Провадження №2/193/377/14
Р І Ш Е Н Н Я

14 липня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Палій Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні смт. Софіївка цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Девладівської сільської ради
Софіївського району, заінтересована
особа: відділ Держземагентства у
Софіївському районі, про визнання
права власності на присадибну земельну
ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Софіївського районного суду із
вищевказаною позовною заявою. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається із житлового будинку
та приватизованої присадибної
земельної ділянки площею 0,1558 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Мати позивача - ОСОБА_3 прийняла
вищевказану спадщину після смерті
чоловіка згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом. Мати отримала
свідоцтво про право власності на
будинок, але за життя не встигла
виготовити Державний акт на право
власності на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Позивач є спадкоємцем першої черги
майна померлої за законом. Інші
спадкоємці відсутні.

04 квітня 2014 року позивач звернувся до
приватного нотаріуса Софіївського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
із заявою про прийняття спадщини.
Нотаріус видала йому свідоцтво про
право на спадщину за законом, за яким
він успадкував будинок, але відмовила у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів.

У зв'язку з розбіжностями в написанні
прізвища батька «ОСОБА_2» та позивача
«ОСОБА_3» виникли також сумніви щодо
родинних відносин між позивачем та
померлим ОСОБА_2, але рішенням
Софіївського районного суду від 17.06.2014
року такий зв'язок встановлено.

Зазначені обставини змусили позивача
звернутись до суду за захистом свого
порушеного права, у зв'язку із
зазначеним, позивач просить визнати за
ним, в порядку спадкування, право
власності на земельну ділянку, яка
належала померлій матері позивача на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом.

Позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримує, посилаючись на обставини,
викладені у поданій до суду позовній
заяві, на задоволенні позову наполягає,
просить розглянути справу за його
відсутності, про що надав до суду
відповідну заяву.

Відповідач - Девладівська сільська
рада позовні вимоги визнають, проти
позову не заперечують, просять
розглянути справу за відсутності
їхнього представника, про що надали до
суду відповідну заяву.

Третя особа - відділ Держземагентства у
Софіївському районі позовні вимоги
визнають, проти позову не заперечують,
просять розглянути справу за
відсутності їхнього представника, про
що надали до суду відповідну заяву.

В судовому засіданні за матеріалами
справи встановлено:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача
ОСОБА_2 (а.с. 6).

Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається із житлового будинку
та приватизованої присадибної
земельної ділянки площею 0,1558 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Мати позивача - ОСОБА_3 прийняла
вищевказану спадщину після смерті
чоловіка згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом (а.с. 7). Мати
отримала свідоцтво про право власності
на будинок (а.с. 10), але за життя не
встигла виготовити Державний акт на
право власності на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (а.с. 8).

Позивач є спадкоємцем першої черги
майна померлої за законом. Інші
спадкоємці відсутні.

04 квітня 2014 року позивач звернувся до
приватного нотаріуса Софіївського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
із заявою про прийняття спадщини.
Нотаріус видала йому свідоцтво про
право на спадщину за законом, за яким
він успадкував будинок (а.с. 9, 11), але
відмовила у видачі свідоцтва про право
на спадщину на земельну ділянку, у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів (а.с. 13).

У зв'язку з розбіжностями в написанні
прізвища батька «ОСОБА_2» та позивача
«ОСОБА_3» виникли також сумніви щодо
родинних відносин між позивачем та
померлим ОСОБА_2, але рішенням
Софіївського районного суду від 17.06.2014
року такий зв'язок встановлено (а.с. 14).

Для того, щоб позивач міг володіти та
користуватися спадковим майном, а саме:
земельною ділянкою, позивачу потрібно
набути таке право в порядку
спадкування.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи, беручи до уваги заяви
сторін, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217
ЦК України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу
України позивач являється спадкоємцем
майна померлої ОСОБА_3 за законом.

Стаття 1223 ЦК передбачає, що право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 Цивільного кодексу
України.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
У випадку, коли спадкодавець склав
заповіт, - до спадщини закликаються
спадкоємці за заповітом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності. Також спеціальне визнання
судом права власності на майно
необхідне тоді, коли щодо його
належності у позивача відсутні
правовстановлюючі документи.

Стаття 1225 ч. 1 ЦК України передбачає, що
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення при підтвердженні цього
права спадкодавця державним актом на
право власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом. А
спадкодавець за життя отримав такий
правовстановлюючий документ -
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом. А як передбачено ст. 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Тому у
позивача є всі законні права на право
на земельну ділянку.

За таких обставин і в силу вимог, які
містяться в ст. 60 ЦПК України, позивач
довів ту обставину, що він має право
успадкувати майно після смерті матері.

На підставі вищезазначеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України
суд,-

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Девладівської
сільської ради Софіївського району,
заінтересована особа: відділ
Держземагентства у Софіївському
районі, про визнання права власності на
присадибну земельну ділянку
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку
спадкування, право власності на
земельну ділянку площею 0,1558 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 88509,98 грн. для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
ведення особистого підсобного
господарства, в т. ч.: ріллі 0,069 га, під
будівлями - 0,0868 га, яка належала його
померлій матері ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 20.02.2002 року, посвідченого
державним нотаріусом Першої
Криворізької державної нотаріальної
контори Шабліян Є.М.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О.В.
Шумська