АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/1729/14
Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І.
Доповідач Буленко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого - судді Буленка
О.О.

Суддів: Карпушина Г.Л.,
Пилипчук Л.І.

при секретарі:
Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду
м.Полтави від 20 лютого 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання батьківства,-

В С Т А
Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного
суду м.Полтави від 20 лютого 2014 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
батьківства - задоволено.

Визнано , що батьком дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
народився у м. Полтаві, українець,
громадянин України.

Зобов'язано Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Октябрського районного управління
юстиції м. Полтави внести зміни в
актовий запис про народження дитини,
замість ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Полтави, записати
прізвище дитини « ОСОБА_3», а в графі «
відомості про батька» - « ОСОБА_2»

З рішенням суду не погодилася
позивачка та подала на нього
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції не з'ясував всіх обставин
справи, неправильно оцінив докази, які
мають значення для вирішення справи.
Крім того, апелянтом зазначено, що
місцевим судом не було враховано, що
позивач протягом сумісного життя не
визнавав сина, постійно бив її, та весь
час зловживав алкогольними та
наркотичними засобами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції відповідає вказаним вимогам
закону.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, та підтверджується
матеріалами справи в їх сукупності, що
сторони у справі проживали без
реєстрації шлюбу з 2005 року по липень 2012
року. Між ними існували відносини, що
притаманні подружжю, сторони вели
спільне господарство, мали спільний
бюджет, робили ремонт у квартирі та
разом відпочивали.

Відповідно до свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 від 31.10.2007 року,
виданого Октябрським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Полтавського міського управління
юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився
ОСОБА_3. У графі «батько» зазначено
-ОСОБА_2 / а.с.19/

Заперечення апелянта факту
батьківства позивача відносно ОСОБА_3
колегією суддів не приймається до
уваги у зв»язку з наступним.

Як вбачається з шкільної
характеристики ПДНЗ № 78, виданої на
ім'я ОСОБА_3, батьком дитини зазначено -
ОСОБА_2 У вказаній довідці зазначено, що
проявів асоціальної поведінки у
батьків не спостерігалось. Матір'ю
дитини подано заяву щодо заборони
відвідування дитини її батьком -
ОСОБА_2. Останній намагався відвідувати
дитину, але в зв'яжу з наявністю
заборони матері, побачень з сином йому
надано не було. / а.с.79/.

Крім того, спілкування позивача з
малолітнім ОСОБА_3 підтверджується
численними фотокартками / а.с.101-115/

Також, одним із доказів батьківства є
висновок судово - генетичної
експертизи.

Висновки експертизи суд повинен
оцінювати з урахуванням положень ст. 212
ЦПК України, згідно з якою жоден доказ
не має для суду наперед установленого
значення, він оцінює докази в їх
сукупності, а результати оцінки
відображає в рішенні з наведенням
мотивів їх прийняття чи відхилення.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 22.01.2013 року по справі було
призначено судово-генетичну
експертизу / а.с.38/

Сторін було повідомлено про час та
місце проведення експертизи
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, однак експертиза не була
проведена у зв»язку з неодноразовою
неявкою ОСОБА_1 до Київського міського
клінічного бюро судово - медичної
експертизи.

Крім того, в судовому засіданні за
ініціативою колегії суддів, у ОСОБА_1
було з'ясовано думку щодо призначення
по справі судово-генетичної експертизи
щодо визначення батьківства, проте
остання відмовилась.

А відтак, колегією суддів враховується,
що відповідачка ухилилась від
проведення судово-генетичної
експертизи.

Тому, на підставі п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3,
відповідно до якої питання щодо
походження дитини суд вирішує на
підставі будь-яких доказів, колегія
суддів вважає, що оскільки
відповідачка ухилилася від участі в
експертизі, факт батьківства позивача
щодо ОСОБА_3.є доведеним.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Однак відповідачка жодних доказів на
спростування фактів викладених
позивачем в позовній заяві, не надала.

У Постанові Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківський прав" від 30 березня 2007р.
зазначено, що ухилення батьків від
виконання своїх батьківських
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
охорону дитинства" сім'я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального роз-витку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належ-них умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків.

Судом встановлено, що малолітній
ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю,
відповідачка створює перешкоди
позивачу у спілкуванні з дитиною.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, представник органу опіки та
піклування не заперечував проти
визнання батьківства

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правомірно врахував думку
представника органу опіки та
піклування, відсутність доказів
зловживання відповідачем спиртними
напоями, вчинення скандалів та
негативного впливу відповідача на
дитину, ухилення відповідачки від
проведення експертизи та прийняв
правомірне рішення про визнання
батьківства.

Судом повно встановлені обставини
справи, оцінені надані сторонами
докази, правильно застосовані норми
матеріального права та роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України, не
допущено порушень норм процесуального
права, тому колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду в
частині задоволення позову про
визнання батьківства.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 314,
315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Октябрського районного
суду м.Полтави від 20 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: _____________
О.О.Буленко

Судді: _____________Г.Л. Карпушин ______________
Л.І.Пилипчук