АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/6222/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Бортницька В.В. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
10 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого судді:
Суддів:
Кулікової С.В, Поліщук Н.В.
за участю: представника позивача
представника відповідача
представника третьої особи
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
14 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_7 до Державної виконавчої служби
України, Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД Еліт Сервіс»,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Правекс-Банк» про визнання недійсним
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна, визнання недійсним
протоколу проведення прилюдних торгів
з реалізації арештованого нерухомого
майна, скасування акту державного
виконавця про реалізацію предмету
іпотеки, скасування державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, визнання права власності на
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 14 жовтня 2013 року позов ОСОБА_7
було задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна, що є предметом іпотеки, а саме:
квартири АДРЕСА_1, які були проведені 29
грудня 2012 року. Визнано недійсним
протокол № 00 - 0019/12 від 2912.2012 року
проведення торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна що є
власністю ОСОБА_7

Скасовано акт № 531/12 від 24.01.2013 року
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки.

Скасовано державну реєстрацію права
власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ
КБ «Правекс-Банк». Визнано право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
24 грудня 2013 року рішення Печерського
районного суду від 14 жовтня 2013 року
було скасовано. У задоволенні
заявлених вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року, рішення апеляційного суду було
скасоване, справу передано на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Не погоджуючись із рішенням суду
Державна виконавча служба України
подала апеляційну скаргу. Де апелянт
ставив питання про скасування рішення
суду та постановлення нового про
відмову у задоволенні позову у повному
обсязі. Мотивуючи свою вимогу тим, що
судом порушені норми матеріального та
процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, що була подана
Державною виконавчою службою України з
підстав порушення судом першої
інстанції норма матеріального та
процесуального права, заслухавши
пояснення осіб які з'явилися до суду,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, колегія суддів
вважає, що подана апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів справи у
травні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що під час
проведення 29 грудня 2012 року прилюдних
торгів з реалізації предмета іпотеки,
зокрема квартири АДРЕСА_1, на виконання
виконавчого листа, виданого 30 травня 2011
року відповідачем були допущені
порушення вимог Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, які вплинули на
результат торгів.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що в
порушення вимог п.п. 3.5, 3.9 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерств юстиції України
від 27 жовтня 1999 року № 685 на офіційному
веб-сайті на веб-сайті «Система
реалізації конфіскованого та
арештованого майна», не була розміщена
повна інформація про квартиру, як
об'єкта реалізації на прилюдних торгах,
а саме: відомості про розмір житлової
та нежитлової площі квартири, правовий
режим квартири, обмеження на
використання квартири, матеріали стін
квартири, а також про процент зносу.
Крім того заявка державного виконавця
на реалізацію арештованого майна
(предмета іпотеки) була оформлена з
порушенням вимог Тимчасового
положення, а саме: не підписана
начальником Державної виконавчої
служби, до заявки не були долучені
передбачені підпунктами 3,4 та 3,2
Тимчасового положення необхідні
документи.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суджу повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам постановлене
судове рішення не відповідає.

Судом при розгляді справи було
встановлено, що у відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України на виконанні перебувало
виконавче провадження ВП № 28103980
відкрите на підставі виконавчого листа
№ 2-7871/10, виданого Печерським районним
судом м. Києва 30.05.2011року, про звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що є
предметом іпотеки за договором іпотеки
№ 1311-002/08Р від 29.07.2008, укладеним між
ОСОБА_7 та АКБ «Правекс-Банк»;
посвідченим приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, реєстраційний № 4888, в рахунок
задоволення вимог ПАТ КБ
«Правекс-Банк» щодо стягнення
заборгованості ОСОБА_7 за кредитним
договором № 1311-002/08Р від 28.07.2008 року
станом на 22.05.2009 в розмірі 22 089 136,76
гривень.

В силу ст.ст. 17, 19, 21, 25 ЗУ «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
було відкрито виконавче провадження з
примусового виконання зазначеного
виконавчого документа, вчинено дії
щодо призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні з метою
надання письмового висновку (звіт) про
оцінку майна. з питань початкової
вартості майна згідно акту опису й
арешту майна від 06.08.2012року, з
повідомленням сторін про вартість
арештованого майна.

Сторони виконавчого провадження в
строки, передбачені ст. 58 Закону
України «Про виконавче провадження»,
не подавали до Державної виконавчої
служби України заперечення щодо
результатів визначення вартості майна.
А відтак, державним виконавцем в
подальшому здійснювались дії щодо
підготовки документів для реалізації
арештованого майна.

29 грудня 2012 року були проведені
прилюдні торги з реалізації предмета
іпотеки, за результатами яких квартиру
було продано ПАТ КБ «Правекс-Банк» у
зв'язку з чим державний виконавець 24
січня 2013 року видав акт про реалізацію
предмета іпотеки.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_7
вказувала на неповноту розміщеної на
офіційному веб-сайті «Система
реалізації конфіскованого та
арештованого майна» інформації про
об'єкт реалізації, як на підставу
визнання прилюдних торгів недійсними.

В той же час згідно з п. 3.5 Тимчасового
положення спеціалізована організація,
яка проводить публічні торги, не
пізніше як за 15 днів до дня проведення
публічних торгів публікує в порядку,
визначеному Положенням про Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 20.05.2003
№ 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003
за № 388/7709 (зі змінами), на відповідному
веб-сайті інформацію про нерухоме
майно, що реалізується. Оголошення про
проведення прилюдних торгів має бути
розміщене не пізніше семи днів з
моменту укладення договору про
реалізацію майна, а у випадку
проведення повторних торгів - не
пізніше семи днів з моменту переоцінки
майна. Одночасно ця інформація може
бути розміщена в засобах масової
інформації.

Відповідно до п. 3.9 цього положення,
якщо реалізації підлягає житловий
будинок, квартира, то в інформації
додатково зазначаються: розмір
житлової та нежитлової площі будинку,
квартири; адресу чи місцезнаходження;
правовий режим квартири, будинку;
обмеження на використання квартири,
будинку; відомості про земельну
ділянку, на якій розташований будинок
(її правовий режим та розмір); матеріали
стін квартири, будинку; процент зносу.

Згідно інформації викладеної на лоті
„система реалізації конфіскованого та
арештованого майна" щодо продажу
нерухомого майна позивача, вбачається,
що даний лот мав опис, який відповідав
вимогам п. 3.9 зазначеного вище
положення, а відтак висновок суду
першої інстанції щодо розміщення
неповної інформації про об'єкт продажу
є помилковим та таким що не знайшов
свого підтвердження у відповідності до
матеріалів справи. У лоті було
зазначено наступну інформацію: (
кількість кімнат, їх площа, місце
розташування, підстави набуття
боржником права власності та підстави
реалізації нерухомого майна,
етажність будинку та етажність
розташування квартири лоту, планування
квартири, стан квартири, зазначення
житлової площі та перелік приміщень
квартири із зазначенням їх площ,
елементи інженерної структури та
місце їх розташування, матеріали стін
будинку та квартири, стартова ціна та
інше).

Також позивачем вказувалось на
порушення процедури проведення
прилюдних торгів, які були вчинені
державним виконавцем у виконавчому
провадженні (підготовка заявки щодо
реалізації арештованого майна -
відсутність підпису та необхідних
документів).

Однак, беручи до уваги, що правова
процедура реалізації майна на
аукціоні, яка полягає в продажу майна
боржника, на яке звернуто стягнення, та
переході права власності до покупця -
переможця аукціону, у даному разі має
місце правочин, який може визнаватись
недійсним у судовому порядку з підстав
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Порядком реалізації арештованого
майна, затвердженого наказом МЮУ від
15.05.1999 року № 42/5.

Дії державного виконавця у виконавчому
провадженні, які не стосуються правил
проведення аукціону, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання аукціону
недійсним.

Посилання позивача на те, що заявка
державного виконавця на реалізацію
арештованого майна ( предмету іпотеки)
була оформлена з порушенням вимог
Тимчасового положення, а саме не
підписана начальником Державної
виконавчої служби, не відповідають
вимогам Тимчасового положення, де
відсутні приписи щодо підписання
заявки начальником.

Щодо порушень державним виконавцем
вимог п.п. 3.4 п. 3.2 Тимчасового положення,
а саме не надання до заявки копії
правоустановлюючих документів, що
підтверджують право власності або
право користування нерухомим майном,
документів які б характеризували
об'єкт нерухомості, то вони
спростовуються переліком документів
доданих до заявки та висновку з
незалежної оцінки майна.

Скасовуючи рішення апеляційного суду
та повертаючи справу на новий
апеляційний розгляд суд касаційної
інстанції вказував на те, що судом
апеляційної інстанції не було надано
оцінки доводів позивача, які при їх
доведеності можуть вплинути на
результат торгів, тобто про інформацію
на веб -сайті, що давала б змогу
залучити більшу кількість потенційних
покупців і можливо збільшити ціну
продажу квартири.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб які беруть участь у справі.

Слід також зазначити, що позивачем при
розгляді справи як у суді першої
інстанції так і апеляційному не було
надано доказів ( не ставилося питання
щодо їх витребування у відповідності
до положень п. 4 ст. 10 ЦПК) на
підтвердження того, що інформація яка
була розміщена на веб - сайті не дала
змоги залучити більшу кількість
потенційних покупців, а також
збільшити ціну продажу квартири. Хоча у
відповідності до положень ст. ст. 10, 60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду
підлягає скасуванню з постановленням
нового за правилами ст. 309 ЦПК України,
за яким позивачу відмовити у
задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 39, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а
:

Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України
задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 14 жовтня 2013 року скасувати, та
постановити нове за яким:

ОСОБА_7 відмовити у задоволенні
заявлених позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: