АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1877/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 5 Бассак Т. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вініченко Б. Б. УХВАЛА
14 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВініченка Б.
Б.суддівНовікова О. М. , Дмитренка М. І.
при секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 03 червня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про визнання права власності на
автомобіль за набувальною давністю, -
в с т а н о в и л а :
В березні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із вказаним позовом.
В обґрунтування своїх позовних вимог
вказував, що ОСОБА_7 продав ОСОБА_8
шляхом видачі генерального доручення
свій автомобіль RENAULT 25, 1989 року випуску,
шасі № НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_1.
В послідуючому, ОСОБА_8 вищевказаний
автомобіль перепродав ОСОБА_9 шляхом
видачі від свого імені нотаріально
посвідченого доручення.
13 травня 2008 року ОСОБА_6 купив спірний
автомобіль у ОСОБА_9 шляхом видачі
генерального доручення на ім'я
позивача. Проте, в зв'язку з тим, що
ОСОБА_9 не мав права здійснити
передоручення автомобіля на ОСОБА_6, то
нотаріально посвідчення на право
експлуатації та розпорядження
автомобілем на ім'я ОСОБА_6 надав ОСОБА_8
Впродовж 5 років позивач відкрито,
вільно користується придбаним
автомобілем, оформляє поліси
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів на своє ім'я.
26 вересня 2013 року автомобіль позивача
було затримано працівниками ВДАІ в м.
Черкаси та направлено для зберігання
на спеціальний майданчик у м.
Золотоноша, посилаючись на постанову
державного виконавця Придніпровського
ВДВС про арешт даного автомобіля в
зв'язку із борговими зобов'язаннями
Позивач вказав, що набув право
власності на автомобіль RENAULT 25, 1989 року
випуску, шасі № НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_1,
який з 13 травня 2008 року фактично
знаходиться у його володінні та
користуванні, а тому просив визнати за
ним право власності на зазначений
автомобіль, зареєстрований на ім'я
ОСОБА_7 за набувальною давністю.
Заочним рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 03 червня
2014 року у задоволенні позовних вимог
В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги позивача задовольнити
Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.
Згідно до вимог п. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає
даним вимогам закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів та вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно, транспортні засоби,
цінні папери набувається за рішенням
суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
ОСОБА_8, який на підставі довіреності
від 27 березня 2006 року діяв від імені
ОСОБА_7, уповноважив ОСОБА_6 згідно
довіреності від 13 травня 2008 року
керувати, експлуатувати та
розпоряджатися автомобілем RENAULT 25, 1989
року випуску, шасі № НОМЕР_2 д.н.з.
НОМЕР_1.

При видачі довіреності від 13 травня 2008
року автомобіль RENAULT 25, 1989 року випуску,
шасі № НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_1. не був
знятий з обліку його власником та
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3
зареєстрований за ОСОБА_7

Строк дії довіреності, виданої ОСОБА_8,
закінчився 27 березня 2009 року, проте
протягом строку дії довіреності
позивач належним чином не оформив своє
право власності на спірний автомобіль.

В письмовій формі договір
купівлі-продажу спірного автомобіля
між ОСОБА_6 та власником автомобіля
ОСОБА_7 чи уповноваженого генеральною
довіреністю ОСОБА_8 не укладався.

Крім того, отримавши довіреність на
право керувати, експлуатувати та
розпоряджатися спірним автомобілем,
позивачу було відомо про строковість
такої довіреності, в позовній заяві він
вказує, що після закінчення строку дії
довіреності звертався до власника з
проханням зняття автомобіля з обліку
або видачі нового доручення.

Таким чином позивач із достовірністю
знав, що спірний автомобіль належить на
праві власності відповідачу по справі
і він володіє ним неправомірно.

Володіння та користування автомобілем
без належних на те правових підстав
після закінчення строку дії
довіреності не свідчать про
добросовісність володіння
автомобілем.

Положеннями статті 344 ЦК України
встановлений спеціальний строк
набувальної давності права власності
на рухоме майно, що складає п'ять років.

Перебіг строку набувальної давності
почався після закінчення строку дії
довіреності 28 березня 2009 року, а право
на звернення у особи, яка заявляє про
добросовісність заволодіння чужим
майном, відкритість та безперервність
володіння ним протягом п'яти років,
виникло тільки 28 березня 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду 03 березня 2014
року, що свідчить про не настання на
момент пред'явлення позову строку
набувальної давності.

При цьому, колегія суддів критично
оцінює доводи апелянта щодо приєднання
до часу володіння ОСОБА_6 спірним
автомобілем часу володіння
автомобілем ОСОБА_8, оскільки у силу
вимог ч. 2 ст. 344 ЦК особа, яка заявляє про
давність володіння, може приєднати до
часу свого володіння увесь час,
протягом якого цим майном володіла
особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є, а початок
строку набувальної давності у позивача
розпочався із моменту закінчення
строку дії довіреності від 13 травня 2008
року.

У ОСОБА_8, у силу вимог ч. 3 ст. 344 ЦК
України, який володів спірним
автомобілем на підставі договору із
власником, початок строку набувальної
давності розпочався по спливу
трьохрічного строку позовної давності
після закінчення строку дії
генеральної довіренсті, тобто тільки з
28 березня 2013 року, а строк на заявлення
про набувальну давність виникає тільки
з 28 березня 2018 року.

Крім того, слід зауважити, що
правовідносини, що виникли між
позивачем та ОСОБА_8 на підставі
договору довіреності, за своєю
правовою суттю не відносяться до
спадкового правонаступництва, яке, як
виняток, встановлене ч. 2 ст. 344 ЦК
України і на яке посилається апелянт.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 т.308, ст.ст. 313-315
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Заочне рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 03 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :