Справа № 178/1798/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2014 року Криничанський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої судді Берелет В.В.

при секретарі Саверській
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Кринички
позовну заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором № б/н від
21.04.2006 року у сумі 2600,00 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік від суми залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. У відповідності до договору,
позичальник зобов'язаний щомісяця в
строки, визначені правилами,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією.
При порушенні відповідачкою строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
відповідачка зобов'язана сплатити
позивачу штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від
суми позову. В порушення умов
кредитного договору відповідачка свої
зобов'язання належним чином не
виконувала, не вчасно надала грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами , в результаті чого виникла
заборгованість за кредитом в сумі 31090,51
грн., яка складається: з заборгованості
за кредитом в сумі 7993,54 грн;
заборгованість по процентам за
користування кредитом в сумі 21140, 28 грн.;
а також штрафи відповідно до п. 8.6. умов
та правил надання банківських послуг в
сумі 500 гривень (фіксована частина ) та
1456,69 грн. (процентна складова). Тому
позивач просить стягнути з
відповідачки заборгованість за
кредитним договором № б/н від 21 ківтня
2006 року в розмірі 31 090,51 грн. та судові
витрати.

Представник відповідача заперечує
проти задоволення позовних вимог з
посиланням на пропущений строк
позовної давності.

Вислухавши сторони, дослідивши
докази по справі суд приходить до
наступного.

21.04.2006 року відповідачка уклала договір
№ б/н з ПАТ «ПриватБанк», за яким їй
було відкрито картковий рахунок
НОМЕР_1, у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік від суми
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. У
відповідності до договору, позичальник
зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за Овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму відсотків,
нарахованих за користування кредитною
лінією. При порушенні відповідачкою
строків платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
відповідачка зобов'язана сплатити
позивачу штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від
суми позову. В порушення умов
кредитного договору відповідачка свої
зобов'язання належним чином не
виконувала, не вчасно надала грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами , в результаті чого виникла
заборгованість за кредитом в сумі 31090,51
грн., яка складається: з заборгованості
за кредитом в сумі 7993,54 грн;
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом в сумі 21140, 28 грн.;
а також штрафи відповідно до п. 8.6. умов
та правил надання банківських послуг в
сумі 500 гривень (фіксована частина ) та
1456,69 грн. (процентна складова), що дало
право банку вимагати стягнення цієї
заборгованості.

З доданого банком до позовної заяви
розрахунку заборгованості за
договором видно, що відповідачка
перестала виконувати щомісячні
зобов'язання з погашенням кредиту з 26
березня 2009 року, зобов'язання зі
сплати відсотків за користування
кредитом - з 29 травня 2009 року.

Статтею 1049 ЦК України передбачено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у справі, є підставою
для відмови у позові. Перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дій, що свідчать про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною п'ятою статті 261 ЦК України
передбачено, що зобов'язаннями строк
виконання яких не визначений, перебіг
позовної давності починається від дня
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання.

За таких обставин суд вважає, що
право банку на отримання суми боргу за
кредитним договором від відповідача є
доведеним, але таке право не підлягає
захисту у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Керуючись ст. ст.. 10, 11, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічному акціонерному товариству
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення або з дня отримання
його копії.

Суддя: В. В. Берелет