АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-9552
Головуючий у 1-й інстанції - Смирнова
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2014 року. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

СаліховаВ.В.

при секретарі
Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 10 червня 2014
року у справі за позовом
Житлово-будівельного кооперативу
"Хімік-16" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 10 червня 2014 року задоволено
позовні вимоги Житлово-будівельного
кооперативу "Хімік-16" до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь
Житлово-будівельного кооперативу
"Хімік-16" заборгованість за
житлово-комунальні послуги по квартирі
АДРЕСА_1 в сумі 11 507 грн. 15 коп.,
інфляційні нарахування в сумі 270 грн. 28
коп. та 3% річних в сумі 1001 грн. 47 коп.,
нарахованих за період з 1 березня 2011
року по 1 березня 2014 року, а також судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
114 грн. 71 коп., а всього - 12 893 грн. 61 коп.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь держави 128
грн. 89 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи, неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, що призвело до постановлення
незаконного та необґрунтованого
рішення, просять рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі (а.с.93-95).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_6, які
підтримали подану ними апеляційну
скаргу та просили суд її задовольнити,
представників позивача, які
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з таких
підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

Відповідачі по справі зареєстровані та
проживають в квартирі АДРЕСА_1.
Власником особового рахунку є
відповідач ОСОБА_3 Будинок знаходиться
на балансі ЖБК "Хімік-16".

Відповідно до Статуту, зареєстрованого
управлінням житлово- будівельних
кооперативів виконкому Київської
міської ради народних депутатів 14
грудня 1987 року №1, ЖБК "Хімік-16"
організовано при київському
виробничому об'єднанні "Хімволокно", з
метою забезпечення житлом членів
кооперативу і членів їх сімей шляхом
будівництва одного 16-ти поверхового
будинку на 359 квартир за кошти членів
кооперативу, а також для наступної
експлуатації та управління цим
будинком.

Згідно з Статуту ЖБК "Хімік-16" для
забезпечення належного утримання
будинків та прибудинкових територій
ЖБК щорічно складає та затверджує на
загальних зборах кошторис, в якому
передбачені: поточні витрати, витрати
на оплату комунальних та інших послуг,
витрати на накопичення на ремонт
будинку та інші витрати, які член ЖБК
зобов'язаний щомісячно вносити.

Плата за користування житлом
(квартирна плата) обчислюється
виходячи із загальної площі квартири
(одноквартирного будинку).

Відповідно до п.15 Статуту, розмір
щомісячних платежів для оплати
комунальних (водо-, тепло-,
електропостачання та водовідведення)
та інших послуг, визначається згідно з
показниками лічильників і
затвердженими у встановленому порядку
тарифами, а при відсутності
лічильників - за умовами договору між
постачальником послуг та ЖБК.

Частиною 3 п.38 Статуту передбачено, що
члени житлово-будівельного
кооперативу зобов'язані своєчасно
вносити платежі на покриття витрат
кооперативу по експлуатації,
капітальному ремонту житлового
будинку та утримання прибудинкової
території, внески до спеціальних
фондів та плату за комунальні послуги.

Заборгованість по квартплаті та
комунальним послугам по квартирі
АДРЕСА_1 виникла у 1997 році і
накопичувалась до 2006 року. Станом на 1
січня 2006 року заборгованість
відповідачів становила 9 383 грн. 47 коп.

У 2006 році відповідачі вчинили дії, які
свідчать про визнання ними боргу -
сплатили частину заборгованості.

Станом на 1 лютого 2014 року
заборгованість відповідачів по
квартплаті та комунальним послугам
становить 11 511 грн. 56 коп.

За встановлених обставин районний суд
прийшов до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
заявленого позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що висновки районного суду щодо
підстав для задоволення позовних вимог
не відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону. Крім
того, районним судом допущене
порушення норм процесуального права,
яке призвело до неправильного
вирішення справи.

Указані обставини, ураховуючи
положення ст. 309 ЦПК України, дають суду
апеляційної інстанції підстави для
скасування рішення районного суду та
ухвалення нового рішення виходячи з
наступного.

Задовольняючи позов, районний суд
встановлював обставини щодо початку
періоду, з якого виникла
заборгованість відповідачів, - з 1997
року, та обставини збільшення розміру
заборгованості у період з 1 січня 1998
року по грудень 2006 року.

Водночас, відповідно до встановленого
ст. 11 ЦПК принципу диспозитивності
цивільного судочинства суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Таким чином, виходячи з принципу
диспозитивності цивільного
судочинства, суд не може встановлювати
наявність чи відсутність порушення
права без звернення особи, поданого
відповідно до вимог процесуального
закону.

За правилом ч.2 ст. 31 ЦПК України
позивач має право протягом усього часу
розгляду справи збільшити або зменшити
розмір позовних вимог.

В даному конкретному випадку
позивач скористався своїм
процесуальним правом і 10 червня 2014 року
подав до суду заяву про зменшення
позовних вимог (а.с.59-60).

Цієї заявою позивач вніс зміни,
зокрема, до пункту другого прохальної
частини позовної заяви від 25 березня 2014
року, зазначивши після слів "основного
боргу" за період з 01.03.2011 по 01.03.2014.

При співставленні прохальної
частини заяви про зменшення позовних
вимог (а.с.60) із прохальною частиною
позовної заяви (а.с.6) вбачається, що
позивач, діючи на власний розсуд,
зменшив розмір позовних вимог, зокрема,
- обмежив період за який він просить
стягнути заборгованість, періодом з
01.03.2011 по 01.03.2014.

Таким чином, ухвалюючи рішення
районний суд в порушення вимог ст. 11 ЦПК
України встановлював наявність чи
відсутність порушення права за період,
який не був предметом позовних вимог -
до 1 березня 2011 року.

При цьому, з наявної у матеріалах
справи наданої позивачем довідки про
нарахування та оплату за
житлово-комунальні послуги (а.с.16-19)
вбачається, що за період з березня 2011
року по січень 2014 року включно
відповідачам були нараховані до сплати
14 663 грн. 95 коп. (4189,70 + 5027,64 + 418,97), а
сплачено - 14 799 грн. 62 коп. (4225,01 + 5070,56 +
5080,67 + 423,38).

Отже за означений період має місце не
заборгованість, а переплата у розмірі
135 грн. 67 коп. (14 799,62 - 14 663,95).

З огляду на викладене, правові
підстави для стягнення з відповідачів
на користь позивача 11 507 грн. 15 коп. у
якості погашення заборгованості за
житлово-комунальні послуги за період з
01.03.2011 по 01.03.2014 відсутні. Як наслідок, за
відсутності простроченого грошового
зобов'язання за означений позивачем
період, відсутні також правові
підстави для застосування до спірних
правовідносин ст. 625 ЦК України.

Ураховуючи викладене, оскаржуване
рішення підлягає скасуванню із
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.303, 307, 309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 10 червня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А.
Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

В.В.
Саліхов