Справа № 136/1205/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"18" липня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Липовець цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на
автомобіль, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
вищевказаним позовом до відповідача,
який обгрунтував наступним чином.

На підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6, виданого
Вінницьким МРЕВ від 23.03.2005 року за ним,
ОСОБА_3 зареєстровано право власності
на автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO SENS T13110», 2005
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Для придбання автомобіля ним, ОСОБА_1, у
ВОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль» 23.03.2005
року було отримано кредит.

Після погашення кредиту та зняття
обтяжень на проведення реєстраційних
операцій ним, ОСОБА_1, 14.07.2008 року було
видано генеральне доручення, яким він
уповноважив ОСОБА_4 розпоряджатись від
його імені (продати, обміняти, здати в
оренду позичку) належним йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
НОМЕР_6 автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO SENS
T13110», 2005 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1. Дана довіреність була
видана строком на 3 роки з правом
передоручення 16.08.2008 р. дану
довіреність було скасовано, і в силу
положень п.2 ч. 1 ст. 248 ЦК України,
представництво ОСОБА_4 інтересів
ОСОБА_1, за довіреністю, було припинено,
про що ОСОБА_4 було повідомлено.
Незважаючи на скасування довіреності
ОСОБА_4 незаконно, на підставі довідки -
рахунку ДДР 577568 здійснила продаж
вищевказаного транспортного засобу
ОСОБА_5 Остання 29.10.2008 року
зареєструвала спірний автомобіль на
своє ім'я, отримавши свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу на
автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO SENS T13110», 2005 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Рішенням Ленінського районного суду
від 18.06.2009 року вищевказаний договір
купівлі-продажу визнано недійсним.
Ухвалою цього ж суду від 17.03.2009 року про
забезпечення позову накладено арешт на
предмет спору - автомобіль ««ЗАЗ-DAEWOO SENS
T13110». В розгляді справи відповідачі
особисто приймали участь і про
прийняті судом рішення знали про це
достеменно.

В 2012 році ОСОБА_5 звернулась до суду з
позовом про визнання права власності
на спірний автомобіль. Рішенням
Староміського районного суду м.
Вінниці від 29.08.2012 року в задоволенні
позову відмовлено. Незважаючи на це
ОСОБА_5 відмовилась повернути
автомобіль і продовжувала його
переховувати.

18 березня 2013 року він, ОСОБА_1, звернувся
з позовом до ОСОБА_5 про витребування із
незаконного володіння транспортного
засобу та скасування свідоцтва про
його реєстрацію, мотивуючи позов тим,
що саме він є власником автомобіля
«ЗАЗ-DAEWOO SENS T13110», випуску 2005 року, який
придбано було на кредитні кошти.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 18 червня 2009 року визнано
недійсним договір купівлі-продажу
транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO SENS
T13110», випуску 2005 року, шасі (кузов) №
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Разом з тим, вказаний транспортний
засіб незаконно зареєстровано за
відповідачкою ОСОБА_5, яка на протязі
двох років не бажає добровільно
повернути його власнику, тобто йому,
ОСОБА_1

Позивач вважав, що вказані дії
відповідача порушують його законні
права та інтереси, в зв'язку з чим він
звернувся до суду з позовом про
витребування із незаконного володіння
транспортного засобу та скасування
свідоцтва про його реєстрацію.

Рішенням Вінницького міського суду від
28.05.2013 року автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO SENS T13110»,
випуску 2005 року, шасі (кузов) № НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_2, вилучено
із незаконного володіння ОСОБА_5 та
повернуто йому, ОСОБА_1, визнано
недійсним та скасовано свідоцтво серії
НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного
засобу, реєстраційний № НОМЕР_2, рік
випуску 2005, дата реєстрації 29 жовтня 2008
року на ОСОБА_5, адреса АДРЕСА_1, видане
Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у
Вінницькій області.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_5,
використовуючи той факт, що арешт на
автомобіль було знято, незаконно 03.04.2013
року продала спірний автомобіль ОСОБА_2
за 34 500 грн. Про факт продажу автомобіля
суду не повідомила. Остання отримала на
належний йому, ОСОБА_1, автомобіль
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу на своє ім'я.

На підставі виконавчого листа виданого
згідно рішення від 28.05.2013 року 05.08.2013
року відкрито виконавче провадження, в
межах якого, автомобіль оголошено в
розшук.

31 жовтня 2013 року державним виконавцем
Деснянського відділу державної
виконавчої служби спірний автомобіль
було повернуто йому, ОСОБА_1, однак
автомобіль досі залишається
зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2

Оскільки належний йому на праві
власності спірний автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO
SENS T13110», випуску 2005 року, шасі (кузов) №
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2,
досі перебуває зареєстрований в
органах ДАІ за ОСОБА_2, тому для
відновлення свого права власності він
змушений звернутись до суду із даним
позовом за для захисту своїх порушених
прав на належне йому майно шляхом
визнання за ним, ОСОБА_1, права
власності на автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO SENS
T13110», випуску 2005 року, шасі (кузов)
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В судове засідання позивач та його
представники не з'явились, однак надали
суду заяву, в якій заявили клопотання
про розгляд справи за їх відсутності,
просили позов задовольнити в обсязі
заявленому в позовній заяві, а розгляд
справи проводити в загальному порядку.

Відповідач, будучи повідомленим про
день та час розгляду справи по суті в
установленому законом порядку за
адресою зареєстрованого місця
проживання наданою за відомостями
адресно - довідкового сектору, в судове
засідання не з'явився, клопотання про
відкладення розгляду справи за
наявності поважних причин, чи розгляду
справи у його відсутності до суду не
направив.

Ураховуючи те, що позивач та його
представники не з'явились в судове
засідання скориставшись своїми
правами передбаченими ч.2 ст.158 ЦПК
України, а неявку відповідача суд
визнає неповажною, тому не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи, відтак проводить його в даному
судовому засіданні на підставі
зібраних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
цивільної справи, повно з'ясувавши
обставини справи, оцінивши усі зібрані
у справі докази в їх сукупності, дійшов
до висновку про таке.

Судом встановлено наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки № 10-11/1-23021 від 12.08.2008 року
виданої начальником управління ДАІ у
Вінницькій області, вбачається, що
станом на 12.08.2008 року ОСОБА_1 повністю
виконав свої зобов'язання згідно
кредитного договору № 014/035-43/30093 від
23.03.2005 року. В зв'язку з чим було знято
обмеження на проведення реєстраційних
операцій на транспортний засіб "ЗАЗ
DAEWOO" реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі
НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
НОМЕР_6, виданого Вінницьким МРЕВ 23.03.2005
року.

Згідно рішення Ленінського районного
суду м. Вінниці від 18.06.2009 року позов
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6
задоволено та визнано недійсним з
підстав порушення вимог ст.. 237, 244, 248, 249
ЦК України, договір купівлі-продажу
транспортного засобу марки «ЗАЗ DAEWOO SENS
T13110» випуску 2005 року, шасі (кузов)
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1,
укладений 28.10.2008 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Вказаним рішенням суду встановлено, що
всупереч того, що ОСОБА_1 16.08.2008 року
довіреність на ім'я ОСОБА_4 скасовано,
28.10.2008 року, ОСОБА_4, діючи на підставі
вказаної довіреності від імені ОСОБА_1,
на підставі довідки рахунку ДДР 577568 ,
здійснила продаж вказаного
транспортного засобу ОСОБА_5, що
підтверджено свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу від
29.10.2008 року та документами на підставі,
яких 29.10.2008 року Вінницьким ВРЕВ УМВС
України у Вінницькій області здійснено
перереєстрацію даного автомобіля на
ОСОБА_5

Враховуючи, що правочин
купівлі-продажу автомобіля від 28.10.2008
року між продавцем ОСОБА_4 і покупцем
ОСОБА_5 визнано недійсним, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу на
ОСОБА_5 не є правовстановлюючим
документом про її право власності на
автомобіль, що, крім іншого,
встановлено рішенням Ленінського
районного суду м. Вінниці від 27.10.2011
року, та було встановлено, поміж іншого,
і рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 28.05.2013 року, яким
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 було задоволено
частково, вилучено із незаконного
володіння ОСОБА_5 та повернуто ОСОБА_1
транспортний засіб автомобіль «ЗАЗ
DAEWOO SENS T13110» випуску 2005 року, шасі (кузов)
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1,
визнано недійсним та скасовано
свідоцтво серії НОМЕР_5 про реєстрацію
транспортного засобу, реєстраційний
НОМЕР_2, рік випуску 2005, дата реєстрації
29 жовтня 2008 року на ОСОБА_5, адреса
АДРЕСА_1, видане Вінницьким ВРЕР УДАІ
УМВС України у Вінницькій області.

Встановлені судом докази в сукупності
з приписами ч.3 ст.61 ЦПК України,
переконують суд у тому, що ОСОБА_1, є
правомірним власником спірного
транспортного засобу, що встановлено
судовими рішеннями, які набули
законної сили

Як вбачається із Довідки - рахунку №149275
від 03.04.2013 року (а.с.16), ОСОБА_5, під час
розгляду справи Вінницьким міським
судом Вінницької області за позовом
ОСОБА_1, який звернувся до вказаного
суду 18.03.2012 року та до постановлення
рішення у справі 28.05.2013 року,
використовуючи той факт, що арешт на
автомобіль було знято, незаконно
продала спірний автомобіль
відповідачеві ОСОБА_2 за 34 500 грн. Про
факт продажу автомобіля суд не
повідомила. В подальшому, ОСОБА_2
здійснила реєстрацію транспортного
засобу в установленому законом
порядку, про що отримала свідоцтво на
своє ім'я.

В п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 06.11.2009 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» судам
вказано на те, що не підлягають
задоволенню позови власників майна про
визнання недійсними наступних
правочинів щодо відчуження цього
майна, які були вчинені після
недійсного правочину.

31 жовтня 2013 року державним виконавцем
Деснянського відділу державної
виконавчої служби спірний автомобіль
було повернуто ОСОБА_1, однак
автомобіль залишається зареєстрований
за відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З аналізу вказаної норми права слідує,
що у разі якщо особа, яка вважає себе
власником майна, не може належним чином
реалізувати свої правомочності у
зв'язку з наявністю щодо цього права
сумнівів або претензій з боку третіх
осіб, то відповідно до ст. 392 ЦК України
права такої особи підлягають захисту
шляхом пред'явлення позову про
визнання права власності на належне
цій особі майно.

За наведених обставин та у контексті
приведених правових норм регулювання
предмета даного спору, суд дійшов до
переконання, що факт порушення прав
позивача відповідачем, які не
перебувають між собою у зобов'язальних
правовідносинах, знайшов своє
підтвердження в судовому засіданні
належними та допустимими доказами, а
відтак порушене право позивача
підлягає захисту судом в спосіб, що
обраний позивачем, оскільки він
передбачений чинним законодавством, а
тому позовні вимоги підлягають до
задоволення у повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд
керується правилами ст.88 ЦПК України, а
тому у разі задоволення позову у
повному обсязі, відносить судові
витрати понесені позивачем у вигляді
судового збору, які підтверджені
документально, на рахунок відповідача.

На підстав викладеного, керуючись ст.317,
319, 321, 392 ЦК України, п.10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
06.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», ст.3, 10, 11, 58-61, 88,
158, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на
автомобіль «ЗАЗ DAEWOO SENS T13110», випуску 2005
року, шасі (кузов) НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко