У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.,

при секретарі: Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Свалявського районного суду
від 10 червня 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Закарпаттяобленерго» в
особі Свалявського району електричних
мереж до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування збитків, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку
рішення Свалявського районного суду
від 10.06.2014 року, яким позов Публічного
акціонерного товариства
«Закарпаттяобленерго» в особі
Свалявського району електричних мереж
(далі по тексту Свалявський РЕМ) до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
збитків - задоволено частково. Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь Свалявського РЕМ
суму завданих збитків в розмірі 9483,23
грн. та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову. Зокрема зазначає, що ніякого
відношення до даної квартири немає, так
як її власником є ОСОБА_3 Вказує, що
працівники позивача порушили чинне
законодавство, оскільки він не зміг
бути присутнім на засіданні комісії, що
розглядала акт, чим порушено п.53 ПКЕЕН.
Вважає, що нарахування повинно
проводитись у межах річного терміну.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне в її
задоволенні відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що
18.05.2012 року працівниками Свалявського
РЕМ в ході проведення обстеження
електроустановки споживача в будинку
за адресою АДРЕСА_1, виявлено
самовільне підключення електричних
установок, струмоприймачів або
електричної проводки до електричної
мережі, а саме: змонтована розетка зі
схованою електропроводкою, включені
навантаження на дану розетку,
електролічильник не працює.

По факту виявленого порушення,
відповідно до п.53 ПКЕЕН складено Акт
№97338 від 18.05.2012 року (а.с.4). Даний акт
підписано працівниками позивача та
ОСОБА_2 і в ньому зазначено, що останній
зауважень немає.

22.05.2012 року проведено засідання комісії
з розгляду Актів про порушення ПКЕЕН
Свалявського РЕМ та прийнято рішення
провести нарахування розміру
відшкодування збитків згідно Методики
та ПКЕЕН за останні три роки, що
передували дню виявлення порушення,
тобто з 18.05.2009 року по 18.05.2012 року та
визначено суму збитків у розмірі 9483,23
грн. (а.с.5, 44).

Задовольняючи позов частково та
стягуючи з ОСОБА_2 зазначену суму, суд
першої інстанції виходив з того, що
останній порушив ПКЕЕН і тому
зобов'язаний відшкодувати збитки
відповідно до розрахунку.

З даним висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки він ґрунтується на нормах
матеріального права та
підтверджується обставинами справи.

Колегія суддів відхиляє посилання
апелянта, що він не має відношення до
квартири та не причетний до виявленого
правопорушення, зважаючи на наступне.

Так, дійсно відповідно до свідоцтва про
право власної на нерухоме майно
власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3
(а.с.24).

Разом з тим виходячи з приписів ст. 714 ЦК
України та ПКЕЕН послуги щодо
енергопостачання надаються
енергопостачальником споживачу, який
може бути відмінним від власника житла,
а тому саме споживач повинен
відшкодовувати збитки у разі виявлення
порушень ПКЕЕН.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції ОСОБА_3 є матір'ю відповідача
ОСОБА_2, однак останні 5 років проживала
в Німеччині (а.с.50, 51).

Колегія суддів враховуючи наведене, а
також те, що ОСОБА_2 надав доступ
працівникам позивача до квартири та
підписав Акт, погоджується з висновком
суду першої інстанції, що саме він є
споживачем послуг з енергопостачання
та повинен відповідати за порушення
ПКЕЕН.

Також безпідставним є посилання
апелянта на необхідність проведення
нарахування в межах річного строку з
наступних підстав.

Згідно п.3.3 Методики розрахунок
вартості необлікованої електричної
енергії здійснюється:

за добовою величиною розрахункового
споживання електричної енергії;

за тарифами (цінами) для населення, що
діяли в період, за який розраховується
розмір вартості необлікованої
електричної енергії;

за кількістю днів:

При цьому абзацом другим підпункту а)
п.3.3 Методики передбачен6о, що якщо
споживач установив пристрій, що
занижує покази приладу обліку, вчинив
інші дії, що призвели до споживання
необлікованої електричної енергії,
виявити які представники
постачальника електричної енергії під
час проведення контрольного огляду
приладу обліку не мали можливості,
споживачу робиться перерахунок за
спожиту електричну енергію з дати
останньої технічної перевірки або
допуску електроустановки споживача в
експлуатацію (якщо технічна перевірка
в період з дати допуску
електроустановки споживача в
експлуатацію до дати виявлення
порушення не проводилась) чи набуття
прав власності на об'єкт (приміщення),
але не більше ніж за три роки.

З матеріалів справи вбачається, що
технічна перевірка електроустановки
споживача до дати виявлення порушення
не проводилась, а тому Свалявський РЕМ
правомірно здійснив нарахування
вартості не облікованої енергії за
трирічний період.

При цьому посилання апелянта на пп. «б»
п.3.3 Методики не може бути взято до
уваги, оскільки ним здійснено
самовільне підключення поза приладом
обліку (прихована розетка), внаслідок
чого електрична енергія не
обліковувалася (при включеному
навантаженні на розетку лічильник не
працював), а відтак позивачем
правомірно здійснено розрахунок
відповідно до абзацу другого підпункту
а) п.3.3 Методики.

Що стосується доводів апеляційної
скарги щодо розгляду акту комісією за
відсутності відповідача, то апелянтом
жодним чином не обґрунтовано яким
чином його присутність могла вплинути
на розгляд акту, зокрема щодо
правильності розрахунку. Розрахунок
зроблений працівниками позивача
згідно Методики та не викликає
сумнівів у колегія суддів, а відтак
сама по собі відсутність споживача на
засіданні комісії не може бути
підставою для зміни чи скасування
судового рішення, так як це лише
формальні підстави (ч.2 ст. 308 ЦПК
України).

Таким чином, суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи та
вирішив її відповідно до вимог
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
що у відповідності до положень ст. 308
ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги та залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду
від 10 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
постановлення і може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді