Справа № 579/1082/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

в складі судді - Сірої Г.І.,

за участі секретаря - Печенової
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кролевець справу за
позовом ОСОБА_1 до Кролевецької міської
ради про встановлення факту належності
земельних ділянок померлій та визнання
права власності на них порядку
спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду 22.07.2014 року з
указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що він з 2007 року проживав
однією сім'єю з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Через похилий вік питання щодо
реєстрації шлюбу між ними не виникало.

24 жовтня 2009 року ними було укладено два
договори купівлі-продажу :

- договір купівлі-продажу частини
житлового будинку та частини земельної
ділянки, за яким було придбано 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями та 1/2 частину земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку
загальною площею 0,10 га, що знаходяться
в АДРЕСА_1;

- договір купівлі-продажу частини
земельної ділянки, за яким було
придбано 1/2 частину земельної ділянки
для ведення особистого селянського
господарства загальною площею 0,0156 га,
що знаходиться в АДРЕСА_1.

Вищезазначене нерухоме майно з
ініціативи ОСОБА_1 було оформлено лише
на ім'я ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 80 років ОСОБА_2
померла.

Оскільки право власності на
вищезазначене нерухоме майно було
зареєстровано лише на ім'я ОСОБА_2, то
ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду
з позовною заявою про встановлення
факту проживання однією сім'єю та
визнання за ним права власності на 1/4
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, 1/4 частину земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, 1/4 частину земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства. Рішенням
Кролевецького районного суду від 16
квітня 2014 року по справі № 579/479/14-ц було
встановлено факт спільного проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2007 року по 22 січня 2018
року та визнано за ним право власності
на 1/4 частину спільного нерухомого
майна, що знаходиться в АДРЕСА_1,
придбаного 24 жовтня 2009 року на підставі
договорів купівлі-продажу на ім'я
ОСОБА_2:

- житлового будинку з надвірними
будівлями,

- земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку
загальною площею 0,10 га,

- земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
загальною площею 0,0156 га.

ОСОБА_2 розпорядження на випадок своєї
смерті не залишала. Спадкоємців першої
- третьої черг спадкоємців за законом
(ст.ст.1261 - 1263 ЦК України) ОСОБА_2 не мала.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем четвертої
черги спадкоємців за законом ОСОБА_2.

До складу спадкового майна ОСОБА_2
входить 1/4 частина вищезазначеного
спільного нерухомого майна, що
знаходиться в АДРЕСА_1 (будинку з
надвірними будівлями та двох земельних
ділянок).

Частина 1 ст. 1297 ЦК України зобов'язує
спадкоємця, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину.

При отриманні витягів з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку з'ясувалося, що всупереч
вимогам ст.125 ЗК України, ст.210, ч.4 ст.334
ЦК України договір купівлі-продажу
частини земельної ділянки та договір
купівлі-продажу частини житлового
будинку та частини земельної ділянки (в
частині реєстрації земельної ділянки)
не пройшли державну реєстрацію. Це
підтверджується тим, що на
вищезазначених договорах
купівлі-продажу відсутня відмітка про
державну реєстрацію земельних ділянок.
17 червня 2014 року відділом
Держземагенства у Кролевецькому
районі було сформовано витяги з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку з яких вбачається, що
до Державного земельного кадастру не
було внесено змін щодо власників
земельних ділянок і за даними ДЗК
станом на 17 червня 2014 року
співвласниками є ОСОБА_3 з 1/6 часткою у
спільній власності, ОСОБА_4 з 1/6 часткою
у спільній власності, ОСОБА_5 з 1/6
часткою у спільній власності та ОСОБА_6
з 1/2 часткою у спільній власності. Саме
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виступали
продавцями по вищезазначеним
договорам купівлі-продажу від 24 жовтня
2009 року і продали ОСОБА_2 по 1/6 частині
земельної ділянки кожен.

Відомості про будинок були внесені до
Реєстру прав власності на нерухоме
майно і 14.11.2009 року ОСОБА_2 було видано
витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно (будинок) на підставі
вищезазначеного договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку та частини земельної ділянки.

На сьогодні право власності на
нерухомість (земельні ділянки), яка
належала померлій, зареєструвати
неможливо, оскільки відповідно до ч.7
ст.16 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та п.25 Порядку
державної реєстрації прав нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою КМ України від 22.06.2011 року
№703, державна реєстрація прав
проводиться на підставі заяви
власника, іншого правонабувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, або уповноваженої ними особи.

Відповідно до пп.4.15 п.4 гл.10 розд.ІІ
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 р. №296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р.
за № 282/20595, видача свідоцтва про право
на спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна, а відповідно до пп.4.18 п.4 гл.10
розд. ІІ цього Порядку нотаріус
виготовляє витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. За
відсутності у спадкоємця необхідних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину документів нотаріус роз'яснює
йому процедуру вирішення даного
питання в судовому порядку.

Через відсутність правовстановлюючих
документів про належність цього майна
спадкодавцю та витягу з Реєстру прав
власності, нотаріус, посилаючись на
ст.69 Закону України «Про нотаріат», п.1
гл.13 розд.І, пп.4.15 та 4.18 п.4 гл.10 розд.ІІ
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 р. №296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р.
за № 282/20595, відмовить йому у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вищезазначене нерухоме майно.

З урахуванням вищевикладених обставин
він змушений в судовому порядку
встановлювати факт належності ОСОБА_2
1/4 частини вищезазначених земельних
ділянок з визнанням за ним права
власності на них в порядку спадкування
за законом.

В позовній заві заявлено клопотання
позивача про розгляд справи у його
відсутність (а.с.2) та долучена
довіреність, якою він уповноважив
ОСОБА_7 представляти його інтереси в
суді (а.с.3).

Від представника позивача ОСОБА_7
надійшла заява (а.с.43), в якій вона
просить проводити розгляд справи у її
відсутність, а також зазначено, що
позовні вимоги ОСОБА_1 вона підтримує.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Від Кролевецької
міської ради надійшло письмове
клопотання (а.с.34, 44) про розгляд справи
за відсутності їх представника, позов
ОСОБА_1 міська рада визнає. Крім того
зазначає, що оскільки ОСОБА_1 є
інвалідом другої групи та відповідно
до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» він звільняється від
сплати судового збору, обов'язок
сплатити судовий збір покладається
саме на Кролевецьку міську раду. Кошти
на сплату судового збору виділяються
із загального фонду міського бюджету.
Проте, на даний час, в зв'язку з
централізованою системою обігу коштів
та складною політико-економічною
ситуацією в Україні, кошти до
загального фонду міського бюджету
практично не надходять, що призводить
до затримки виплат заробітних плат
працівникам, відсутності коштів на
фінансування поточних видатків та
оплату послуг. Зважаючи на вищевказане
та з врахуванням того, що міська рада
позов ОСОБА_1 визнає, просять суд
звільнити Кролевецьку міську раду від
сплатити судового збору по справі №
579/1082/14-ц, Пр.2/579/243/14 за позовною заявою
ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ч.2 ст.8
Закону України «Про судовий збір».

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

На підставі договору купівлі-продажу
частини житлового будинку та частини
земельної ділянки від 24 жовтня 2009 року,
р.№1565, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5
передали у власність і продали по 1/6
частині кожен, а ОСОБА_2 прийняла у
власність і купила 1/2 частину житлового
будинку з надвірними будівлями та 1/2
частину земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку загальною площею 0,10 га, що
знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

На підставі договору купівлі-продажу
частини земельної ділянки від 24 жовтня
2009 року, р.№1568, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5
передали у власність і продали по 1/6
частині кожен, а ОСОБА_2 набула у
власність і купила 1/2 частину земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства загальною
площею 0,0156 га, що знаходиться в АДРЕСА_1.
(а.с.12-13).

Відповідно до витягу №24452266 від 14.11.2009
року Про реєстрацію права власності на
нерухоме майно ОСОБА_2 зареєструвала
договір купівлі-продажу на 1/2 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1 в КП
«Кролевецьке РБТІ» та набула права
власності на нерухоме майно відповідно
до положень ст.210, ч.4 ст.334 ЦК України.

Однак державна реєстрація прав
власності на земельні ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку загальною площею 0,10 га та для
ведення особистого селянського
господарства загальною площею 0,0156 га,
що знаходяться по АДРЕСА_1, відповідно
договорів купівлі-продажу ОСОБА_2 не
проведена, тобто згідно ст.125 ЗК України
право власності на вказані земельні
ділянки в неї не виникло.

За даними відділу Держземагенства у
Кролевецькому районі від 17.06.2014 року
згідно витягів з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку (а.с.20-22,
23-25), витягів з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки (а.с.26, 27) земельні
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку
загальною площею 0,10 га та для ведення
особистого селянського господарства
загальною площею 0,0156 га по АДРЕСА_1
належать на праві власності ОСОБА_3 - 1/6
частка, ОСОБА_4 - 1/6 частка, ОСОБА_5 - 1/6
частка та ОСОБА_6 - 1/2 частка, тобто до
Державного земельного кадастру не було
внесено змін щодо власників земельних
ділянок, оскільки саме ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 виступали продавцями по
вищезазначеним договорам
купівлі-продажу від 24 жовтня 2009 року і
продали ОСОБА_2 по 1/6 частині земельної
ділянки кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла в
м.Кролевець (а.с.14).

Як вбачається з довідки Кролевецької
районної державної нотаріальної
контори, інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) та інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 спадкова справа не
заводилась. Інформація щодо заповіту
посвідченого від імені ОСОБА_2 в
Спадковому реєстрі відсутня (а.с.35-38).

Рішенням Кролевецького районного суду
від 16 квітня 2014 року по справі № 579/479/14-ц
було встановлено факт спільного
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2007 року
по 22 січня 2018 року та визнано за ним
право власності на 1/4 частину спільного
нерухомого майна, що знаходиться в
АДРЕСА_1, придбаного 24 жовтня 2009 року на
підставі договорів купівлі-продажу на
ім'я ОСОБА_2 (а.с.15-16). Даним рішенням
також було встановлено, що ОСОБА_1 як
спадкоємець четвертої черги
спадкоємців за законом прийняв
спадщину після смерті ОСОБА_2 в порядку
ч.3 ст.1268 ЦК України.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

ОСОБА_1 зареєстрував своє право
власності на 1/4 частину житлового
будинку з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_2,
зареєстрував право власності на 1/4
частину земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку загальною площею 0,10
га та для ведення особистого
селянського господарства загальною
площею 0,0156 га, які розташовані за тією ж
адресою, належних йому в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, що підтверджується витягами з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності (а.с.17, 18, 19), однак
зареєструвати право власності на 1/4
частину нерухомого майна (земельних
ділянок), які належали ОСОБА_2 та не були
зареєстровані нею в установленому
законом порядку, ОСОБА_1 не може, у
зв'язку зі смертю ОСОБА_2

Оскільки, при розгляді справи в суді
маються достатні докази, які свідчать
про те, що ОСОБА_2 на законних підставах
володіла 1/4 частиною земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку загальною площею 0,10
га та 1/4 частиною земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства загальною площею 0,0156 га,
що знаходяться в АДРЕСА_1, тому вказаний
факт слід встановити за рішенням суду.
Оскільки позивач шляхом вчинення
певних дій у встановленому законом
порядку прийняв спадщину на 1/4 частину
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку
загальною площею 0,10 га та на 1/4 частину
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
загальною площею 0,0156 га, що знаходяться
в АДРЕСА_1, інші спадкоємці за законом
чи заповітом відсутні, тому право
власності на вказане нерухоме майно
слід визнати за ОСОБА_1.

ОСОБА_1 є інвалідом другої групи (а.с.7), а
тому у відповідності до п.9 ч.1 ст.5
Закону України «Про судовий збір»
звільнений від сплати судового збору
при подачі позову до суду.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

З врахуванням майнового стану
відповідача, про що зазначено в
письмовому клопотанні Кролевецької
міської ради (а.с.34), суд вважає можливим
застосувати положення ч.2 ст.8 Закону
України «Про судовий збір» та
звільнити Кролевецьку міську раду від
сплати судового збору.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.ст.368, 392, 1216 - 1218, 1220 - 1223, 1261-1264, 1268, 1269,
1270, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60,
209, 212, 214, 215, ч.2 ст.256, ст.259 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в
м.Кролевець Сумської області, 1/4
частини земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку загальною площею 0,10
га та на 1/4 частини земельної ділянки
для ведення особистого селянського
господарства загальною площею 0,0156 га,
що знаходяться в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частину земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку загальною площею 0,10
га та на 1/4 частину земельної ділянки
для ведення особистого селянського
господарства загальною площею 0,0156 га,
що знаходяться в АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Кролевець
Сумської області.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Кролевецький районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Г. І. Сіра