Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/3105/14
Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської
А.В.

При секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 27 травня 2014 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернулося до суду з позовом ОСОБА_3. та
ОСОБА_4, про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідно до укладеного кредитного
договору від 20.06.2008 року між АКІБ
«УкрСибббанк» (з 2009 року ПАТ
«УКрСиббанк) та відповідачем ОСОБА_3
останній отримав кредит у розмірі 125 000
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі,
передбаченому п. 1.3 кредитного договору
з кінцевим терміном повернення не
пізніше 20.06.2018 року

В забезпечення виконання зобов"язань
за зазначеним кредитним договором 20
червня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки, згідно якого
боржник і поручитель зобов'язались
нести солідарну відповідальність
перед банком в повному обсязі за
зобов'язаннями боржника ОСОБА_3, що
виникли з кредитного договору.

У зв'язку з невиконанням умов
вищезазначеного кредитного договору у
відповідача утворилась заборгованість
станом на 10.01.2014 року в загальному
розмірі 124 607,47 доларів США.

На підставі зазначеного позивач
просить суд стягнути солідарно з
відповідачів вказану заборгованість
та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 27 травня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
на користь ПАТ «УкрСиббанк» по
кредитному договору 0 від 20.06.2008
року: заборгованість за кредитом в сумі
84 767,30 доларів США, заборгованість по
процентам за користування кредитом в
сумі 33 606,35 доларів США, пеню за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом в сумі 24 089,29 грн., пеню за
несвоєчасне погашення процентів в сумі
25 737,62 грн.; та судовий збір у сумі 3654 грн.
В частині стягнення пені в доларах США
відмовлено

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_3,
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на необґрунтованість,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення
по суті позовних вимог.

Сторони, в тому й числі скаржник, будучи
своєчасно та належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи до апеляційного суду не
з"явилися, про причини неявки суд не
повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК
України особи, які беруть участь у
справі, зобов"язані добросовісно
здійснювати свої процесуальні права і
виконувати процесуальні обов"язки.
Крім того, апеляційна скарга не містить
доводів щодо дослідження нових доказів
у справі. Викладені в ній доводи не
можуть бути доповнені на даний час,
оскільки це заборонено ст. 300 ЦПК
України.

Виходячи з наведеного та у
відповідності до вимог ст. 305 ЦПК
України, колегія суддів не вбачає
поважності причин неявки апелянта, ПАТ
УкрСиббанк», ОСОБА_4 в судове засідання
і вважає, що їх неявка, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із того,
що ОСОБА_3 порушив умови кредитного
договору, внаслідок чого за ним
утворилась заборгованість, у зв"язку з
цим він має повернути кошти солідарно з
поручителем ОСОБА_4 на підставі ст. ст.
1050, 554 ЦК України, умов кредитного
договору та договору поруки. При цьому
суд також виходив з ч. 3 ст. 533 ЦК
України використання іноземної валюти,
а також платіжних документів в
іноземній валюті при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями допускається у
випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом.

З таким висновком суду можна
погодитись.

Судом установлено, що 20.06.2008 року між
АКІБ «УкрСибббанк» ( з 2009 року ПАТ
«УкрСиббанк) та відповідачем ОСОБА_3
був укладений кредитний договір №
0 відповідно якого останній
отримав кредит у розмірі 125 000 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом протягом
перших 30 календарних днів в розмірі 15%
річних, після закінчення цього строку
та кожного наступного місяця
кредитування процентна ставка
підлягає перегляду відповідно до умов
договору, з кінцевим терміном
повернення кредиту не пізніше 20 червня
2018 року.

В забезпечення виконання зобов"язань
за зазначеним кредитним договором 20
червня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки, згідно якої
боржник і поручитель зобов'язались
нести солідарну відповідальність
перед банком в повному обсязі за
зобов'язаннями боржника ОСОБА_3, що
виникли з кредитного договору.

У зв'язку з невиконанням умов
вищезазначеного кредитного договору
згідно розрахунку у відповідача
утворилась заборгованість станом на
10.01.2014 року в загальному розмірі 124 607,47
доларів США,, що по курсу НБУ станом на
10.01.2014 року 7, 993 грн. за 1 долар
еквівалентно 995 987 грн.50 коп. з яких:
заборгованість за кредитом в сумі 84 767,30
доларів США,( що еквівалентно 677545, 03
грн.); заборгованість по процентам за
користування кредитом в сумі 33 606,35
доларів США,( еквівалентно 268615, 56 грн);
пеню за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом в сумі 3013, 80
дол. США (еквівалентно 24 089,29 грн.), пеню
за несвоєчасне погашення процентів в
сумі 3220, 02 дол. США ( еквівалентно 25 737,62
грн., пеня нарахована за період з 10.01.2013
року по 10.01.2014 року ( а.с. 26-30).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено,
що відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов"язання,
забезпеченою порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

У порушення умов кредитного
договору, погашення частини кредиту та
нарахованих за його користування
процентів у передбачений строк не
відбулося.

У п. 14 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі" роз'яснено, що суд має
право ухвалити рішення про стягнення
грошової суми в іноземній валюті з
правовідносин, які виникли при
здійсненні валютних операцій, у
випадках і в порядку, встановлених
законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України,
Декрет Кабінету Міністрів України від
19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю").

Ураховуючи те, що виконання
договірних зобов'язань в іноземній
валюті не суперечить чинному
законодавству, разом зі стягненням
заборгованості в іноземній валюті суд
має право стягнути й проценти за
кредитним договором в іноземній
валюті, оскільки такий процент є не
фінансовою санкцією, а є платою за
користування грошима.

Проте фінансові санкції за
несвоєчасне повернення кредиту у
вигляді пені та штрафу можуть бути
застосовані лише у випадках
прострочення грошового зобов'язання у
гривні.

Суд першої інстанції врахував
фактичні обставини справи, вимоги
закону, надав оцінку доказам у справі і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, які
зводяться до того, що ОСОБА_3 за
зазначеним кредитним договором
отримав не 125000 доларів США , а 100000
доларів США не заслуговують на увагу,
оскільки спростовуються п. 1.1 договору
кредиту від 20 червня 2008 року, в якому
зазначено, що Банк надає, а ОСОБА_3
приймає кредитні кошти в розмірі 125000
доларів США, договір був підписаний
ОСОБА_3 , графіком погашення кредиту,
який також був підписаний ОСОБА_3 і з
якого вбачається, що останній отримав
кредит у сумі 125000 доларів США ( а.с. 13-14).
З розрахунку заборгованості за
вищезазначеним кредитним договором
також вбачається, що відповідач
погашав заборгованість виходячи з суми
кредитного договору в розмірі 125000
доларів США ( а.с. 26-28).

На підставі наведеного, колегія
суддів вважає, що судом повно і
всебічно з"ясовані обставини справи,
висновки відповідають цим обставинам і
набутим доказам, характер
правовідносин між сторонами
визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
при розгляді спору не порушені,
застосовані правильно, ухвалено
законне і обґрунтоване рішення, а інші
доводи апеляційної скарги є
неспроможними та не обґрунтованими і
не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 , 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 27 травня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: