Справа №668/5213/14-ц
Пров. №2/668/1574/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24.07.2014 року Суворовський районний суд
м. Херсона в складі:

головуючої судді
Зуб І.Ю.,

при секретарі
Саранді О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» про
поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що перебувала з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає,
що під час шлюбу була придбана
трикімнатна квартира АДРЕСА_1.
Зазначає, що згоди щодо поділу майна не
має з відповідачем, вважає квартиру
неподільною річчю та просить визнати,
що частки сторін у спільній сумісній
власності подружжя є рівними і
становлять для кожного по ? частині
квартири АДРЕСА_2. Також просить
визнати за ОСОБА_1 право спільної
часткової власності на ? частку
зазначеної квартири; визнати за ОСОБА_2
право спільної часткової власності на
? частку даної квартири.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав зазначених в позовній заяві,
просила їх задовольнити. Зазначила, що
квартира перебуває в іпотеці по
кредитному договору, але даний кредит
брався не для придбання даної квартири.
Крім того позивач виступає поручителем
по зобов'язанням відповідача по даному
кредитному договору.

Відповідач та представник відповідача
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, просили відмовити в
задоволенні позову, оскільки квартира
перебуває в іпотеці. В своїх пояснення
не заперечували, що квартира АДРЕСА_2 є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час слухання
справи повідомлявся, причини неявки не
повідомив.

Заслухавши осіб, що беруть участь у
справі, свідків, вивчивши матеріали
справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про одруження
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 26.11.1999 року.

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час перебування у шлюбі сторонами
придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_2
на підставі договору купівлі-продажу
ВВЕ 382625 від 28.05.2004 року, право власності
зареєстроване за ОСОБА_2, що вбачається
з витягу про реєстрацію права
власності.

Суд не бере до уваги пояснення свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки сторонами не
заперечувався факт придбання спірної
квартири під час шлюбу за сумісні
кошти.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку.

У п. 25 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від
21.12.2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» зазначено,
що вирішуючи питання про поділ майна,
що є об'єктом права спільної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо
обов'язкової згоди одного з подружжя на
отримання грошової компенсації та
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. Також
зазначено, що у разі коли жоден із
подружжя не вчинив таких дій, а
неподільні речі не можуть бути реально
поділені між ними відповідно до їх
часток, суд визнає ідеальні частки
подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишає майно у їх
спільній частковій власності.

На підставі наведеного, суд вважає, що
позовні вимоги в частині визнання
частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільній
сумісній власності подружжя, а саме в
квартирі АДРЕСА_3 - рівними та такими, що
становлять для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ?
частині квартири АДРЕСА_3 для кожного є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Позовні вимоги в частині визнання за
сторонами, за кожним окремо права
спільної часткової власності є
необґрунтованими, відносно даних вимог
не викладено обставин позову в їх
обґрунтування та не зазначено доказів
на їх підтвердження, тому задоволенню в
цій частині позовні вимоги не
підлягають.

Таким чином суд дійшов висновку про те,
що позовні вимоги є частково
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 65, 69, 70, 71 СК
України, ст.ст. 60, 88, 208, 209, 215, 218 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
спільній сумісній власності подружжя,
а саме в квартирі АДРЕСА_3 - рівними та
такими, що становлять для ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 по ? частині квартири АДРЕСА_3
для кожного.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Херсонського
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

СуддяЗуб І. Ю.