Провадження № 2/0202/662/2014
Індустріальний районний суд м.
у складі: головуючої судді
при секретарі Котула А.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ТОВП «Машинобудівник» про стягнення
заборгованості із заробітної плати,
компенсації за невикористану
відпустку, середнього заробітку за час
затримки розрахунку, відшкодування
У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення заборгованості із
заробітної плати, компенсації за
невикористану відпустку, середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
відшкодування моральної шкоди, який
неодноразово доповнював, посилаючись
на те, що він працював у відповідача на
посаді начальника виробничого відділу
з 16.12.2011 року до 01.07.2013 року. Наказом №
111-к від 01.07.2013 року був звільнена
відповідно ст. 38 КЗпП України за
власним бажанням. За період з 01 березня
2013 року по 01 липня 2013 року відповідач не
виплатив йому заробітну плату. При
звільненні остаточний розрахунок з ним
проведено не було. Тому просив стягнути
з відповідача на його користь
заборгованість по заробітній платі у
розмірі 5717 грн. 13 коп., компенсацію за
невикористану відпустку у розмірі 229
грн. 74 коп., вихідну допомогу у розмірі
4328 грн. 13 коп., середній заробіток за
грн. 81 коп. та моральну шкоду у розмірі
Позивач у судовому засіданні
повністю підтримав позовні вимоги і
просив задовольнити.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином. Позивач не
заперечував щодо заочного розгляду
справи, що відповідає положенням ст. 224
Суд, заслухавши пояснення позивач,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1
працював у ТОВП «Машинобудівник» на
посаді начальника виробничого відділу
з 16.12.2011 року. Згідно наказу № 111-к від
01.07.2013 року був звільнена за власним
бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП
України. що підтверджується копією
Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
За твердженням позивача за період з 01
включно відповідач не виплатив
позивачу заробітну плату у розмірі 5717
У відповідності до ст. 47 Кодексу
законів про працю України власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в статті 116 КЗпП України.
В день звільнення позивач отримав
трудову книжку, але відповідач
остаточний розрахунок з ним не провів.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплати всіх
сум, що належить йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нарахування суми,
належної працівникові при звільнення,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
Згідно ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
Відповідно до ст. 44 КЗпП України пр.
припиненні трудового договору
внаслідок порушення власником або
уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
чи трудового договору (статті 38, 39) у
розмірі, передбаченому колективним
договором, але не менше тримісячного
середнього заробітку.
Позивача було звільнено 01.07.2013 року,
остаточний розрахунок із ним не було
проведено. Тому з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
заборгованість по заробітній платі у
розмірі 5717 грн. 13 коп., компенсація за
невикористану відпустку у розмірі 229
грн. 74 коп., його середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.
Оскільки відповідачем були порушені
строки виплати заробітної плати, не
проведено остаточний розрахунок з
позивачем при звільненні, позивач
змушений був докладати додаткових
зусиль для організації свого життя.
Тому заявлена вимога щодо
відшкодування моральної шкоди є
законною. Однак суд ставиться критично
до розміру моральної шкоди, яку просить
стягнути позивач. Оскільки через 4
місяці після звільнення позивач
влаштувався на нову роботу, суд вважає,
що стягненню з відповідача підлягає
моральна шкода у розмірі 2400 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір у розмірі
На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 44, 47, 97, 115, 116, 117 КЗпП
України, ст. ст. 10, 11, 27, 31, 59, 60, 88, 169, 209, 210,
214 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
Стягнути з ТОВП «Машинобудівник» на
користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі у розмірі 5717 грн. 13
коп., компенсацію за невикористану
відпустку у розмірі 229 грн. 74 коп.,
вихідну допомогу у розмірі 4328 грн. 13
коп., середній заробіток за час
81 коп., моральну шкоду у розмірі 2400 грн.,
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ТОВП «Машинобудівник» на
користь держави судовий збір у розмірі
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суду м. Дніпропетровська шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
С.Г. Зосименко