Справа № 202/5061/14-ц
Провадження № 2/0202/4124/2014
Індустріальний районний суд м.
у складі: головуючої судді
при секретарі Фісун
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач у серпні 2012 року звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_1 на свою
користь заборгованість за кредитним
договором № 5735 від 16.07.2007 року у
розмірі 924359,31 грн.; з ПАТ «Акцент - банк»,
ОСОБА_1 солідарно на свою користь
заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. та з
ОСОБА_1 стягнути на свою користь
судовий збір.
В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що відповідно до договору № 5735 від
16.07.2007 року Волинська філія УДП
«Укрінтеравтосервіс» отримав кредит 1
000 000,00 грн., зі сплатою за користування
ним відсотків у розмірі 17,60 % на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 15.07.2008 року. Проте, в
порушення умов договору Волинська
філія УДП «Укрінтеравтосервіс» свої
зобов'язання належним чином не
виконала, що стало підставою для
звернення до суду.
Вимоги до Волинської філія УДП
«Укрінтеравтосервіс», що випливають зі
згаданого договору, були забезпечені
шляхом укладання з відповідачем
ОСОБА_1 договору поруки № 5735-П-1 від
Крім того, вимоги до Волинської філія
УДП «Укрінтеравтосервіс» були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачем ПАТ "А-Банк", договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з
чим вони є солідарними відповідачами
за пред'явленим до стягнення боргом.
Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
18 вересня 2012 року позовна заява
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості була задоволена.
Ухвалою суду від 30 квітня 2014 року
заочне рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
18 вересня 2012 року за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості скасовано.
При новому розгляді справи
представник позивача відповідно до
заяви просив слухати справу без його
участі. Позовні вимоги підтримав та не
заперечував проти заочного розгляду
справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, повідомлявся належним
чином, причину неявки суду не
повідомив. Відповідно до заяви від
13.06.2014 року просив суд застосувати
строк позовної давності до
безпідставних вимог банку.
Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове
засідання не з'явився. Про час і місце
слухання справи повідомлялись
належним чином. Про причину неявки суд
Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
Позивач вказує, що відповідно до
договору № 5735 від 16.07.2007 року
«Укрінтеравтосервіс» отримала кредит
в сумі 1000000,00 грн., зі сплатою за
користування ним відсотків у розмірі
17,60 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 15.07.2008 року. У
зв'язку з неналежним виконанням
«Укрінтеравтосервіс» умов договору №
5735 від 16.07.2007 року заборгованість за
ним станом на 16.08.2012 р. склала 934359,31 грн.
в тому числі 711228,73 грн. - заборгованість
за кредитом; 165444,80 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
3977,46 грн. - заборгованість по комісії за
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком
Позичальника за кредитним договором є
зокрема повернення кредиту та сплата
процентів за користування ним.
Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
Вимоги до Волинської філія УДП
«Укрінтеравтосервіс», що випливають зі
згаданого договору, були забезпечені
шляхом укладання з відповідачем
ОСОБА_1 договору поруки № 5735-П-1 від
16.07.2007 року. Відповідно до п. 2 даного
договору поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж розмірі, що і
боржник, включаючи сплату процентів,
нарахованих за користування кредитом,
винагород, штрафів, пені та інших
платежів, відшкодування збитків.
Пунтками 5,6 договору поруки
передбачено, що у випадку невиконання
божником якого-небудь обов'язку,
кредитор направляє на адресу
поручителя письмову вимогу із
зазначенням невиконаних обов'язків.
Поручитель - ОСОБА_1 - зобов'язаний
виконати обов'язки, зазначені в
письмовій вимозі кредитора впродовж 5
календарних днів з моменту отримання
Крім того п. 12 договору поруки № 5735-П-1
від 16.07.2007 року сторони дійшли згоди, що
строк, в межах якого сторони можуть
звернутися до суду з вимогою про захист
свого порушеного права або законного
інтересу за цим договором,
встановлюється протягом п'яти років.
Відповідно до додаткової угоди поруки
№ 5735-П-1 від 16.07.2007 року, укладеної 15
липня 2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та
ОСОБА_1 внесені зміни в п. 1 договору
поруки, а саме строк повернення кредиту
- до 14.076.2009 року, та розмір процентів у
випадку порушення строків повернення
кредиту - 54% річних.
Вимоги до Волинської філія УДП
«Укрінтеравтосервіс» були забезпечені
шляхом укладання з відповідачем ПАТ
"А-Банк", договору поруки № 167 від 20.10.2010
року. Відповідно до договору поруки №
167 від 20.10.2010 року ПАТ « Акцент-банк»
зобов'язався солідарно з боржником
відповідати перед банком за виконання
зобов'язань за кредитним договором №
5735 від 16.07.2007 року, розмір
якого сторони можуть звернутися до
суду з вимогою про захист свого
порушеного права або законного
інтересу за цим договором,
встановлюється протягом п'яти років.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено,
що порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Проте, з огляду на зміст ст.
6 та ст. 259 ЦК України сторони в договорі
можуть відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд, в тому числі збільшити строк
Оскільки договором поруки № 5735-П-1 від
16.07.2007 року, укладеного між ПАТ КБ
ПриватБанк та ОСОБА_1, дійшли згоди, що
строк, в межах якого сторони можуть
звернутися до суду з вимогою про захист
свого порушеного права або законного
інтересу за цим договором,
встановлюється протягом п'яти років,
суд приходить до висновку, що позивачем
строк звернення до суду про стягнення
заборгованості з поручителів ОСОБА_1 та
ПАТ «Акцент-Банк» позивачем не
порушений, а тому заява відповідача
ОСОБА_1 про застосування до вимог банку
строку позовної давності задоволенню
Проте, суд не погоджується з
твердженням Банку те, що ПАТ
«Акцент-Банк» та ОСОБА_1 є солідарними
відповідачами за пред'явленим до
стягнення боргом, виходячи з
Правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою,
урегульовані ст. 554 ЦК України. Зі
змісту цієї норми вбачається можливим
встановлення поруки щодо виконання
одного й того самого зобов'язання
одночасно з боку декількох осіб. Однак,
така порука виникає на підставі
спільного надання, у формі укладання
одного договору (ч.3 ст. 554 ЦК України). У
такому разі поручителі відповідають
перед кредитором солідарно.
Законом не заборонено укладання й
кількох договорів поруки на виконання
того самого зобов'язання, але в цьому
випадку ч.3 ст. 554 ЦК України застосована
бути не може. Поручителі не несуть у
такому разі солідарної
відповідальності, оскільки не можна
говорити про їхню спільну поруку. За
таких обставин кредитор має право
пред'явити вимогу до кожного з
поручителів на підставі відповідного
договору, але поручитель, що виконав
зобов'язання, не може висунути вимогу
до іншого поручителя на предмет
розподілу відповідальності перед
Крім того, на підтвердження заявлених
позовних вимог, позивачем не надано
жодного доказу, яким би було
підтверджено факт видачі кредитних
коштів, не надано належного розрахунку
заборгованості, не долучено додаткової
угоди до кредитного договору № 5737 від
16.07.2007 року, також позивачем не надано
належних доказів повідомлення
відповідачів ОСОБА_1 та ПАТ
«Акцент-Банк» про наявність
заборгованості та вимоги погасити
кредит, таких як корінець
рекомендованого листа або довідка
підтвердження посильного, що
передбачено умовами договорів поруки,
отже суд приходить до висновку, що
позивачем не виконані вимоги ст. 131 ЦПК
України з подання доказів.
Відповідно до вимог ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
З урахування вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не знайшли
свого підтвердження, не обґрунтовані
та задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.88 ЦПК України,
оскільки позивачу відмовлено в позові
то судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись: ст. ст. 256, 257, 258,267,526,530, 554,610,
625,1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61,
88, 212-215,224-226 ЦПК України , суд -
В задоволені позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Л.П. Слюсар