Справа № 396/1399/14-ц
Провадження № 2/396/429/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2014 року Новоукраїнський районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз
Ольга Анатоліївна

за участю секретаря:
Пономаренко Р.В..

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Новоукраїнка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача про визнання його таким, що
втратив право на користування
житловим будинком АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що 25 травня 2003 року в
даному будинку було зареєстровано
місце проживання позивача, відповідача
та їх двох синів. На той час вони
проживали в зареєстрованому шлюбі
однією сім'єю. Однак, 06.10.2006 року шлюб
між сторонами було розірвано.

Позивач являється власником житлового
будинку АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва
ВТО №817868 від 05.03.2013 року.

Відповідач по справі з 25 травня 2013 року
в житловому будинку АДРЕСА_1 не
проживає. Позивачка неодноразово
зверталась до відповідача з проханням
добровільно знятися з реєстрації місця
проживання, але ОСОБА_2 до цього часу її
вимог не виконав, що позбавляє
позивачку права вільно розпоряджатися
своєю власністю, в зв'язку з цим
позивачка змушена звернутися до суду з
даним позовом, підтримавши в судовому
засіданні позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, пояснивши, що
дійсно не проживає з 2013 року, проживає з
іншою жінкою, іншого житла немає, а те
що успадкував буде передано сестрі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
так, як в судовому засіданні
встановлено наступні обставини.

Згідно Свідоцтва ВТО №817868 від
05.03.2013 року, виданого приватним
нотаріусом Новоукраїнського районного
округу в Кіровоградській області
ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 являється
власником житлового будинку АДРЕСА_1. 25
травня 2003 в даному будинку було
зареєстровано місце проживання ОСОБА_1,
її чоловіка - ОСОБА_2, та двох їхніх
дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Сімейне життя у сторін по справі не
склалося, 06 жовтня 2006 року шлюб між ними
було розірвано, що підтверджується
Свідоцтвом про народження серія
НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації
актів цивільного стану
Новоукраїнського районного управління
юстиції від 06 жовтня 2006 року.

Відповідач з 25 травня 2013 року в
житловому будинку АДРЕСА_1 не проживає.

Позивачка неодноразово зверталась до
відповідача з проханням добровільно
знятися з реєстрації місця проживання,
але ОСОБА_2 до цього часу її вимог не
виконав, що позбавляє позивачку права
вільно розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу
України, громадяни, які мають у
приватній власності будинок частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Крім того, згідно ч. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду ( про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Відповідно до змісту ст.6 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», громадянин України, а також
іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім"ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців, а також у випадках поважності
причин пропуску цього строку або у
випадках прямо визначених Законом.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
р. «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» у справах
про визнання наймача або члена його
сімї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням,
необхідно зясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сімї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що відповідач не
проживає у спірній квартирі без
поважної причини з 25 травня 2013 року,
спроб вселитися до неї не робив, ніхто
не перешкоджав проживанню або вселенню
його до спірного житла.

Поважних причин, які б могли бути
підставою для продовження строку,
передбаченого ст. 71 ЖК України,
збереження за відповідачем спірного
жилого приміщення судом не
встановлено.

Відсутність особи понад встановлений
ст. 71 ЖК України строк є підставою для
визнання відсутньої особи такою, що
втратила право на жиле приміщення.

Таким чином, відповідач втратив право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 209, 213-215,
ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право на користування житловим
будинком АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Новоукраїнський
районний суд протягом десяти днів з
моменту проголошення.

Головуючий:
О. А. Гарбуз