Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
08 лютого 2014 р. за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3
про стягнення кредитної
заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

у грудні 2013 р. публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«ПриватБанк» (надалі - Банк) звернулося
у суд із позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, у
якому просило стягнути солідарно з
відповідачів на свою користь 26102.47 грн.
кредитної заборгованості та судові
витрати.

На обґрунтування Банк зазначав, що 15.10.04
р. уклав із фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 кредитний договір № KZ042-04/PA
(надалі - Кредитний Договір) на суму
73700.00 грн. із кінцевим терміном
повернення до 14.10.09 р., а з ОСОБА_3 -
договір поруки.

ОСОБА_2 порушив свої зобов'язання, що
призвело до утворення станом на 25.09.13 р.
заборгованості на загальну суму 26102.47
грн., яка складається із 10451.81 грн.
відсотків за користування кредитом і
15650.66 грн. пені за несвоєчасне виконання
кредитних зобов'язань.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 08.02.14 р. у позові відмовлено
(а.с.92).

Апелянт просить це рішення та ухвалити
нове про задоволення позову. Доводить
про порушення судом норм матеріального
та процесуального права. Указує на
факти переривання перебігу позовної
давності та договірної домовленості
про збільшення строку позовної
давності до 5 (п'яти) років.

Суд першої інстанції виходив зі спливу
строку позовної давності.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення - скасуванню із
ухваленням нового по суті позовних
вимог, із таких мотивів.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права та
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а відповідно до
вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено,
що позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін.

Як видно з матеріалів справи, 15.10.04 р.
між Банком і ОСОБА_2 був укладений
Кредитний Договір на суму 73700 грн. із
терміном повернення 14.10.09 р., зі сплатою
20 % на рік за користування кредитними
коштами, а з ОСОБА_3 - договір поруки
(а.с.25-28).

Згідно з п. 5.7. Кредитного Договору
термін позовної давності по вимогах
про стягнення кредиту, процентів за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за цим
договором, установлюється сторонами
терміном 5 (п'ять) років.

Відповідно до п.11 договору поруки
сторони прийшли до згоди, що строк
(позовна давність), у межах якого
сторони можуть звернутися до суду з
вимогою про захист свого права або
інтересу, встановлюється у 5 (п'ять)
років.

Таким чином, сторони у письмовій формі
домовились про збільшення строку
позовної давності до п'яти років, що не
заборонено ст. 259 ЦК України.

Зазначені обставини суд першої
інстанції належним чином не перевірив
і не звернув увагу на те, що перебіг
п'ятирічного строку позовної давності
за вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором почався 14.10.09 р. і спливає
14.10.14 р., а позов було пред'явлено до суду
12.12.13 р.

Доказів погашення заборгованості
немає, а розмір заборгованості
відповідачами не заперечується.

Отже, ОСОБА_2 не виконав узятих на себе
зобов'язань і вимога Банку про
солідарне стягнення із нього та ОСОБА_3
26102.47 грн. кредитної заборгованості є
правомірною.

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції не можна визнати законним і
обґрунтованим, у зв'язку з чим таке
підлягає скасуванню, а позов - повному
задоволенню.

Судові витрати належить покласти на
відповідачів і присудити позивачу.

Керуючись ст. 1054 ч.1 ЦК України, ст.ст. 10,
60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, п.4, ч.2, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «ПриватБанк» задовольнити.

2. Рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 08 лютого 2014 р.
скасувати.

3. Позов задовольнити.

3.1. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3
на користь публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк
«ПриватБанк» 26102 (двадцять шість тисяч
сто дві) грн. 47 коп. кредитної
заборгованості, з яких 10451.81 грн.
складає заборгованість по відсотках за
користування кредитом, а 15650.66 грн. -
пеня.

3.2. Стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на
користь публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк
«ПриватБанк» по 195.77 грн. судового збору
з кожного.

4. Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: