Провадження № 2/380/149/14
Справа № 380/456/14-ц
Рішення

іменем
України

15 липня 2014 року Тетіївський районний
суд Київської області в складі :

головуючого судді :
Архангельського А.М.

при секретарі :
Мирончук О.Р.

з участю адвоката:
ОСОБА_1 на стороні відповідача та
представника третьої особи Гончарової
О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тетієві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третьої особи Служби у справах
дітей Тетіївської РДА про позбавлення
батьківських прав,

встановив :

ОСОБА_3 (далі Позивачка) просить
суд позбавити ОСОБА_4 (далі Відповідач)
батьківських прав відносно їх
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що
Відповідач, не зважаючи на те, що він є
батьком неповнолітньої дитини, з
лютого 2011 року ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків, матеріальної допомоги на
утримання сина не надає, не цікавиться
його життям, не піклується про його
здоров'я, про його фізичний та
моральний розвиток. В серпні 2011 року
вона вдруге одружилася з ОСОБА_7, від
даного шлюбу мають неповнолітню дочку.
Чоловік достатньо приділяє уваги
вихованню та утриманню обох дітей. Син
ОСОБА_6 достатньо часу проводить з
ОСОБА_7, разом вони відвідують
тренувально-оздоровчі секції.
Відношення між сином та другим
чоловіком склалися як між батьком та
чином,Син називає другого чоловіка
батьком. А тому в інтересах дитини, для
її нормального фізичного та
психологічного розвитку позивачка
просить позовні вимоги задоволити.

В судовому засіданні Позивачка позовні
вимоги про позбавлення Відповідача
батьківських прав підтримала.

Відповідач проти позову
заперечує та суду показав, що після
розлучення в 2011 році Позивачка з сином
проживала в іншій області. З метою
спілкування з сином він декілька раз
їздив зі знайомими в с. Плисків,
Погребищенського району Вінницької
області до будинку батьків Позивачки,
але бувша дружина всілякими методами
не дозволяла йому зустрічатися з сином
та приймати участь у його вихованні. По
питанню участі у вихованні сина він не
звернувся до служби у справах дітей.
Лише після рішення Служби у справах
дітей Тетіївської
райдержадміністрації в листопаді 2013
року він усвідомив свою
відповідальність та намагався
зустрітися з сином. Після звернення
Позивачки до суду він декілька раз
їздив у село де мешкав син, але йому не
вдалося зустрітися та поспілкуватися з
сином. Матеріальну допомогу на сина він
надавав, хоч і не регулярно через
специфіку роботи.

Представник третьої особи: Служби у
справах дітей при Тетіївській районній
державній адміністрації Гончарова О.В.
підтвердила, що в листопаді служба у
справах дітей не заперечувала проти
позбавлення Відповідача батьківства,
але в даний час вона вирішення цього
питання покладає на розсуд суду.

Суд, розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення сторін,
представника служби у справах дітей
при Тетіївській райдержадміністрації,
покази свідків, та пояснення
малолітнього сина сторін ОСОБА_6 в
присутності дитячого психолога та
дослідивши письмові вважає, що позовні
вимоги обґрунтовані виходячи з
наступних обставин.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що сторони одружилися 10.06.2006 року. Від
даного шлюбу у них, ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_6. Спочатку сторони
проживали в АДРЕСА_1 у батьків
Відповідача, а після народження дитини
Позивачка разом з дитиною, за згодою
Відповідача, переїхала проживати до
своїх батьків у АДРЕСА_2. В лютому 2011
року рішенням Тетіївського районного
суду шлюб між сторонами був розірваним
та поставлено стягнути з Відповідача
на користь Позивачки аліменти на
утримання сина. В грудні 2011 року за
позовом Відповідача, рішенням
Тетіївського районного суду визнано
Позивачку такою, що втратила право на
проживання у квартирі АДРЕСА_1, та разом
з неповнолітнім сином знято з
реєстрації, в якому також зазначено, що
Відповідачка з 14.05.2009 року без поважних
причин не проживає в м. Тетієві. Окрім
того, судом встановлено, що Позивачка
05.08.2011 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7,
від якого ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася
дочка ОСОБА_10. Позивачка з новим
чоловіком проживала деякий час у с.
Плисків Погребищенського району
Вінницької області., а в 2014 році
переїхала з сім'єю у м. Вінниця.

Встановлені обставини
підтверджуються: поясненнями сторін,
копіями свідоцтв про народження сина
сторін (а.с. 9), копією рішення
Тетіївського райсуду від 16.02.2011 року
про розлучення сторін (а.с.10), копією
Рішення Тетіївського районного суду
від 09.12.2011 року визнання Позивачки
такою, що втратила право на проживання
(а.с.11), копією свідоцтва про одруження
Позивачки з ОСОБА_7 (а.с.8), довідкою про
склад сім'ї Позивачки (а.с.16).

Крім того, в судовому засіданні із
пояснень Позивачки, які
підтверджуються рішенням Тетіївського
райсуду від 16.02.2011 року та довідками
№5518 від 20.09.2013 року та від 15.07.2014 року
встановлено, що Відповідач не
регулярно надавав матеріальну
допомогу на утримання сина, що змусило
Позивачку звернутися до суду, але і
після рішення суду до звернення
Позивачки в суд з даним позовом, станом
на 21.03.2014 року Відповідач мав
заборгованість по аліментах в сумі 10353
грн.(а.с. 18, 131).

Також із пояснень свідка ОСОБА_11 судом
установлено, що дійсно в 2013 році до її
сина в с. Плисків Погребищенського
району Вінницької області з товаришем
приїжджав Відповідач, який був в
нетверезому стані. Вона запропонувала
йому відвідати свого сина ОСОБА_6, але
Відповідач відмовився вказавши, що у
нього немає подарунка для сина.

Свідок ОСОБА_12 показала, що вона працює
в дитячому закладі в с. Плисків, який
відвідує син Відповідача ОСОБА_6. З
вересня 2010 року Відповідач в дитячий
садок до сина не приходив, не цікавився
його життям, не приймав участі у його
вихованні.

Ці ж самі обставини підтверджуються
довідкою - актом про невідвідування
дітей батьками від 15.07.2013 року.

Із показів свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14 та
ОСОБА_15 встановлено, що вони разом з
Відповідачем в 2013 році та в червні 2014
року їздили в с. Плисків
Погребищенського району Вінницької
області , де їх товариш, Відповідач по
даній справі хотів зустрітися з сином,
але зустріч не відбулася, оскільки син
був відсутній в будинку своєї бабушки.

Із довідки 3 20 від 16.07.2013 року, що
Відповідач за вчинення хуліганських
дій 11.04.2013 року притягувався до
адміністративної відповідальності за
вчинення дрібного хуліганства.

Крім того, придачі пояснень з участю
психолога малолітній син Відповідача в
судовому засіданні пояснив, що
Відповідача він не знає, а його татом є
ОСОБА_7, з яким гуляє та ходить на
тренування.

Таж судом встановлено із копії заяв від
10 та 12 червня 2014 року Відповідач
звертався в Службу у справах дітей та
сім'ї Погребищенської РДА Вінницької
області, та до завідуючої дитячим
навчальним закладом в с. Плисків
Погребищенського району Вінницької
області в яких просив надання йому
можливості спілкуватись з сином та
приймати участь у його вихованні.

Із висновку Служби у справах дітей та
сім'ї Тетіївської
райдержадміністрації за № 01-13/512
встановлено, що станом на 1.11.2013 року,
Відповідач не виконував жодних
покладених законом на батька
обов'язків по відношенню до свого сина,
не спілкувався з сином, не турбувався
про його здоров'я, фізичний духовний та
моральний розвиток, не допомагав
матеріально, не проявляв інтерес в
подальшій долі дитини. На підставі
вищезазначених обставин, служба у
справах дітей та сім'ї прийшла до
висновку, виходячи з інтересів дитини
про доцільність позбавлення
Відповідача батьківських прав, щодо
свого неповнолітнього сина ОСОБА_6.

Аналізуючи в судовому засіданні
установлені обставини суд приходить до
слідую чого висновку.

Так, відповідно до ч.1-3 ст.150 Сімейного
кодексу України одними із основних
обов'язків батька є виховання дитини в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, зобов'язані
забезпечувати здобуття дитиною освіти,
готувати її до самостійного життя.

Як встановлено в судовому засіданні
Відповідач не виконував своїх
батьківських обов'язків по утриманні і
вихованні свого сина Як зазначив
Відповідач в позові до суду про втрату
Позивачкою права на житло в м. Тетієві,
та в рішенні суду від 09.12.2011 року
сторони фактично не проживають з 14.05.2009
року, Відповідач не регулярно надавав
матеріальну допомогу синові, що
змусило позивачку звернутися до суду з
позовною заявою про стягнення
аліментів на неповнолітнього сина. Не
зважаючи на прийняте рішення
Відповідач аліментів повністю не
виплачував і станом на час подачі
Позову в суд має заборгованість по
аліментах в сумі 10353 грн. Крім того суд
вважає, що відповідач не піклувався про
здоров'я дитини про його фізичний,
духовний та моральний розвиток. Як
встановлено судом малолітньому сину
ОСОБА_6 йде 7 рік. За своє життя хлопчик
батька не бачив та не знає його, що він
підтвердив в судовому засіданні. На
думку суду Відповідач не бажав
приймати участь у вихованні сина.
Ствердження Відповідача, що він в 2013
році та 2014 році намагався зустрітись з
сином, поспілкуватись з поцікавитись
його життям на думку суду не знайшли
свого підтвердження в судовому
засідання. Дійсно в суді встановлено,
що Відповідач декілька раз приїжджав у
с. Плисків Погребищенського району
Вінницької області до сина, але як
пояснила свідок ОСОБА_11 був в стані
алкогольного сп'яніння та відмовився
побачитись з сином через відсутність
подарунку. Що стосується поїздки
Відповідача в теж село після подачі
позову до суду, то суд розцінює дану
поїздку, як не з метою виконання з
батьківського обов'язку, а з метою
переконати суд, що Відповідач
усвідомив свої помилки, хоч самі дії
Відповідача, а саме спілкування з
матір'ю Позивачки, яке фіксувалося
фотоапаратом, а перебуваючи в дитячому
садку та сільській раді Відповідач
просив підтвердити сам факт
перебування в цих установах, а не
бажання побачитись з сином.

А тому в силу вищенаведених обставини,
враховуючи висновку Служби у справах
дітей та сім'ї Тетіївської
райдержадміністрації за № 01-13/512 від
01.11.2013 року та в силу вимог п.2 ч.1 ст.164
Сімейного кодексу України суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.10,60,208,209,212-215,218,294 ЦПК
України, ст.ст.150-155,164 Сімейного Кодексу
України, суд ,-

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4
третьої особи Служби у справах дітей
Тетіївської РДА про позбавлення
батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця та жителя АДРЕСА_1
батьківських прав відносно його
неповнолітнього сина ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення .

Суддя
Архангельський А.