Справа №
Провадження № 6/474/29/2014 року.
У Х В А Л А

Іменем України

18.07.2014 року
с.м.т. Врадіївка

Врадіївський районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючий судді
Тихоненко М.І.

при секретарі судового засідання
Степанову В.В.

за участю державного виконавця
Діцуленко Н.І.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.м.т. Врадіївка подання
старшого державного виконавця ВДВС
Врадіївського РУЮ Діцуленко Н.І. про
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи ОСОБА_2 за
межі України, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2014 року старший державний
виконавець ВДВС Врадіївського РУЮ
Діцуленко Н.І. звернувся до
Врадіївського районного суду з
поданням, в якому просить тимчасово
обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа шляхом заборони
перетинати державний кордон України до
виконання зобов'язань покладених на
нього. Своє подання державний
виконавець обгрунтовує тим, що у нього
на виконанні знаходиться виконавчий
лист № 705/6252/2013-ц від 04.03.2014 року, виданий
Уманським міськрайонним судом
Черкаської області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки
з усіх видів (заробітку) доходів
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця до
повноліття дитини.

В ході здійснення виконавчого
провадження державним виконавцем
проведено ряд виконавчих дій та
встановлено, що згідно інформації КП
"Первомайське підприємство міжміське
бюро технічної інвентаризації" № 196 від
20.03.2014року за ОСОБА_2 нерухоме майно не
зареєстровано. Боржник не перебував на
обліку у Врадіївському РЦЗ (інформація
№ 293 від 18.03.2014року), а тому стягнення за
виконавчим документом не проводилося.
Згідно довідки-розрахунку станом на
01.07.2014р. заборгованість ОСОБА_2 по
аліментам становить 4 906 грн. 32 коп.

В судовому засіданні державний
виконавець Діцуленко Н.І. подання
підтримала повністю та наполягала на
його задоволенні.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України право кожного вільно залишати
територію України може бути обмежене
лише законом.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Положеннями ст. 5 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну Громадян України" передбачено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
або, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань.

Отже, право державного виконавця на
звернення з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання покладених на
нього рішенням суду зобов'язань.

Разом з тим, відомостей про те яким
саме чином боржник ухиляється від
виконання рішення суду матеріали
справи не містять.

Доказів, які б свідчили про те, що
божник вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення суду,
тобто, ухиляється від виконання
вказаного рішення суду відділом ДВС
суду не надано.

Крім того, державним виконавцем не
надано суду постанови про відкриття
виконавчого провадження та доказів її
направлення боржнику чи отримання
боржником її іншим чином
(поінформованість боржника про
наявність виконавчого провадження), а
також доказів направлення боржнику
інших документів виконавчого
провадження, в тому числі і виклик
державного виконавця та повідомлення
боржника про направлення до суду
подання щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду, як того
вимагає в Інструкція з організації
примусового виконання рішень,
затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
України, наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку про те, що в задоволенні
подання слід відмовити.

Виходячи з вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 209, 210 та 377-1 КПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця ВДВС
Врадіївського РУЮ Діцуленко Н.І. про
тимчасове обмеження ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа шляхом заборони перетинати
державний кордон України до виконання
зобов'язань покладених на нього
рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частки
з усіх видів (заробітку) доходів
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця до
повноліття дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: