РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8943/14-ц

№/п 2/643/3504/14

22.07.2014 року Московський районний суд
м.Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

за участю секретаря - Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про надання дозволу на
тимчасовий виїзд дитини за кордон,

ВСТАНОВИВ:

До суду 18.06.2014 року надійшла вище
вказана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
в якій позивач просить надати їй дозвіл
на оформлення документів для вивозу за
межі України до США ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_8, без згоди її батька ОСОБА_2
та надати дозвіл на вивіз за межі
України до США в її супроводі ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_8, на строк три роки,
починаючи з 01.10.2014року по 30.09.2017року без
згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

В обґрунтування позову позивачка
посилається на те, що вона перебувала з
відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому
шлюбі, який було розірвано 14 квітня 2004
року. Під час шлюбу з відповідачем у них
народилася донька ОСОБА_3, яка на даний
час є неповнолітньою. Після розірвання
шлюбу донька постійно проживає разом з
нею і знаходиться на її утриманні.
Відповідач за рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 25.09.2008 р.
зобов'язаний сплачувати аліменти на
утримання дитини, однак аліменти не
сплачує, має заборгованість по сплаті
аліментів у розмірі 26576грн.75коп., з
донькою спілкується нерегулярно, лише
по телефону, незважаючи, що проти його
спілкування з донькою вона не
заперечує. На даний час вона перебуває
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 та має
ще двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 Починаючи з листопада 2009року,
вона не працює, знаходиться у відпустці
по догляду за дитиною до досягнення нею
3-річного віку. Всі витрати на утримання
сім'ї, а саме: її, дочок ОСОБА_3, ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 несе її чоловік ОСОБА_4
Нещодавно її чоловіку ОСОБА_4
запропонували переїхати на тимчасове
проживання до США на роботу та оформити
контракт з ЕPAM Systems, USA. Він погодився,
оскільки запропоновані умови є
набагато кращими ніж ті, які можуть
бути надані на території України, та
підписав Employment offer letter з ЕPAM Systems, USA., за
умовами якого він зобов'язаний
приступити до виконання робіт 01 жовтня
2014 р. Оскільки час роботи її чоловіка за
кордоном складає три роки, а також
враховуючи складну політичну та
військову ситуацію в Україні, вона
вирішила разом з дітьми (трьома
доньками) поїхати разом з ним до США,
однак, відповідач безпідставно не
надає згоди на виїзд ОСОБА_3 за межі
України. Відповідач запропонував їй
залишити ОСОБА_3 на його утриманні на
території України. Однак вона не можу
цього зробити з ряду причин.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила позов задовольнити, з
підстав викладених у ньому.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
просив у позові відмовити, посилаючись
на те, що він бажає приймати участь у
вихованні доньки, а надання дозволу на
виїзд дитині за межі України на три
роки є грубим порушенням його права на
спілкування з дитиною та на участь у її
вихованні, оскільки за рішенням
Київського районного суду м. Харкова
від 02.07.2009 р. встановлений порядок його
участі у вихованні доньки ОСОБА_3, яким
передбачено його право на побачення з
донькою у першу та третю суботу кожного
місяця з 10 год. до неділі 14 год., також
надано право на організований
відпочинок з донькою один раз на рік
протягом двох тижнів під час літніх
канікул. Він не ухиляється від участі у
вихованні дитини та заінтересований в
проведенні з нею спільного часу,
періодично бачиться з донькою. Крім
того надав до суду письмові
заперечення на позов.

Третя особа - Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради в судове засідання не
з'явилися, про день та час слухання
справи повідомлялися належним чином,
подали до суду заяву з проханням
розглядати справу без участі їх
представника та ухвалити рішення на
розсуд суду виходячи з інтересів
дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вислухавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 з
боку позивача та свідка ОСОБА_9 з боку
відповідача, дослідивши письмові
докази, встановив такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що сторони у
справі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними
було розірвано 14.04.2004 року /а.с.28/.

Від шлюбу у сторін 25 червня 2003 року
народилася донька ОСОБА_3 /а.с.27/.

13 червня 2008 року позивачка уклала шлюб
з ОСОБА_4, та після реєстрації шлюбу
взяла прізвище чоловіка /а.с.6/.

Від шлюбу з ОСОБА_4 позивачка має
двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3
/а.с.22,23/.

Згідно довідки з місця проживання
про склад сім'ї та реєстрацію,
неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8
зареєстрована та проживає разом з
матір'ю ОСОБА_1 /а.с.26/.

Згідно рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 02.07.2009 р.,
що набрало законної сили, ОСОБА_2
встановлений порядок участі у
вихованні доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8,
визначений час побачення ОСОБА_2 з
донькою у першу та третю суботу кожного
місяця з 10-00 год. до неділі 14-00 год. та
надано право на організований
відпочинок ОСОБА_2 з донькою один раз на
рік протягом двох тижнів в період
літніх канікул.

Згідно довідки Московського ВДВС
ХМУЮ від 19.06.2014 р. боржник ОСОБА_2
ухиляється від сплати аліментів на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8,
станом на 01.01.2014 року заборгованість
боржника ОСОБА_2 складає 4725грн.70коп.

Судом встановлено, що чоловіку
позивачки ОСОБА_4 запропонували
переїхати на тимчасове проживання до
США на роботу та оформити контракт з ЕPAM
Systems, USA на що він погодився.

Повідомленням ЕPAM Systems, USA,
підписаним старшим менеджером
О.Бобиною, підтверджується, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5 отримує робочу візу Н1В від
компанії ЕPAM Systems, початковим строком на
3 роки та з 01.10.2014року буде працювати в
офісі компанії ЕPAM Systems, в США. Члени
сім'ї будуть супроводжувати ОСОБА_4 за
візою Н4. Компанія ЕPAM Systems бере на себе
розтрати пов'язані з переїздом ОСОБА_4
та сім'ї до США та працевлаштування.

Оскільки час роботи чоловіка
позивачки за кордоном складає три роки,
а також враховуючи складну політичну
та військову ситуацію в Україні та в
інтересах дітей, ОСОБА_1 вирішила разом
з дітьми (трьома доньками) поїхати до
США з чоловіком.

Відповідач ОСОБА_2 не надає згоди
на виїзд дитині ОСОБА_3 за межі України.

В судовому засіданні, за згодою
батьків була опитана малолітня ОСОБА_3,
яка пояснила суду, що в даний час вона
проживає спільно з мамою, вітчимом та
двома молодшими сестрами однією сім'єю.
Дитині комфортно з матір'ю, вітчимом та
сестричками, оскільки вітчим та мати
приділяють їй багато уваги,
забезпечують матеріально, займаються
її вихованням, між ними існує тісний
контакт та взаєморозуміння. Дівчинка
вказує, що вона дуже бажає виїхати до
США разом із сім'єю, з якою вона
відчуває себе захищеною, вивчати
іноземну мову, пізнавати культуру
іншої держави, вчитися у навчальних
закладах та не хоче жити з батьком,
оскільки, як вбачається з її пояснень,
він неналежним чином виконує свої
батьківські обов'язки. Слід відмітити,
що малолітня ОСОБА_3 досить виважено, не
по дитячому відповідала на поставлені
питання. Дівчинка хвилюється, що
залишиться в Україні без матері та
сестричок.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу
України, здійснення батьківських прав
та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Як визначено ст. 3 Конвенції ООН
про права дитини, в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини. При
цьому переміщення або утримування
дитини розглядаються як незаконні,
якщо: при цьому порушуються права
піклування про дитину, що належать
будь-якій особі, установі або іншому
органу, колективно або індивідуально,
відповідно до законодавства держави, у
якій дитина постійно мешкала до
переміщення або утримування; та у
момент переміщення або утримування ці
права ефективно здійснювалися,
колективно або індивідуально, або
здійснювалися б, якби не переміщення
або утримування.

У відповідності до ст.9 Конвенції
про права дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1989 року - держави-учасниці поважають
право дитини, яка розлучається з одним
чи обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Згідно принципу 6 Декларації про
права дитини від 20 листопада 1959 року,
малолітня дитина не повинна, крім
випадків, коли є виключні обставини,
бути розлученою з матір'ю.

Статтею 18 Конвенції про права
дитини визначено, що, батьки несуть
основну відповідальність за виховання
і розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Відповідно ч.3 ст. 313 Цивільного
Кодексу України, фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження
Правил перетинання державного кордону
громадянами України», Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 р. № 231.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57,
передбачають, що перетинання
державного кордону для виїзду за межі
України громадянами, які не досягли
16-річного віку, здійснюються лише за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Згідно з Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.03.1995 року № 231, відомості про
дітей, які їдуть за кордон разом з
батьками (законними представниками),
вписуються в паспорти батьків чи
одного з батьків (законних
представників) на підставі заяви
громадянина, у чий паспорт вписуються
діти, у разі потреби самостійного
виїзду дитини, яка постійно проживає в
Україні, за кордон оформляється
проїзний документ, а у випадках,
передбачених пунктом 4 цих Правил, -
паспорт (п. 17); оформлення
паспорта/проїзного документа
здійснюється на підставі заяви батьків
(законних представників батьків чи
дітей), а у разі, коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою, - того з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально,
за наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду (п. 18).

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Сімейне законодавство виходить
із принципу повної рівноправності обох
батьків у всіх правах і обов'язках
відносно своїх дітей. Законодавством
визначено права та обов'язки батьків
щодо виховання дитини, при цьому
пріоритетним та принциповим
визначенням є інтереси дитини, що вони
повинні бути непорушними в
незалежності від стосунків батьків між
собою.

Таким чином, виїзд за кордон
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 до США в
супроводі її матері ОСОБА_1 на період з
01.10.2014року по 30.09.2017року відповідає
інтересам дитини, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

В даному випадку виїзд дитини за
кордон не пов'язаний із виїздом на
постійне місце проживання разом із
матір'ю за межами України, і тому
внаслідок ухвалення такого рішення
право батька на піклування,
спілкування чи виховання дитини
ніяким чином не порушується і не
обмежується. Матеріали справи не
містять будь-які докази стосовного
того, що позивачка, заявляючи вказані
позовні вимоги, діє всупереч інтересам
дитини чи наражає дитину на небезпеку.

В той же час, суд приходить до
висновку, що відповідач не довів, що
надання дозволу на виїзд дитини за межі
України до США буде суперечити її
інтересам через соціально-політичний,
санітарно-епідеміологічний стан в цій
країні, кліматичні умови тощо.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10,11, 60, 74, 88, 169, 212-215, 218
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
надання дозволу на тимчасовий виїзд
дитини за кордон задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянці України,
уродженці м.Харкова на оформлення
проїзних документів на право
тимчасового виїзду на період з
01.10.2014року по 30.09.2017року за межі України
до Сполучених Штатів Америки
малолітній дочці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8,
уродженці м.Харкова без згоди та батька
ОСОБА_2.

Надати дозвіл на виїзд за межі
України до Сполучених Штатів Америки
малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8,
уродженці м.Харкова у супроводі матері
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 на період з
01.10.2014року по 30.09.2017року, без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового засідання, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання цього рішення.

Суддя:

Т.М.Довготько