АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5181/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Токар Н.В. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Григорченка Е.І.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу
Красногвардійського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції на ухвалу
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 10 квітня 2014 року
по справі за поданням
Красногвардійського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 10 квітня
2014 р. в задоволені подання
Красногвардійського ВДВС ДМУЮ про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі
Красногвардійський ВДВС ДМУЮ просить
ухвалу суду скасувати, і винести нову
ухвалу, якою задовольнити подання про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, посилаючись на
те, що ухвала суду винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга
Красногвардійського ВДВС ДМУЮ
підлягає відхиленню, а ухвала суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що виконавчий лист
№2-1299 від 22.09.1997 р., виданий
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частини зі всіх видів
заробітку (доходу), але не менше 1/2
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
знаходиться на примусовому виконанні у
державній виконавчій службі
Красногвардійського міського
управління юстиції.

Згідно розрахунку заборгованість по
аліментам ОСОБА_2 станом на 01.03.2014р.
складає 53 080,90 грн.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи за межі
України - до виконання ним зобов'язань
за рішенням.

Відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свободі пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно п.5, ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, в тому числі якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Розглядаючи подання
Красногвардійського ВДВС ДМУЮ, суд
першої інстанції встановив, що
державним виконавцем не було надано
жодного доказу на підтвердження
доводів про те, що ОСОБА_2 ухиляється
від виконання зобов'язання чи
намагається перетинати кордон у
зв'язку з цим, а тому колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
відмову Красногвардійському ВДВС ДМУЮ
у задоволенні подання, і ухвала суду
постановлена з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Крім того, право Красногвардійського
ВДВС ДМУЮ на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань. Однак, зазначено
факту не встановлено та не
підтверджено.

Також, непідтвердженими є посилання
апелянта про те, що боржник
неодноразово викликався до відділу ДВС
для сплати заборгованості (02.09.2009; 06.02.2014
та ін.), попереджався про кримінальну
відповідальність за ст. 164 КК України.

З огляду на викладене та з урахуванням
вимог, встановлених ст.6 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в"їзду в
Україну громадян України", колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
достатніх підстав для висновку про
ухилення боржника від виконання
судового рішення, а відтак, про
відсутність правових підстав для
тимчасового обмеження його у праві
виїзду за межі України.

Таким чином, суд першої інстанції при
вирішенні даного питання дотримався
вимог процесуального закону, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а
оскаржувану ухвалу суду - залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Красногвардійського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції - відхилити.

Ухвалу Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 10 квітня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Судді: