Справа № 308/7325/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 липня 2014 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Матіко Я.Ю.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи без самостійних вимог на
предмет спору - Головне управління
державної міграційної служби в
Закарпатській області, орган опіки та
піклування Ужгородської міської ради,
про надання дозволу на виїзд
неповнолітньої дитини закордон без
згоди та супроводу батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського
міськрайонного суду з зазначеною
позовною заявою, мотивуючи її тим, що в
період з серпня 2002 року до вересня 2011
року вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, за час
шлюбу у них народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 За рішенням суду від 09.09.2011
року шлюб між нею та відповідачем
розірвано, син залишився проживати
разом з нею, батько не цікавиться
дитиною, не турбується про його
виховання та його фізичним, духовним та
моральним розвитком. На даний час, у
період літнньо-шкільних канікул, вона
має намір поїхати до Німеччини до її
рідної сестри, яка погодилась
організувати та оплатити необхідні
заходи для укріплення здоров'я дитини.
Оскільки для виїзду за кордон дитини
необхідно дозвіл (згоду) батька дитини,
вона звернулась до відповідача з
проханням надати їй таку згоду, однак з
незрозумілих причин відмовився це
зробити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та просила
суд ухвалити рішення, яким надати
дозвіл на виїзд за кордон малолітньому
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею, без
дозволу (згоди) та супроводу його
батька - ОСОБА_2 Надати їй дозвіл на
виготовлення паспорту громадянина
України для виїзду за кордон для її
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди батька строком на три роки.
Проти винесення заочного рішення не
заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засіданні
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, а тому в порядку ст. 169
ч.4 ЦПК України, суд вважає, що справу
слід вирішити на підставі наявних у ній
доказів та постановити заочне рішення.

Представники третіх осіб без
самостійних вимог на предмет спору - ГУ
ДМС в Закарпатській області, органу
опіки та піклування Ужгородської
міської ради в судове засідання не
з'явились, хоча про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи
03.08.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено у м.Катерініс округ Піеріас
Провінція Центальна Македонія,
Грецької Республіки

За час перебування у шлюбі у подружжя
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 09.09.2011
року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
розірвано, малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено пооживати разом з
матір'ю.

З довідки заступника головного лікаря
з поліклінічної роботи Ужгородської
міської дитячої клінічної лікарні №710
від 03.07.2014 року слідує, що малолітній
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
диспансерному обліку у дитячого
невролога з діагнозом :Гіперкінетичний
синдром на фоні резідуально-органічної
церебральної недостатності з 2006 року.
Дитина потребує до обстеження в
спеціальних медичних закладах та
санаторно-курортне оздоровлення у
спеціальних дитячих санаторіях
неврологічного профілю, амбулаторне -
протирецидивне лікування.

В судовому засіданні встановлено, що,
що підтверджується мати дитини ОСОБА_1
має намір тимчасово виїжджати з
малолітнім сином закордон до Німеччини
з метою відвідати рідних та
проходження відповідного медичного
обстеження дитини, однак батько дітей
ОСОБА_2 згоди для такого виїзду та
оформлення дозвільних документів для
виїзду не надає.

У відповідності до ст.150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону
дитинства» батьки несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини. Кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батько і мати
мають рівні права та обов'язки щодо
своїх дітей, предметом їх основної
турботи та основним обов'язком є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Відпочинок та оздоровлення є важливою
складовою життя дитини, спрямований
саме на всесторонній розвиток дитини.

У відповідності до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.3 ст.313 ЦК України фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідне положення закріплено і в п.4
Правил перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 року, - виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків у
разі пред'явлення рішення суду про
надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

Отже, чинне законодавство,
передбачаючи випадки недобросовісного
відношення до батьківських прав одного
із батьків дитини, визначив можливість
виїзду дитини за кордон на підставі
судового рішення.

Також, згідно абз.1 та 2 ч.2 ст.4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
оформлення проїзного документа
дитини провадиться на підставі
нотаріально засвідченого клопотання
батьків або законних представників
батьків чи дітей у разі потреби
самостійного виїзду неповнолітнього
за кордон. У клопотанні зазначаються
відомості про дитину, а також про
відсутність обставин, що обмежують
відповідно до цього Закону право на
виїзд за кордон (лише для дітей віком
від 14 до 18 років). За відсутності згоди
одного з батьків виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволено на
підставі рішення суду.

Відповідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянина України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 31 березня 1995 року №231, оформлення
паспорта/проїзного документу
здійснюються на підставі заяви батьків
(законних представників батьків чи
дітей), а у разі коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою того, з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально.
За наявності заперечень одного з
батьків, документ може бути оформлено
на підставі рішення суду.

Згідно абз.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та п.20
зазначених Правил - проїзний документ
на дитину оформляється на три роки
або до досягнення дитиною 18-річного
віку.

Оцінивши в сукупності зібрані докази,
виходячи з їх належності та
допустимості, враховуючи, що у
відповідності до ч.1 ст.141 СК України
батько і мати мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, приймаючи до
уваги, що сторони - батьки малолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не можуть знайти
спільної згоди щодо виїзду останнього
закордон, суд приходить до переконання,
що позовна заява підлягає до
задоволення, зокрема слід надати
матері ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_2
на виготовлення паспорта громадянина
України для виїзду за кордон для
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
на виїзд малолітнього за межі України
без дозволу (згоди) та супроводу його
батька - ОСОБА_2 строком на три роки.
Задоволення вимог не суперечить
вимогам чинного законодавства та не
порушує безпосередньо права та
інтереси малолітніх дітей.

У відповідності до ст.88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України», п. 16 «Правил
оформлення і видачі паспортів
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзних документів дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»,
ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 224, 226, 227, 233, 294 ЦПК
України, суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати дозвіл матері - ОСОБА_1 на
виготовлення паспорту громадянина
України для виїзду за кордон для
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без
згоди батька - ОСОБА_2, строком на три
роки.

Надати дозвіл матері - ОСОБА_1
виїжджати за межі України з малолітнім
сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу
(згоди) та супроводу батька дитини -
ОСОБА_2, строком на три роки

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений нею судовий збір у розмірі
243,60 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Микуляк П.П.