010 року між позивачем та
ОСОБА_5 було укладено договір №02/430Ф про
надання споживчого згідно за умовами
якого, відповідач отримав кредит у
розмірі 15000 грн. з сплатою 24 % річних за
користування коштами, а у період з 23
липня 2010 року з сплатою 29 % річних.

Відповідно із умовами зазначеного
кредитного договору сплата основної
суми кредиту та процентів за
користування кредитом здійснюється
щомісячно.

Згідно довідки-розрахунку
заборгованості за кредитним договором
боржник належно не виконує свої
зобов'язання за договором, внаслідок
чого за період з 10.02.2011 року по 10.01.2014
року утворилась нова заборгованість за
цим договором і становить 17103 грн. 01 коп.
з яких 8248 грн. 22 коп. проценти за
користування кредитними коштами і 8854
грн.79 коп. пеня.

Встановивши зазначені обставини суд
першої інстанції вірно вважав, що є
підстави для задоволення позовних
вимог публічного акціонерного
товариства «Банк Золоті Ворота» до
ОСОБА_5 та правильно керувався умовами
договору і ст. ст. 553, 554, 1048, 1050, 1054 ЦК
України.

Правильним є також висновок суду про
відмову в задоволенні позову до
поручителя ОСОБА_6, оскільки за
договором поруки від 06.08.2008 року
поручитель зобов'язувався солідарно з
боржником відповідати за порушення
боржником зобов'язань щодо повернення
кредиту у розмірі 15000 грн. строком до
23.07.2010 року із сплатою відсотків у
розмірі 24% річних.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування справедливого і по суті
правильного рішення суду лише з одних
формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів
вважає оскаржуване рішення таким, що
ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Підстав для скасування цього рішення,
за доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк Золоті
Ворота» відхилити. Рішення
Івано-Франківського міського суду від
12 травня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
В.М.Васильковський

В.А.Девляшевський