Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/3373/14
Головуючий у 1 інстанції Горбачова Ю.В.
Суддя-доповідач Ломейко В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.,

Суддів: Ломейка В.О.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Камінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 09 квітня 2014
року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції в Запорізькій
області Носова Дениса Сергійовича,
зацікавлена особа ОСББ «Чайка», -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця ВДВС Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції в
Запорізькій області Носова Д.С.,
зацікавлена особа ОСББ «Чайка».

В скарзі зазначала, що 22 грудня 2006 року
Мелітопольським міськрайонним судом
Запорізької області було винесено
рішення, яким зобов'язано ОСББ "Чайка"
зробити ремонт несучої стойки лоджії
квартир АДРЕСА_1 в м. Мелітополі згідно
з висновком ТОВ "Мелітопольп-роект" від
27.04.2006 року про візуальний огляд
технічного стану будівельних
конструкцій лоджії квартири АДРЕСА_1 в
м. Мелітополі. 12 квітня 2007 року
апеляційним судом Запорізької області
ухвалено рішення, яким апеляційна
скарга ОСОБА_3 задоволена частково, рі
шення Мелітопольського міськрайонного
суду від 22.12.2006 року в частині стягнення
з неї на користь ОСББ "Чайка"
заборгованості в розмірі 1253, 42 грн.,
скасовано, в іншій частині рішення суду
залишено без змін. На підставі рішення
суду від 22.12.2006 року заявниця отримала
виконавчий лист, який пред'явила до
примусово го виконання до
Мелітопольського відділу державної
виконавчої служби. 19 березня 2009 року
державний ви конавець Носов Д.С.
постановою ВДВС закрив виконавче
провадження, де вказав, що за актом від
19.03.2009 року виконати рішення суду без
участі боржника неможливо, яку їй не
було надіслано в строк для оскарження.
Цю постанову державного виконавця вона
не отримувала. Приблизно 29 вересня 2013
року серед речей помер лого вона
випадково натрапила на постанову
державного виконавця від 19.03.2009 року.
Таким чином, 29.09.2013 року їй стало відомо
про порушення її прав з боку державного
виконавця про закриття виконавчого
провадження та вважає, що хтось міг
отримати вказану постанову в 2009 році та
не надати їй у зв'язку з нахо дженням її
в лікарні. Крім того, заявниця зазначає,
що вона є інвалідом 2 групи загального
захворювання та знаходиться на
постійному амбулаторному лікуванні, на
диспансерному обліку та неодноразово
на протязі тривалого часу на
стаціонарному лікуванні з 2008 року до
теперішнього часу. За таких обставин
вона не мала можливості з погіршенням
стану хвороби своєчасно звернутись до
ВДВС про надання відповіді на
невиконан ня рішення суду від 22.12.2006
року та було пропущено строк на
оскарження постанови від 19.03.2009 року та
дій державного виконавця.

Просила суд поновити строк для подання
скарги, визнати дії державного
виконавця Мелітопольського відділу
державної виконавчої служби Носова Д.С.
неправомірними, скасувати постанову
Мелітопольського відділу державної
виконавчої служби про закінчення
виконавчого провадження від 19.03.2009 року
та усунути пору шення зобов'язанням
державного виконавця виконати рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорі зької області від 22.12.2006 року та
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 12.04.2007 року.

Ухвалою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 09 квітня 2014 року відмовлено
ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про
поновлення строку. Скаргу залишено без
розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу, а справу направити до
суду першої інстанції для розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Статтею 383 ЦПК України
встановлено, що сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Згідно частини 1 статті 385 ЦПК
України скаргу може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.
Відповідно до частини 2 цієї статті
пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Частиною 2 статті 72 ЦПК України
передбачено, що документи, подані після
закінчення процесуальних строків,
залишаються без розгляду, якщо суд за
клопотанням особи, що їх подала, не
знайде підстав для поновлення або
продовження строку.

З обставин справи вбачається, що на
підставі рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області, яким зобов'язано ОСББ "Чайка"
зробити ремонт несучої стійки лоджії
квартир АДРЕСА_1 в м. Мелітополі від
22.12.2006 року заявниця отримала
виконавчий лист, який пред'явила до
примусово го виконання до
Мелітопольського відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до положень ст. 14 ЦПК
України судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України. Невиконання судового рішення
є підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

19 березня 2009 року державний ви
конавець Носов Д.С. постановою ВДВС
закрив виконавче провадження, де
вказав, що за актом від 19.03.2009 року
виконати рішення суду без участі
боржника неможливо.

Непогоджуючись з Постановою, ОСОБА_3,
10.01.2014року звернулася з заявою до суду,
в якій зазначає що строк для подання
скарги пропущено нею з поважних причин,
оскільки вона інвалід 2-ї групи, а
оскаржувану постанову вона знайшла в
речах свого покійного чоловіка
29.09.2013року.

Отже, як вбачається, що оскаржувана
постанова державного виконавця
винесена 19 березня 2009року, до суду із
скаргою заявник звернувся 10 січня 2014
року, при тому що скаржниця сама
вказала, що оскаржувану Постанову вона
знайшла в речах свого покійного
чоловіка 29.09.2013року, тобто в місці свого
помешкання, а скаргу відповідно до ст.385
ЦПК України, може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Однак, ОСОБА_3 жодних належних та
допустимих доказів відповідно до
ст.ст.58-59 ЦПК України, поважності
пропуску строку на оскарження
Постанови державного виконавця не
надала.

Залишаючи скаргу ОСОБА_3, без
розгляду, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що апелянтом
пропущено строк на оскарження дій або
бездіяльності посадових осіб
державної виконавчої служби. Доказів
на підтвердження поважності причин
пропущення вказаного процесуального
строку заявником не надано, а отже
відсутні підстави для його поновлення.

Такого висновку суд першої інстанції
дійшов на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин досліджених у
судовому засіданні та підтверджених
належними доказами.

За таких обставин колегія суддів
вражає, що доводи апеляційної скарги не
є суттєвими та не дають підстав для
скасування ухвали суду першої
інстанції, яка постановлена з
дотриманням положень матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.312, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 09 квітня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: