Справа № 149/1654/14-ц Провадження №
22-ц/772/2242/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Робак М. В.Категорія:
6Доповідач: Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Жданкіна В.В.

суддів: Медвецького С.К. Денишенко Т.О.

при секретарі: Куленко О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області до
ОСОБА_2 про знесення самочинного
об`єкта будівництва за апеляційною
скаргою представника позивачки ОСОБА_3
на ухвалу судді Хмільницького
міськрайонного суду від 18 червня 2014
року, -

ВСТАНОВИЛА :

18.06.2014 р. суддя Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області Робак М.В., отримавши позовну
заяву Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області до ОСОБА_2 про
знесення самочинного об`єкта
будівництва ухвалив відкрити
провадження у справі за позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області до ОСОБА_2 про
знесення самочинного об'єкта
будівництва.

Справу призначити до судового розгляду
в приміщенні Хмільницького
міськрайонного суду (22000, Вінницька
область, м. Хмільник, вул. Столярчука, 4)
на 02.07.2014 року о 14.30 год.

В судове засідання викликати сторони.

Запропонувати відповідачу подати у
строк до судового засідання письмові
заперечення проти позову та посилання
на докази якими вони обгрунтовуються, в
разі існування таких, а у випадку
визнання позову - відповідну письмову
заяву.

Копію ухвали направити особам, які
беруть участь у справі, відповідачу
направити копію позовної заяви з
копіями доданих до неї документів.

В апеляційній скарзі представник
позивачки просить ухвалу скасувати, а
матеріали повернути позивачу для
подачі до належного суду.

Апелянт вважає, що Хмільницьким
міськрайонним суд у межах спірних
правовідносин не дотримано норм
визначення правил підсудності при
відкриті провадження у справі, з
урахування того, що справи даної
категорії не підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Перевіривши законність та
обгрунтованість ухвали судді в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Апелянт керується постановою Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»,
пунктом першим якої встановлено, що з
метою реалізації конституційних прав
кожного на оскарження в суді рішень,
дій чи бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, захисту виборчих прав, права на
доступ до публічної служби тощо в
Україні в системі судів загальної
юрисдикції утворено адміністративні
суди.

Інспекція є позивачем по справі і
звернулась з позовом до суду в порядку
цивільного судочинства на виконання
ст. 376 Цивільного кодексу України та
керуючись статтями 15,107,109,118 ЦПК
України.

Відповідно до частин першої, другої та
четвертої статті 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч.7 ст. 376 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

Відповідно до п.З Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 3 від 01.03.2014 року
«Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» суди
мають виходи з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є , по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (спори за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктивний
склад такого спору (однією зі сторін у
спорі є ,як правило, фізична особа).

З урахуванням положення статті 1 ЦГЖ та
статті 2 КАС, не є публічно- правовим і
розглядається у порядку цивільного
судочинства спір між органом державної
влади та/або органом місцевого
самоврядування (суб'єктом владних
повноважень) як суб'єктом публічного
права та суб'єктом приватного права -
фізичною особою, в якому управлінські
дії суб'єкта владних повноважень
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав фізичної
особи. У такому випадку це спір про
право цивільне, незважаючи на те, що у
спорі бере участь суб'єкт публічного
права, а спірні правовідносини
врегульовано нормами цивільного та
адміністративного права ( абз.2 п.21
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року № 3).

Отже, при розгляді та вирішенні даного
спірного питання суд повинен буЦ
керуватися нормами Цивільного кодексу
України і враховувати роз'яснення,
надані у постанові пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» ( надалі - Постанова № 6).

Відповідно до п.1 вказаної вище
Постанови № 6 положення статті 376 ЦК
поширюється на випадки самочинного
будівництва житлових будинків,
будівель, споруд, іншого нерухомого
майна як фізичними, так і юридичними
особами.

При вирішенні справ цієї категорії та
застосуванні статті 376 ЦК суди повинні
керуватися положеннями законодавства
України про містобудування, яке
складається, зокрема, із Конституції
України, відповідних положень ЦК,
Земельного кодексу України законів
України від 16 листопада 1992 року №
2780-ХІІ "Про основи містобудування" від 20
травня 1999 року № 687-ХІУ "Про
архітектурну діяльність" від 16 вересня
2008 року № 509-УІ "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
сприяння будівництву", від 25 грудня 2008
року № 800-УІ "Про запобігання впливу
світової фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва", від 17 лютого 2011 року №
3038-УІ "Про регулювання містобудівної
діяльності" (далі - Закон № 3038-УІ), від 22
травня 2003 № 858-ГУ "Про землеустрій", від
19 червня 2003 року № 963-IV "Про державний
контроль за використанням та охороною
земель" та інших нормативно-правових
актів, що видаються на їх виконання, з
дотриманням яких повинно
здійснюватися будівництво об'єктів
нерухомості.

Пунктом 2 Постанови № 6 зазначено, що
відповідно до ст. 376 ЦК суди розглядають
спори щодо самочинного будівництва в
тому числі про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, що предметом
спору є зобов`язання до вчинення дій
шляхом знесення колегія суддів вважає,
що справа за позовом Інспекції до
ОСОБА_2 про знесення самочинного
будівництва підсудна Хмільницькому
міськрайонному суду.

Таким чином, апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, оскільки мотиви
та підстави, зазначені в даній скарзі
щодо скасування ухвали Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 18 червня 2014 року про
відкриття провадження по справі є
безпідставними та необгрунтованими, а
натомість ухвала суду винесено у
відповідності до вимог чинного
законодавства України, в межах наданих
суду повноважень, та вірно застосовано
судом норми процесуального права.

При таких обставинах, апеляційна
скарга представника гр. ОСОБА_2 не
підлягає задоволенню, а ухвалу
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 18 червня 2014 року
по справі необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307,309,314, 313-315, 317, 319, 373
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Ухвалу судді Хмільницького
міськрайонного суду від 18 червня 2014
року, залишити без змін.

Головуючий:

Судді: