Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Беспалько
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 323/4264/13-ц
Справа № 22ц-778/3412/14
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20.06.2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів за кредитним
договором, -, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" (далі-Банк) звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів за кредитним
договором, посилаючись на те, що за
договором кредитного ліміту від 27.03.2006
року відповідач одержав в Банку 2500 грн.
з виплатою 36% річних на строк який
співпадає зі строком кредитної картки.
Про те свої зобов'язання щодо
своєчасного повернення кредиту та
відсотків за користування кредитом на
виконує. У зв'язку з цим виникла
заборгованість на загальну суму 25 727
грн. 16 коп., із яких: 6997 грн. 84 коп. -
заборгованість за кредитом, 17028 грн. 03
коп. - заборгованість у зв'язку з
несплатою процентів, 500 грн. штраф
фіксована частина та 1201 грн. 29 коп.
штраф процентна складова.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20.06.2014 року
заявлені вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач просив
скасувати ухвалене рішення, так як на
його думку суд неправильно з'ясував
обставини справи та неправильно
визначився з нормами матеріального
права щодо наслідків спливу строків
позовної давності.

Заслухавши представника банку,
вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду дійшла до
висновку, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє скаргу, якщо
встановлює, що суд першої інстанції
постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи видно, що 27.03.2006
року відповідач одержав в Банку 2500 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 36 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом і з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки (а.с.6).

Свої зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом позичальник не
виконував належно. У зв'язку з цим
виникла заборгованість на загальну
суму 25 727 грн. 16 коп., із яких: 6997 грн. 84
коп. - заборгованість за кредитом, 17028
грн. 03 коп. - заборгованість у зв'язку з
несплатою процентів, 500 грн. штраф
фіксована частина та 1201 грн. 29 коп.
штраф процентна складова (а.с.4-5).

Як вбачається із змісту заяви,
позичальник ознайомився і погодився з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг а також Тарифами
банку, які були надані йому для
ознайомлення в письмовому вигляді
(а.с.6-б).

Своїм підписом ОСОБА_1 ствердила факт
отримання повної інформації про умови
кредитування в Приватбанку.

Відповідно до вимог ст.207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Підписавши 27.03.2006 року заяву про
отримання банківської послуги у формі
кредиту в сумі 2500 грн. із визначенням
строку дії, порядку погашення, базової
процентної ставки та розміру комісії,
відповідач уклав договір про надання
банківських послуг у письмовій формі.

У ст.526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За нормами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК
боржник зобов'язаний мав би сплатити
позивачу всі нараховані і несплачені
суми за умовами договору.

За змістом Договору повний розрахунок
за кредитом мав бути виконаний
протягом строку кредитного ліміту який
співпадає зі строком дії кредитної
карти (а.с.6).

Відповідно до статті 256 ЦК позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

У судовому засіданні встановлено, що за
згаданим кредитним договором була
отримана одна картка, дія якої
припинилася починаючи з червня 2013
року(довідка Банку).

Звернення банку до суду здійснено у
жовтні 2013 року, тобто в межах
загального строку позовної давності.

Позовна давність існує в цивільному
праві у першу чергу з метою захисту
інтересів боржника.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до ухвалення рішення (ст.267 ч.3
ЦК).

У апеляційному суді із пояснень
відповідача та його представника було
достеменно з'ясовано, що боржник не
звертався до суду з відповідним
клопотанням про застосування
наслідків спливу строків позовної
давності.

Видається, що аргументи скарги з цього
питання не є виправданими.

Беручи до уваги наведене, районний суд
правильно вирішив справу і ухвалив
законне рішення, а тому скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20.06.2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: Судді: