Справа № 468/538/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

11.06.2014 року Баштанський районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Янчук С.В., при
секретарі - Милій Я.В. розглянувши в
судовому засіданні в залі суду міста
Баштанка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення
частки у майні, як об'єкту спільної
сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідачів про визначення частки
у майні, як об'єкту спільної сумісної
власності подружжя. На обґрунтування
вимог в заяві зазначила, ІНФОРМАЦІЯ_1
року в м. Баштанка Миколаївської
області помер її батько ОСОБА_4. Після
його смерті відкрилася спадщина, що
складалася з житлового будинку з
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1 м. Баштанка
Миколаївська область, який належав
померлому на підставі договору міни,
посвідченого 24 жовтня 2000 року
приватним нотаріусом Баштанського
районного нотаріального округу
Миколаївської області ОСОБА_5 за
реєстровим № 1912 та зареєстрованого в
Баштанському БТІ 09.11.2000р. за № 137.

Разом з батьком позивачки в даному
житловому будинку проживала його
дружина (мати позивачки ) ОСОБА_6, яка
відповідно до положень 1268 ЦК України
вважається такою, що прийняла
спадщину після свого чоловіка,
оскільки постійно проживала із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, і не заявляла про відмову від
неї.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати позивачки ОСОБА_6
померла. За життя померла склала
заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом Баштанського районного
нотаріального округу Миколаївської
області ОСОБА_7 10.01.2013р. за реєстровим №
12, за яким заповіла їй (своїй дочці) все
майно, належне їй за законом на день
смерті, де б воно не знаходилося і з
чого б не складалося.

Позивачкою у визначений
законодавством термін, до приватного
нотаріуса Баштанського районного
нотаріального округу Миколаївської
області ОСОБА_8 було подано заяву про
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_6, приватним нотаріусом 05.12.2013р.
було заведено спадкову справу за № 56.

Крім позивачки, спадкоємцем майна її
померлих батьків, являється також і
онук померлого батька позивачки -
ОСОБА_2 - Відповідач 1 по справі,
оскільки померлий батько (ОСОБА_4) за
життя залишив заповіт, посвідчений
24.05.2007р. приватним нотаріусом
Баштанського районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_5 за
реєстровим № 732, за яким заповів своєму
онуку ОСОБА_2 все належне йому майно, з
чого б воно не складалося і де б воно не
знаходилося, в тому числі і житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами, який належав померлому на
праві приватної власності, що
розташований в м.Баштанка
Миколаївської області АДРЕСА_1.
Приватним нотаріусом ОСОБА_8 на
підставі заяви відповідача та рішення
Баштанського районного суду про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
було відкрито спадкову справу після
смерті ОСОБА_4. Другим спадкоємцем
майна за законом являється брат
позивачки - ОСОБА_3 - по справі
відповідач 2, який не заявляв своє право
на спадщину у визначені законодавством
строки.

Звернувшись до приватного нотаріуса
стосовно отримання свідоцтва про право
на спадщину за законом, позивачці було
надано роз'яснення стосовно частки у
спадковому майні, яка належить
позивачці після смерті її батьків. Але
вона не згодна з часткою, визначеною
нотаріусом, оскільки житловий будинок
є об'єктом спільної сумісної власності
подружжя (тобто її батьків), частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо такі частки не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Отже, частка її померлої
матері у об'єкті спільної сумісної
власності має становити 50%. Батьки
позивачки в 2000 році уклали договір
міни, за яким здійснили обмін житлового
будинку. Обмінявши житловий будинок,
що розташований в АДРЕСА_2, який
належав батькові позивачки (ОСОБА_4) на
праві приватної власності на
підставі Свідоцтва на право
власності на жилий будинок,
виданий виконавчим комітетом
Баштанської селищної ради
Баштанського району Миколаївської
області 28.01.1970р., зареєстрованого в
Баштанському БТІ 28.01.1970р. за № 1483 (право
власності на який було набуто в період
шлюбу батьків, що також був об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя) на будинок АДРЕСА_1 Обидва
будинки, були набутими померлими
батьками позивачки в період укладеного
шлюбу, отже являються об'єктами права
спільної сумісної власності подружжя.

Дані факти підтверджуються тим, що її
батьки уклали шлюб в 1949 році і
перебували в шлюбі до своєї смерті,
отже все майно, на кого б воно не було
зареєстроване належало її батькам на
праві спільної сумісної власності.
Таким чином її померла мати мала частку
у майні спільної сумісної власності,
яка має становити ? частину, оскільки
інших домовленостей між її батьками
про поділ часток майна спільної
сумісної власності не укладалося. Нею
відповідачу по справі, було
запропоновано в добровільному порядку
домовитися стосовно розміру та поділу
часток спадкового майна, але він
відмовився, тому вона вимушена
звернутися до суду для визнання за
померлою матір'ю права власності на ?
частину майна (житловий будинок з
господарськими та побутовими
спорудами), як об'єкту спільної
сумісної власності подружжя. Вона
являється спадкоємцем за заповітом
відповідно до вимог ЦК України, інші
спадкоємці, крім Відповідача 1, який є
спадкоємцем за заповітом, які б мали
право на спадкове майно це Відповідач 2
не заявляв свого права на спадкове
майно, інші спадкоємці відсутні. Іншого
способу, крім як в судовому порядку,
визначити частку у майні, яка за життя
належала померлій матері, як об'єкту
права спільної сумісної власності
позивачка не має, з метою правильної
видачі нотаріусом свідоцтва на частку
у майні вона вимушена звернутися до
суду.

В судове засідання позивачка та її
представник не з'явилися, від
представника позивачки надійшла заява
про слухання справи у їх відсутність,
позовні вимоги підтримують повністю,
просять суд задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, надавши заяву
про слухання справи у його відсутність.
На одному із судових засідань, пояснив,
що позовні вимоги позивачки визнає
повністю, просить іх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлений вчасно та
належним чином - розпискою. Заяв про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази (копію свідоцтва про смерть,
серії НОМЕР_1; заповіту від 24.05.2007р.;
договору міни від 24.10.2000р.; техпаспорту
на житловий будинок, інвентарний номер
137; свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2;
серії НОМЕР_3; про смерть ОСОБА_6 серії
НОМЕР_4 заповіту від 10.01.2013р.; витягу про
реєстрацію в Спадковому реєстрі №35984386,
копію спадкової справи №56/2013 після
смерті ОСОБА_6.), суд приходить до
висновку про обґрунтованість
заявлених вимог і можливість
задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено,
що після смерті ОСОБА_6 відповідно до
складеного нею заповіту, все належне їй
майно належить позивачці. Крім
позивачки, спадкоємцями є онук батька
позивачки - відповідач ОСОБА_2 та
відповідач ОСОБА_3, що являється братом
позивачки, але не заявляв свого права
на спадщину у визначені законом строки.
В добровільному порядку визначитися
стосовно розміру та поділу часток
спадкового майна не виявилося
можливим.

Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12
червня 2009 р. "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції", у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

В ст. 368 ЦК України зазначено: спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю; с права спільної сумісної
власності можуть бути фізичні особи,
юридичні особи, а також держава,
територіальні громади, якщо інше не
встановлено законом: майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом;
майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Таким чином,дослідивши матеріали
справи, суд вважає,що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,60,62,212, 213, 215,218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 частку у майні, яке
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3. в розмірі ? частини майна.

Стягнути з відповідачів у
солідарному порядку на користь
позивача 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок в рахунок сплаченого судового
збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області, через
Баштанський районний суд, шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, або протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧИЙ ПО СПРАВІ СУДДЯ: