ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
________________________________________________________________________
Справа №2-425/11
Провадження №2/201/799/2014
У Х В А Л А

13 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Федоріщева С.С.,

при секретарі
Нижник І.В.,

за участю представника позивача
Закуренко Т.М.,

представника відповідача-2
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус», ОСОБА_3
про стягнення заборгованості та за
зустрічними позовами ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
захист прав споживачів, визнання
недійним кредитного договору та
визнання недійним пункту кредитного
договору, -

встановив:

Представник Позивача за зустрічним
позовом просить суд призначити
експертизу підпису ОСОБА_3 на довідці
від 28.11.2007 р. про умови кредитування та
орієнтовну сукупну вартість
мікрокредиту, оскільки вважає, що
підпис на вказаному документі не
належить ОСОБА_3, що в свою чергу, на
думку заявника, є підставою для
задоволення зустрічних позовів про
визнання кредитного договору
недійсним.

При обговоренні цього клопотання,
представник відповідача за зустрічним
позовом проти його задоволення
заперечувала.

Дослідивши подане клопотання, суд
виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.11 Закону
України "Про захист прав споживачів"
перед укладенням договору про надання
споживчого кредиту кредитодавець
зобов'язаний повідомити споживача у
письмовій формі про кредитні умови,
зокрема, про орієнтовну сукупну
вартість кредиту.

Останній абзац ч.2 ст.11 вказаного Закону
передбачає, що у разі ненадання
зазначеної інформації, суб'єкт
господарювання, який повинен її надати,
несе відповідальність, встановлену
статтями 15 і 23 цього Закону. В свою
чергу, норми ст.ст.15 та 23 Закону України
"Про захист прав споживачів" у таких
випадках передбачають
відповідальність у вигляді розірвання
укладеного договору, відшкодування
збитків, накладення штрафів.

Тобто, недодержання вимог ч.2 ст.11
Закону України "Про захист прав
споживачів", згідно до чинного
законодавства не тягне за собою
наслідків у вигляді визнання
укладеного кредитного договору
недійсним. Відповідно до ст.215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3,5,6 ст. 203 цього Кодексу. Але
ці законодавчі норми, в свою чергу, не
пов'язані із вимогами ч.2 ст.11 Закону
України "Про захист прав споживачів" та
за своєю суттю стосуються лише
правочину, який безпосередньо
вчиняється сторонами.

В той же час, позовні вимоги за
зустрічним позовом стосуються саме
недійсності спірного кредитного
договору та вимог щодо
відповідальності Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», передбаченої ст.ст.15
та 23 Закону України "Про захист прав
споживачів", не містять.

За таких умов, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
вищезгаданого клопотання про
призначення почеркознавчої
експертизи, оскільки відповідно до
вимог ст.143 ЦПК України, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі лише для з'ясування
обставин, що мають значення для справи
і потребують спеціальних знань у
галузі науки, мистецтва, техніки,
ремесла тощо.

В даному ж випадку, з огляду на
викладене та з урахуванням змісту
позовних вимог, обставина підписання
або не підписання ОСОБА_3 довідки від
28.11.2007 р. про умови кредитування та
орієнтовну сукупну вартість
мікрокредиту, суттєвого значення для
з'ясування обставин справи, які
підлягають доказуванню, не має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.143, 209-210 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника
Позивача за зустрічним позовом про
призначення експертизи почерку ОСОБА_3
на довідці від 28.11.2007 р. про умови
кредитування та орієнтовну сукупну
вартість мікрокредиту - відмовити.

У відповідність до ч.1 ст.293 ЦПК України,
ухвала окремо від рішення суду
оскарженню не підлягає.

Суддя
С.С. Федоріщев