Справа № 666/1221/14-ц
Провадження № 2/666/941/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24.07.2014 року Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:

головуючого - Стамбули М.І.,

при секретарі - Григораш О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна у
натурі, припинення права спільної
часткової власності та визнання права
власності на частину майна як на
окремий об'єкт права власності та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про зобов»язання не чинити перешкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про поділ майна у натурі,
припинення права спільної часткової
власності та визнання права власності
на частину майна як на окремий об'єкт
права власності. Позовні вимоги
мотивовані тим, що позивачу на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 21.06.2013 року, реєстровий
номер № 870 належить 27/100 частин
домоволодіння, що знаходиться у
АДРЕСА_1, зареєстрованого в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
за № 1, відповідно до витягу від
21.06.2013 року за № 5196526. Решта зазначеного
домоволодіння належить Відповідачу на
підставі договору купівлі-продажу від
01.09.1988 року, посвідченого Першою
Херсонською державною нотаріальною
конторою за реєстровим номером № 5-596
(правовстановлюючі документи не
оформлені). Позивач просить припинити
право спільної часткової власності між
ним та ОСОБА_2 на житловий будинок
АДРЕСА_1, провести поділ у натурі
житлового будинку АДРЕСА_1, виділивши
ОСОБА_1 відповідно до договору про
порядок користування приміщеннями,
будинок житловою площею 10,1 кв.м.,
загальною площею 26,2 кв.м. під літ. «Б» з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами - кухня літ. «Д»,
туалет літ. «Г», водопровід № 1, зливна
яма № 6, огорожі № 4,5; виділити ОСОБА_2
житловий будинок літ. «А», сарай літ.
«З», туалет літ. «Е», огорожа № 2,3,
зливна яма № 8, мостіння № 7, визнати
житловий будинок АДРЕСА_1 житловою
площею 10,1 кв.м., загальною площею 26,2
кв.м. під літ. «Б» з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
- кухня літ. «Д». туалет літ. «Г»,
водопровід № 1, зливна яма № 6, огорожі
№ 4, 5 окремим об'єктом нерухомого майна,
визнати за позивачем право власності
як на окремий об'єкт нерухомого майна -
житловий будинок АДРЕСА_1 житловою
площею 10,1 кв.м., загальною площею 26,2
кв.м. під літ. «Б» з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
- кухня літ. «Д», туалет літ. «Г».
водопровід № 1, зливна яма № 6. огорожі
№ 4, 5 та стягнути з відповідача судові
витрати.

До суду звернувся ОСОБА_2 з зустрічним
позовом до ОСОБА_1, в якому просить
зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкод
ОСОБА_2 в користуванні земельною
ділянкою загального користування
площею 56,7 кв.м., частиною земельної
ділянки землекористування ОСОБА_2
площею 22,4 кв.м., відповідно до рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 12.06.1996 року у справі № 2-396/96
р. про встановлення порядку
користування земельною ділянкою
домоволодіння АДРЕСА_1, шляхом надання
доступу до зазначених земельних
ділянок. Крім того, зобов'язати ОСОБА_1
не чинити перешкод ОСОБА_2 у
встановленні дерев'яного паркану
навколо земельної ділянки 22,4 кв.м. і
встановлені окремих калиток, з
можливістю проходу до земельної
ділянки загального користування та
земельної ділянки 22,4 кв.м., відповідно
до рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 12.06.1996 року у справі
№ 2-396/96 р. про встановлення порядку
користування земельною ділянкою
домоволодіння АДРЕСА_1. У задоволенні
первісного позову просив відмовити.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_4
свої позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити та
заперечували проти задоволення
зустрічного позову.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_5 свій позов
підтримали та просили його
задовольнити, заперечували проти
задоволення первісного позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню, а для
задоволення зустрічного позову не має
підстав.

Відповідно до ст.ст. 358, 364, 367 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. Співвласник має право на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності. Майно, що
є у спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Судом встановлено, що по АДРЕСА_1
знаходиться домоволодіння, яке
перебуває у спільній частковій
власності сторін.

У цілому спірне домоволодіння за
планом ХДБТІ складається з двох
житлових будинків, один з яких -
житловий будинок літ. «А», - бутовий,
житловою площею 40,5 кв.м., житловий
будинок літ. «Б» - саманний, обкладений
цеглою, житловою площею 10,1 кв.м.,
загальною площею 26,2 кв.м., при них є
кухня літ. «Д». кухня літ. «З», сарай літ.
«Е», туалет літ. «Г», навіс літ. «Ж»,
водопровід № 1, огорожа № 2,3,4,5, зливні
ями № 6,8, що перебувають у спільній
частковій власності.

Між колишнім власником домоволодіння
ОСОБА_6 та відповідачем по справі
починаючи з 1989 року склався фактичний
порядок користування, який 03.03.1989 року
було оформлено шляхом укладання
нотаріально посвідченого договору про
порядок користування частинами
домоволодіння за реєстровим номером №
5-246. Згідно зазначеного договору ОСОБА_6
(спадкоємцем якого була ОСОБА_8, а в
подальшому її спадкоємцем ОСОБА_1)
перейшло у його користування житловий
будинок літ. «Б», туалет літ. «Г»,
водопровід № 1, зливна яма № 6, кухня
літ. «Д», огорожі № 4,5, що складає 21/100
частин домоволодіння. ОСОБА_2 перейшло
у користування житловий будинок літ.
«А», сарай літ. «З», туалет літ. «Е»,
огорожа № 2,3, зливна яма № 8, мостіння №
7, що складає 79/100 частин домоволодіння.

У подальшому рішенням Дніпровського
районного суду м. Херсона від 12.06.1996
року, яке набуло чинності 22.06.1996 року
між співвласниками було визначено
порядок користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_8 (яка була
спадкоємицею ОСОБА_6) виявилось, що у
результаті здійснення прибудов до
житлових будинків та навісу, частка
останньої значно збільшилась та
становить 27/100 частин, що
підтверджується довідкою ХДБТІ.

Отже, на час звернення позивача до суду
йому на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 21.06.2013 року
належала 27/100 часток зазначеного жилого
будинку. Відповідачу по справі
належить 73/100 часток цього самого
будинку (усього 100/100).

З викладеного вбачається, що позивач
користується належними йому
приміщеннями, які фактично
представляються собою окремий
житловий будинок. Отже, належні
сторонами приміщення спільно не
використовуються та заздалегідь було
визначено порядок їх використання
шляхом укладання нотаріально
посвідченого договору.

Таким чином виділ в натурі, як окремого
об'єкту права власності /окремим
індивідуально визначеним нерухомим
майном - житлового будинку літ. «Б»/
належних до нього приміщень літ. «Г»,
«Д», огорожі № 4,5, водопроводу № 1,
зливної ями № 6 в житловому будинку
АДРЕСА_1 є технічно можливим.

У зв'язку із тим, що спірне
домоволодіння перебуває у спільній
частковій власності, позивач
позбавлений права присвоїти окрему
юридичну адресу та загалом реалізувати
свої права володіння, користування та
розпорядження часткою у нерухомості.

Зміст права власності, яке полягає у
праві володіння, користування та
розпорядження своїм майном визначено у
ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює
конституційний принцип непорушності
права власності, передбачений ст. 41
Конституції України. Він означає, що
право власності є недоторканим,
власник може бути позбавлений або
обмежений у його здійсненні лише
відповідно і в порядку, встановлених
законом.

Поняття спільної часткової власності
викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності. Отже, право спільної
часткової власності - це право двох або
більше осіб за своїм розсудом володіти,
користуватися і розпоряджатися
належним їм у певних частках майном,
яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової
власності володіє не часткою майна в
натурі, а часткою в праві власності на
спільне майно у цілому.

У силу положень ст.ст. 21, 24, 41
Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК
України всі громадяни є рівними у своїх
правах, усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення цих прав, у тому
числі щодо захисту права спільної
часткової власності.

Виходячи з цих положень, правовий режим
спільної часткової власності
визначається главою 26 ЦК України з
урахуванням інтересів усіх її
учасників.

Згідно з п. 2.1. «Інструкції щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна», затвердженої наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 18 червня 2007 р. № 55, об'єкти
нерухомого майна, які підлягають
технічній інвентаризації, а також
єдині майнові комплекси, що належать на
праві власності і розташовані на одній
земельній ділянці, можуть бути
поділені на самостійні об'єкти
нерухомого майна.

Так, відповідно до договору про порядок
користування частинами будівлі від
03.03.1989 року кожному з всіх власників
спірного майна виділено у користування
ізольовані житлові будинки, які мають
окремі виходи (входи), відсутні місця
загального користування.

Отже, позивач та відповідач являються
співвласниками будинку лише
документально, по факту, приміщення
позивача представляють собою окремо
стоячий житловий будинок, який має
власний вхід (вихід), приміщення
відповідача також становлять
відокремлений будинок з власним входом
(виходом) і вони не являються
невід'ємними частинами, відсутні місця
загального користування, що також
вбачається з технічного паспорта ХДБТІ
від 10.06.2013 року та договору про порядок
користування житловим будинком від
03.03.1989 року.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у
своїй заяві просить суд зобов'язати
ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в
користуванні земельною ділянкою
загального користування площею 56,7 кв.м.
та зобов'язати ОСОБА_1 не чинити
перешкод ОСОБА_2 у встановленні
дерев'яного паркану навколо земельної
ділянки 22,4 кв.м. і встановлені окремих
калиток.

ОСОБА_2 в обґрунтування своїх позовних
вимог зазначає те, що між колишнім
власником домоволодіння АДРЕСА_1
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено
нотаріально посвідчений договір про
порядок користування та володіння
домоволодінням відповідно до часток у
ньому, який зберігається і по
теперішній час, а порядок користування
земельною ділянкою визначено рішенням
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 12.06.1996 року, яким було
виділено в користування ОСОБА_2
земельну ділянку площею 336,7 кв.м.,
ОСОБА_6 - земельну ділянку площею 107,0
кв.м., а ділянку площею 56,7 кв.м. залишено
в загальному користуванні.

Враховуючи все вищевикладене, суд
вважає, що вимоги, які заявлені у
зустрічному позові, є необґрунтованими
та задоволенню не підлягають, оскільки
у первісному позові мова йде не про
виділ частки з майна, яке перебуває у
спільній частковій власності, а про
поділ майна у натурі, припинення права
спільної часткової власності та
визнання права власності на частину
майна як на окремий об'єкт права
власності.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88,
209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна у натурі, припинення права
спільної часткової власності та
визнання права власності на частину
майна як на окремий об'єкт права
власності - задовольнити.

Припинити право спільної часткової
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 між
співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Провести поділ домоволодіння АДРЕСА_1
між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Виділити співвласнику ОСОБА_1 на 27/100
частин домоволодіння, що знаходиться у
АДРЕСА_1 у власність наступні
приміщення: будинок житловою площею 10,1
кв.м., загальною площею 26,2 кв.м. під літ.
«Б» з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
- кухня літ. «Д», туалет літ. «Г»,
водопровід № 1, зливна яма № 6, огорожі
№ 4, 5.

Виділити співвласнику ОСОБА_2 на 73/100
частин домоволодіння, що знаходиться у
АДРЕСА_1 у власність наступні
приміщення: житловий будинок літ. «А»,
сарай літ. «З», туалет літ. «Е», огорожа
№ 2, 3, зливна яма № 8, мостіння № 7.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_1
житловою площею 10,1 кв.м., загальною
площею 26,2 кв.м. під літ. «Б» з належними
до нього господарськими будівлями та
спорудами - кухня літ. «Д». туалет літ.
«Г», водопровід № 1, зливна яма № 6,
огорожі № 4, 5 окремим об'єктом
нерухомого майна та право власності на
даний об'єкт за ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60
грн. в рахунок відшкодування судового
збору.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов»язання не
чинити перешкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до суду
апеляційної інстанції через
Дніпровський районний суд м. Херсона
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги в порядку ст.294 ЦПК України.

Суддя
Стамбула
М.І.