Справа №618/725/14-ц
Провадження №2-о/618/22/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Дворічанський районний
суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря Будної О.М.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Дворічна справу за
заявою ОСОБА_2 про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу особі, зацікавлена особа
Вільшанська сільська рада
Дворічанського району Харківської
області, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, а саме:
державного акту на право приватної
власності на землю серії Р1 №684179,
виданого 29 вересня 2001 року
Вільшанською сільською радою
Дворічанського району Харківської
області на ім'я ОСОБА_2, обґрунтовуючи
свою заяву тим, що її по-батькові в
різних документах вказано по різному.
Коли вона звернулася до відділення
Державного земельного кадастру
України у Дворічанському районі
Харківської області з заявою про
внесення відомостей до Державного
земельного кадастру, їй було
відмовлено у зв'язку невідповідністю
поданих документів вимогам,
установленим Законом України «Про
Державний земельний кадастр» і Порядку
ведення Державного земельного
кадастру. Встановлення даного факту
заявнику необхідно для внесення
відомостей про власника земельної
ділянки до Державного земельного
кадастру.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 підтримала заяву в
повному обсязі, просила її
задовольнити.

Представник зацікавленої особи -
Вільшанський сільський голова
Мараховський С.В. надав листа про
слухання справи у його відсутність, не
заперечує проти задоволення заяви.

Згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи
окремого провадження розглядаються
судом з додержанням загальних правил,
встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
про що свідчить ксерокопія її паспорту
громадянина України (а.с.5).

У свідоцтві про шлюб, виданого 18 жовтня
1968 року, трудовій книжці колгоспника,
свідоцтві про закінчення школи
по-батькові заявниці зазначені
російською мовою «ОСОБА_2» (а.с.7, 9), а у
Державному акті на право приватної
власності на землю по-батькові
зазначено українською мовою «ОСОБА_2»
(а.с.8).

Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснили, що є односельцями
ОСОБА_2, знають її досить тривалий час,
разом працювали, в даний час
підтримують добрі сусідські стосунки.
Підтвердили, що знають про факт
неправильного зазначення у Державному
акті на право приватної власності на
землю на ім'я ОСОБА_2 її по-батькові, що
стало підставою для відмови внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру.

Помилки в написанні прізвищ в різних
документах і різні часи пов'язані з тим,
що до недавнього часу російська мова
була державною мовою в Україні, а тому
документи в різні роки складалися на
різних мовах та в різних варіантах.

Встановлення даного факту дає право
заявнику на внесення відомостей про
власника земельної ділянки до
Державного земельного кадастру,
відповідно до вимог, встановлених
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» і Порядку ведення
Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.3 ст.129 Конституції
України, основними засадами
судочинства є зокрема, законність,
рівність всіх учасників судового
процесу перед законом і судом,
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

За таких обставин справи, суд вважає, що
заява ОСОБА_2 про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу є обґрунтованою.

Всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, з'ясувавши обставини, на
які посилається заявниця, як на
підставу своїх вимог, заслухавши
пояснення представника заявника та
показання свідків, приймаючи до уваги
думку зацікавленої особи, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про можливість задоволення
заяви ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.11, 15, 60, 208, 209, 212-215, 218, 234,
235, 256, 259, 292, 294, 296 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності державного
акту на право приватної власності на
землю серії Р1 №684179, виданий 29 вересня
2001 року Вільшанською сільською радою
Дворічанського району Харківської
області на ім'я ОСОБА_2 - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Дворічанський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 (десяти)
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
(десяти) днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України.

Суддя
Є. О. Бунін