Справа № 202/6061/14-ц
Провадження № 2/202/4342/2014
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2014 року Індустріальний
районний суд міста Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді:
Колесніченко О.В.,

при секретарі
Голобородько О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську клопотання
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, про
забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1, пред'явила
через суд позов до ОСОБА_4 на предмет
поділу спільно нажитого майна при
розірванні шлюбу, в якій просила суд
встановити факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 з 01 січня 2001 року по 07 липня 2007
року, визнати спільною сумісною
власністю подружжя автомобіль Toyota
Highlander, днз НОМЕР_2, автобус Mercedes-Benz, днз
НОМЕР_1, автомобіль Dodge, днз НОМЕР_3,
катер Volkswagen, будинок із земельною
ділянкою №14 по вул. Журавлиній у м.
Дніпропетровську; поділити вказане
майно між сторонам, визначивши частки
рівними.

В судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_2 клопотали про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на автомобіль Toyota Sequoia, днз
НОМЕР_2, автобус Mercedes-Benz Sprinter 215, днз
НОМЕР_1, катер Volkswagen, будинок із
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1,
обґрунтовуючи таку вимогу тим, що
відповідач після припинення шлюбних
відносин і ведення господарства став
відчужувати спільне сумісне майно
подружжя, в тому числі, автомобіль Toyota
Sequoia, днз НОМЕР_2, без згоди позивача, що
унеможливить виконання рішення суду у
разі задоволення позову.

Суд, вислухавши думку позивача та її
представника, дослідивши надані
письмові докази, приходить до
наступного.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається у
спосіб, визначений ЦПК та про який
клопочуть такі особи на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, ризик чого має бути підтвердженим
достатніми фактичними даними.

За вимогами ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві
про забезпечення позовну повинно бути
зазначено причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Крім цього, Пленум Верховного Суду
України у пункті 4 своєї постанови від 22
грудня 2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», роз'яснив, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суддя
має з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що існує реальна загроза невиконання
чи утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову позовним вимогам.

Разом з тим, у своїй заяві позивач та її
представник наводять обставини на
підтвердження наміру з відчуження
відповідачем автомобіля Toyota Sequoia, днз
НОМЕР_2, про що надана довідка ДАІ про
зняття 24 травня 2014 року з обліку цього
автомобіля для реалізації, проте
вказаний автомобіль не є предметом
заявленого ОСОБА_1 позову, а тому
підстав для накладення на нього арешту
суд не вбачає. При цьому, позивач не
надає доказів на підтвердження
належності відповідачу іншого майна -
катеру Volkswagen, номерного знаку та інших
ідентифікуючих ознак якого взагалі не
наведено, будинку із земельною
ділянкою №14 по вул. Журавлиній у м.
Дніпропетровську, у зв'язку з чим
вирішення питання про накладення
арешту на вказане майно може зачіпати
права та інтереси інших осіб-власників
цього майна. Одночасно, стосовно решти
майна - автобусу Mercedes-Benz, днз НОМЕР_1,
автомобілю Dodge, днз НОМЕР_3, у заяві
наводяться не фактичні данні щодо дій
відповідача з умисного зменшення свого
майна, на яке може бути звернене
стягнення, а лише на гіпотетичну
можливість наміру відповідача
уникнути виконання рішення суду щодо
розподілу спірного майна.

Крім зазначеного, позивачем не
наведено доказів на підтвердження
необхідності застосування такого
способу забезпечення як арешт, який
полягає за своєю суттю, з урахуванням
положень ст.57 Закону України «Про
виконавче провадження», у вилученні із
користування.

За таких обставин, позивач та її
представник не довели перед судом
наявність підстав для забезпечення
позову у спосіб, про який вони
клопотали та вжиття заходів
забезпечення позову взагалі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_3,
в задоволенні заяви про забезпечення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна
при розірванні шлюбу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про
відмову у забезпеченні позову
подається протягом п'яти днів з дня її
оголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд міста
Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя

О.В. Колесніченко