АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/7588/14
Головуючий у 1 інстанції - Клочко
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

cуддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 20 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року позивачка
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1 і просила ухвалити рішення, яким
стягнути аліменти на свою користь на
утримання двох малолітніх дітей:
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій
сумі у розмірі по 1.250 грн. щомісячно на
кожну дитину до досягнення дітьми
повноліття.

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 31 липня 2012
року, яке ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 22 травня 2013 року залишене без
змін, позовні вимоги задоволені в
повному обсязі. Разом з тим, ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року
вищезазначені судові рішення
скасовано, а справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 20 березня 2014 року позов
задоволено частково /а.с.64-66/. Стягнуто з
відповідача на користь позивачки на
утримання двох малолітніх дітей
аліменти у розмірі 1.000 грн. на кожну
дитину щомісячно із наступною
індексацією згідно чинного
законодавства України до досягнення
дітьми повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить змінити рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 20 березня 2014
року, виклавши його в новій редакції та
яким позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити частково, стягнути з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн.
щомісячно на кожну дитину, починаючи з
01.09.2012 року по 28.02 2013 року.

Починаючи з 01.03.2013 року і до повноліття
дітей просить стягувати аліменти в
розмірі 1/3 частини з усіх видів його
заробітку(доходу) щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку.

Послався на те, що судом не
враховано матеріальний стан
відповідача, наявність на утриманні у
нього інших осіб, а розмір стягнутих
аліментів на користь позивачки складає
90% його місячного доходу. Крім того,
зазначає, що у суду першої інстанції не
було правових підстав стягувати
аліменти у твердій грошовій сумі,
оскільки ОСОБА_1 працює різноробочим у
ТОВ «Індіго Груп» та має постійний
заробіток.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Рішення належить змінити,
зменшивши розмір стягнутих аліментів,
а в решті рішення залишити без змін.

Встановлено, що сторони від
спільного проживання у шлюбі мають
двох малолітніх дітей - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на
утриманні та вихованні матері ОСОБА_2.

У свідоцтвах про народження
дітей їх батьком записаний відповідач
ОСОБА_1/а.с. 5-6/.

Оскільки батько дитини -
відповідач не надає добровільно
позивачці матеріальну допомогу на
утримання дітей, позивачка звернулась
до суду з даним позовом до суду про
стягнення аліментів на їх утримання.

Задовольняючи позов, та
стягуючи з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання дітей
у твердій грошовій сумі, колегія суддів
вважає, що суд обґрунтовано керувався
ст.ст.180, 184 СК України, згідно яких
батьки зобов'язані утримувати
неповнолітніх дітей до досягнення їх
повноліття, а в разі відсутності у
відповідача стабільного доходу,
аліменти можуть бути стягнуті в
твердій грошовій сумі, відповідно до
заяви одержувача.

Як слідує із матеріалів справи,
зокрема, з довідок, наданих суду
відповідачем/а.с. 54-55/, він працює в ТОВ
«Індіго Груп» різноробочим, проте, його
дохід є мінливим, заробітна плата
коливається від 600 грн. до 3.400 грн. і в
середньому складає близько 2.500 грн. на
місяць, про що в апеляційній скарзі
зазначає і сам відповідач.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України,
якщо платник має нерегулярний,
мінливий дохід, частку доходу одержує в
натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмірі аліментів у
твердій грошовій сумі.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у суду першої
інстанції не було правових підстав для
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі не приймаються судом до уваги,
оскільки вищезазначені довідки
свідчать про мінливість та
нестабільність доходу відповідача.

В суді апеляційної інстанції
встановлено, що відповідач є фізично
здоровою особою, має професію
газоелектрозварювальника, а тому, на
думку суду, відповідач має можливість
отримувати достатній дохід, як для
свого утримання, так і для утримання
дітей.

Доводи відповідача в суді апеляційної
інстанції відносно того, що він уже
звільнився з ТОВ «Індіго Груп», суд не
бере до уваги, оскільки відповідач не
навів цьому належних доказів.

Разом з тим, стягнувши аліменти з
відповідача на користь позивачки із
розрахунку по 1.000 грн. на кожну дитину
щомісячно, що на думку судової колегії,
є завищеним розміром, судом першої
інстанції не дотримано вимог ст.182 СК
України, якою передбачені обставини, що
враховуються судом при визначенні
розміру аліментів.

Відповідач не відмовляється від
сплати аліментів на дітей, однак
просить визначити аліменти у
відповідності з його щомісячними
доходами.

Колегія суддів вважає, що
стягнення з відповідача аліментів у
розмірі по 1.000 грн. на кожну дитину
щомісячно, є для нього занадто високою
сумою у порівнянні з його доходами.

Крім того, дійшовши висновку про
зміну рішення, колегія суддів враховує
ту обставину, що відповідач проживає у
м.Шепетівка, де доходи об»єктивно є
нижчими від доходів у великих містах.

У зв'язку з цим, колегія суддів
вважає за правомірне змінити рішення,
зменшивши розмір стягнутих з
відповідача аліментів до 750 грн. на
утримання кожної дитини щомісячно на
користь позивачки до досягнення дітьми
повноліття.

З урахуванням викладеного, виходячи із
принципу розумності та справедливості,
колегія суддів дійшла висновку про
зміну рішення суду першої інстанції,
зменшивши розмір стягнутих аліментів з
відповідача на користь позивачки на
утримання кожної дитини по 750 грн. до
досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення належить залишити без
змін, як ухвалене на повно з'ясованих
обставинах з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308,314 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Змінити рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 20 березня 2014
року, зменшивши розмір аліментів,
стягнутих з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН
НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітньої
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій
грошовій сумі до 750 (сімсот п'ятдесят)
грн. на кожну дитину, щомісячно,
починаючи з 01.08.2012 року до досягнення
дітьми повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, але
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді