АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №216/1955/14-ц
Головуючий в 1 інстанції - Бутенко М.В.
Провадження №22ц/774/1434/К/14
Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Михайлів
Л.В.,Турік В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі згідно із
вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без
фіксації судового засідання
технічними засобами, без участі всіх
осіб, які беруть участь у справі,
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Центрально-Міського районного суду
м.Кривого Рогу від 12 травня 2014 року,
якою визнано неподаною та повернуто
позовну заяву ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Констар» про
стягнення заробітної плати та
компенсації за затримку її виплати, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Констар» про стягнення заробітної
плати та компенсації за затримку її
виплати.

Ухвалою Центрально-Міського
районного суду м.Кривого Рогу від 12
травня 2014 року позовна заява ОСОБА_1
була визнано неподаною та повернута.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати та
справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Зокрема, апелянт посилається на те, що,
визнаючи неподаною та повертаючи
позовну заяву з тих підстав, що
позивачем не зазначено ціну позову, суд
першої інстанції не взяв до уваги, що
ОСОБА_1 ставить питання про стягнення з
відповідача на його користь заробітної
плати за період з 01.09.2013 року по 01.03.2014
року з урахуванням компенсації за
затримку її виплати, не зазначаючи при
цьому суму, оскільки у нього немає
можливості її розрахувати, у зв'язку з
чим позивачем було заявлено клопотання
про витребування відповідних довідок у
відповідача.

Посилання суду першої інстанції
на те, що позивачем в позовній заяві не
викладено обставини, якими він
обґрунтовує свої позовні вимоги, на
думку апелянта, є помилковим, оскільки
ОСОБА_1 у позові зазначено всі відомі
йому обставини.

Крім того, апелянт зазначив, що
посилання суду на те, що позивачем не
зазначено та не надано докази, які б
підтверджували обставини викладені у
позові, не є підставою для відмови у
відкритті провадження, оскільки
відповідно до вимог ст.27 ЦПК України,
сторона зобов'язана подати докази до
початку розгляду справи по суті.

Визнаючи неподаною та повертаючи
позовну заяву ОСОБА_1, з тих підстав, що
в відповідно до ч.3 ст.118 ЦПК України
позовна заява щодо вимог, визначених у
частині першій ст. 96 цього Кодексу, може
бути подана тільки в разі відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу або скасування його судом, суд,
на думку апелянта не врахував, що
зазначені положення стосуються
стягнення нарахованої, але не
виплаченої суми заробітної плати, в
той час як ОСОБА_1 ставить питання про
стягнення не нарахованих сум
заробітної плати.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи
позовну заяву ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до ч.3 ст.118 ЦПК України позовна заява
щодо вимог, визначених у частині першій
ст. 96 цього Кодексу, може бути подана
тільки в разі відмови у прийнятті заяви
про видачу судового наказу або
скасування його судом.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком суду з огляду на
наступне.

Згідно ст. 233 КЗпП України у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом про
стягнення заробітної плати та
компенсації за затримку її виплати,
тобто спір виник з приводу з трудових
правовідносин і цей спір підлягає
розгляду у порядку цивільного
судочинства.

До неналежно оформленої позовної заяви
застосовуються положення статті 121 ЦПК
України.

Частина 2 ст.121 ЦПК України зазначає,
якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк не виконає вимоги,
визначенні статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд
першої інстанції, на думку колегії
суддів, дійшов посилкового висновку
про те, що відповідно до ч.6 ст.119 ЦПК
України до позовної заяви, що подається
у випадках визначених частиною третьою
ст. 118 цього Кодексу, мають бути додані
копії ухвал про відмову у прийнятті
заяви про видачу судового наказу або
ухвали про скасування судового наказу.

Частина перша ст. 96 ЦПК України
зазначає, що судовий наказ може бути
видано у разі, якщо заявлено вимогу про
стягнення нарахованої, але не
виплаченої працівникові суми
заробітної плати.

Згідно ч.3 ст. 118 ЦПК України, позовна
заява щодо вимог, визначених у частині
першій ст.96 цього Кодексу, може бути
подана тільки в разі відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу або скасування його судом.

Не звернувши увагу на клопотання
позивача про витребування у
відповідача довідки про розмір
заборгованості по заробітній платі та
не з'ясувавши розмір нарахованої
позивачу заробітної плати у період з
01.09.2013 року по 01.03.2014 року, суд
першої інстанції дійшов передчасного
висновку щодо застосування вимог ст.ст.
96, 118 ЦПК України та безпідставно
повернув позивачу його позовну заяву.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
порушено порядок, встановлений
процесуальним законодавством для
прийняття позовної заяви, а тому
ухвала судді підлягає скасуванню на
підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України з
направленням справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.312,
ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного
суду м.Кривого Рогу від 12 травня 2014
року скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: