УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 року

м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м.
Києва Українець В.В., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про захист честі, гідності,
зобов'язання вчинити дії,
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

17 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3
Свої вимоги мотивує тим, що був
відповідачем у справі за позовом
ОСОБА_4 про розірвання договору
довічного утримання. Під час розгляду
справи відповідачі були свідками в
справі та надали неправдиві покази,
ображали його своєю лайкою,
принижували його честь своїми
образами, їх звинувачення чули багато
осіб. Просить суд ухвалити рішення,
яким: зобов'язати відповідачів
вибачитись у нього при свідках за
приниження його честі та гідності та
розповсюдження відомостей, які не
відповідають дійсності; стягнути з
кожного відповідача на його користь по
20000 гривень.

Ухвалою судді Солом'янського районного
суду міста Києва від 24 липня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху
та надано строк на усунення її
недоліків терміном п'ять днів з дня
отримання копії ухвали, шляхом подачі
нової позовної заяви, з урахуванням
вимог викладених в ухвалі. Роз'яснено,
що в разі невиконання вимог, зазначених
в ухвалі, позовна заява буде вважатися
неподаною та повернута позивачеві.

Відповідно до цієї ухвали, позовна
заява не відповідає вимогам пунктів 3, 5,
6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, відповідно до
яких позовна заява повинна містити:
зміст позовних вимог, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
та зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Так, позивач посилається на
розповсюдження відповідачами
недостовірної інформації щодо нього.
Разом з тим, позовна заява не містить
відомості в який спосіб поширена
інформація та якому колу осіб стала
відома, не зазначено час і осіб, яким
така інформація повідомлена та не
зазначені докази на підтвердження
таких обставин. Позовна заява повинна
містити зазначення доказів по кожному
випадку поширення недостовірно
інформації та вплив її репутацію
позивача по кожному епізоду поширення
конкретної недостовірної інформації. У
поданій позовній заяві вказано лише
про факт поширення інформації, проте не
зазначено яким чином ця інформація
вплинула на його честь та гідність,
яким чином та які саме його немайнові
права порушені відповідачами. Фактично
позовна заяви ґрунтується на пояснення
позивача без зазначення доказів на
підтвердження викладених обставин.

Позивачем заявлена вимога про
зобов'язання відповідачів вибачитись у
нього при свідках, проте така вимога не
є чіткою та зрозумілою для виконання. У
описовій частині позову не вказано в
який спосіб та шляхом вчинення яких дій
має відбутись таке вибачення, при яких
свідках має відбутись вибачення, в якій
формі, не зазначено спосіб, у який
позивач бажає, щоб відповідачі
спростували недостовірну інформацію
та не зазначив текст вибачення, які б
він хотів отримати від відповідачів,
строки такого вибачення. Без
зазначення таких даних вимоги позивача
є нечіткими. Рішення суду, у випадку
задоволення позову, має бути чітким та
зрозумілим, зокрема, для державного
виконавця.

Порушуючи питання про відшкодування
моральної шкоди, позивач у своїй заяві
не навів обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому ця
шкода полягає, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Позивачу слід зазначити, яку саме
моральну шкоду завдав йому кожний з
відповідачів, в яких діях та в яких саме
діях кожного з відповідачів це
виразилось.

Позивач додав до позовної заяви
квитанцію про сплату судового збору,
проте вона містить виправлення в особі
платника, фактично у квитанції
зазначені дані іншої особи, кошти
сплачені не на той рахунок.

Відповідно до ставок Закону України
«Про судовий збір» ОСОБА_1 слід
сплатити судовий збір у розмірі 243
гривні 60 копійок за вимоги немайнового
характеру на рахунок № 0010,
Банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві, код
отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код
банку отримувача (МФО): 820019, код
класифікації доходів бюджету: 22030001,
отримувач коштів: УДК у Солом'янському
районі м. Києві.

На виконання вимог ухвали позивач
подав нову позовну заяву, проте
недоліки первісної заяви не усунув.
Нова позовна заява фактично ідентична
за змістом первинному позову.

Вбачається, що позивачем нова позовна
заява з усуненими недоліками до суду не
подана.

Позивачем лише усунуто недолік щодо
сплати судового збору та надано
квитанцію про сплату 243 гривень 60
копійок судового збору.

Всі інші вимоги ухвали щодо змісту
позовних вимог та способів захисту
порушеного права залишились
невиконаними.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору,
а також оплатить витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, позовна заява
вважається поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

З огляду на наведене, враховуючи, що
позивач вимоги ухвали від 24 липня 2014
року не виконав, для виконання мав
достатньо часу, наслідки невиконання
йому були роз'яснені, позовну заяву
слід визнати неподаною та повернути
позивачу.

Згідно квитанції № 0.0.285277960.1 від 04
серпня 2014 року позивач при зверненні до
суду сплатив 243 гривні 60 копійок через
ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір» сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі повернення заяви
або скарги.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про судовий збір», 119-121 ЦПК України,
суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про захист честі, гідності,
зобов'язання вчинити дії,
відшкодування моральної шкоди вважати
неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Зобов'язати Управління державного
казначейства у Солом'янському районі м.
Києва повернути ОСОБА_1 243 гривні 60
копійок, внесені ним через ПАТ КБ
«ПриватБанк» згідно квитанції №
0.0.285277960.1 від 04 серпня 2014 року як судовий
збір при подачі позову.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя: