У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Коропського районного суду
Чернігівської області від 28 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 18 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до РВ
УМВС України в Чернігівській області,
Управління Державного казначейства в
Чернігівській області, Управління
Міністерства внутрішніх справ в
Чернігівській області про
відшкодування майнової шкоди, завданої
злочином,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
РВ УМВС України в Чернігівській
області, Управління Державного
казначейства в Чернігівській області,
Управління Міністерства внутрішніх
справ в Чернігівській області про
відшкодування майнової шкоди, завданої
злочином.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 03 вересня 2004 року на
автодорозі
Сосниця-Короп-Пролетарське, поблизу с.
Вільне, Коропського району,
Чернігівської області, невстановлений
автомобіль здійснив наїзд на його сина
ОСОБА_3, в результаті чого останній від
отриманих тілесних ушкоджень помер. 23
вересня 2004 року Коропським РВ УМВС
України в Чернігівській області
порушено кримінальну справу за
ознаками злочину передбаченого
ч. 2 ст. 286 КК України, але до цього
часу нікому не вручено повідомлення
про підозру у вчиненні злочину. Даним
злочином ОСОБА_2 завдано матеріальну
шкоду, яка полягає у витратах на
поховання сина, в розмірі 10 тис. грн. На
підставі вищевказаного, позивач просив
позов задовольнити.

Рішенням Коропського районного суду
Чернігівської області від 28 березня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 18 червня 2014 року,
відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позову про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди правомірно виходили
з того, що позов ОСОБА_2 є передчасним.,
оскільки на даний час матеріали
кримінального розслідування щодо
загибелі сина позивача направлені для
проведення судової експертизи до
Головного бюро судово-медичних
експертиз.

Суди попередніх інстанцій правильно
встановили характер правовідносин
сторін у справі та застосували норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішили спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до РВ УМВС України в
Чернігівській області, Управління
Державного казначейства в
Чернігівській області, Управління
Міністерства внутрішніх справ в
Чернігівській області про
відшкодування майнової шкоди, завданої
злочином.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк