У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 03 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням,

встановив:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про вселення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що з 2003 року
зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1.
Вказана квартира на праві приватної
власності належить його дочці ОСОБА_2,
яка з 2008 року чинить йому перешкоди в
користуванні нею, чим порушує його
права. Вказував, що відповідачка без
його відома встановила металеві двері
і з 15 серпня 2012 року здає квартиру в
найм, про що свідчить договір оренди
квартири. Оскільки на даний час іншого
житла в нього немає, просив вселити
його в спірну квартиру.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2
звернулася до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

В обґрунтування зустрічних позовних
вимог зазначала, що відповідач, без її
згоди, надав в оренду квартиру АДРЕСА_1.
Вказана квартира належить їй на праві
приватної власності. Зазначала, що
ОСОБА_4 на протязі тривалого часу в
квартирі не проживає, здає її в оренду,
чим порушує її права як власника, а тому
просила усунути їй перешкоди в
користуванні власністю, шляхом
визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право
користування спірною квартирою.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 28 березня 2014 року
відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову
про вселення. Зустрічний позов ОСОБА_2
задоволено. Визнано ОСОБА_4 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області області від 03
червня 2014 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 28 березня 2014 року
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
позов ОСОБА_4 про вселення задоволено
частково. Вселено ОСОБА_4 в квартиру
АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог
відмовлено. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції і
задовольняючи позов ОСОБА_4 про
вселення та відмовляючи ОСОБА_2 у
задоволенні позову про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням виходив з того, що
не можливо визнати, що ОСОБА_4 без
поважних причин був відсутній у
спірній квартирі протягом тривалого
часу та те, що він втратив право
користування нею.

Апеляційний суд правильно встановив
характер правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди представника
заявника з висновками суду апеляційної
інстанції та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
у відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
вселення та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк