Справа № 477/1512/14-ц
Провадження № 2/477/848/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року Жовтневий районний
суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Миколаївської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду із вказаною
позовною заявою, в якій просить визнати
за нею право власності на земельну
ділянку площею 5,86 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташовану на території
Миколаївської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, а також на земельну ділянку
площею 0,124 га для будівництва та
обслуговування індивідуального
житлового будинку, що розташована в
с.Миколаївське Жовтневого району
Миколаївської області, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В обґрунтування своїх вимог
вказувала, що вона є єдиною
спадкоємицею майна після смерті своєї
ОСОБА_3 відповідно до заповіту та
спадщину у передбачений законом термін
прийняла. Однак нотаріусом їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на вищевказані
земельні ділянки у зв'язку з тим, що за
життя спадкодавець не оформила на своє
ім'я Державного акту щодо права
власності на земельну ділянку площею 0,
124 га, яка визнана її власністю за
рішенням суду, а також неможливістю
надання документів, необхідних для
оформлення спадкових прав щодо іншої
земельної ділянки, а саме: витягу з
поземельної книги або витягу з
Державного земельного кадастру про
відсутність обмежень на земельну
ділянку, у зв'язку з тим що ОСОБА_3 не
провела дій з державної реєстрації
своїх прав щодо вищевказаного майна.

Вказане нині перешкоджає їй в
оформленні спадкових прав нотаріально,
у зв'язку з чим вона була змушена
звернутися до суду із цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
із заявою, в якій свої позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
справу розглянути у її відсутність.

Відповідач Миколаївська сільська
рада Жовтневого району Миколаївської
області звернулася до суду із заявою, в
якій позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
визнання за нею права власності на
вищевказані земельні ділянки визнала
та просила справу розглянути у
відсутність їх представника.

Дослідивши письмові докази по
справі, в межах заявлених позовних
вимог, суд встановив, що за даними
свідоцтва про смерть НОМЕР_1, ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що
Миколаївською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області здійснено актовий запис про
смерть за №11 від 15.10.2013 року (а.с. 14).

Відповідно до заповіту,
посвідченого 9 листопада 2012 року,
секретарем виконкому Миколаївської
сільської ради, ОСОБА_3 на випадок своєї
смерті залишила заповіт на користь
ОСОБА_1, якій заповідала все належне їй
на час мері майно (а.с. 13).

Згідно рішення Жовтневого
районного суду Миколаївської області
від 21 червня 2013 року, що набрало
законної сили 02.07.2013 року, за ОСОБА_3
було визнано право власності в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на
земельну ділянку площею 0,124 га виділену
для будівництва та обслуговування
індивідуального житлового будинку за
Державним актом серії МК №00201, виданого
Миколаївською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області 26 січня 1995 року на підставі
рішення цієї ж сільської ради № 103-С від
30.11.1994 року (а.с. 16).

Крім того, відповідно до копії
Державного акту серії ІV-МК № 011340,
виданого 09.08.2001 року на підставі
рішення 18 сесії 6 скликання
Миколаївської сільської ради народних
депутатів від 15 травня 2001 року № 20,
ОСОБА_3 належала на час смерті земельна
ділянка площею 5,86 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Миколаївської сільської
ради Жовтневого району Миколаївської
області, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 2178
(а.с. 19).

За даними спадкової справи,
заведеної Жовтневою державною
нотаріальною конторою Миколаївської
області № 171/2013, із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3 на
підставі заповіту звернулася
позивачка ОСОБА_1

Згідно довідки Миколаївської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області від 15.10.2013 року,
ОСОБА_3 на час смерті була
зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1.
Інших осіб, зареєстрованих із нею не
значиться.

Підстави, з яких позивачка була
змушена звернутися до суду із цим
позовом підтверджується листом
нотаріуса Жовтневої державної
нотаріальної контори Миколаївської
області від 08.05.2014 року вих.№ 438/02-14,
згідно якого позивачці було роз'яснено
про неможливість видачі свідоцтва про
право на спадщину на вказане спадкове
майно, у зв'язку з тим, що нотаріусу не
було надано правовстановлюючого
документу на ім'я спадкодавця на
земельну ділянку площею 0,124 га, та не
наданням документів, необхідних для
здійснення нотаріальних дій щодо
земельної ділянки площею 5,86 га, а саме:
витягу з поземельної книги або витягу з
Державного земельного кадастру про
відсутність обмежень на земельну
ділянку (а.с. 20).

Відповідно до ст. 125 Земельного
Кодексу України - право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

Згідно пп.4.20 п. 4 Глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Мінюстом
України 22.02.2012 року за № 296/5, видача
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку проводиться
нотаріусами на підставі відповідних
документів, в тому числі, витягу з
Державного земельного кадастру про
відсутність обмежень на земельну
ділянку або витягу з поземельної книги.

Згідно ст.1 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»,
Державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

За ст.3 цього Закону слідує про
обов'язковість внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про всі
його об'єкти (земельні ділянки,
розташовані на території України).

Згідно п. 109 Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
Постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051,
державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється за заявою власника
земельної ділянки.

З огляду Державного акту серії IV-МК №
011340, виданого на ім'я ОСОБА_3 9 серпня 2001
року, земельна ділянка, що зазначена у
цьому правовстановлюючому документі
площею 5,86 га, не зареєстрована, що також
підтверджується даними відділу
Держземагентства у Жовтневому районі
Миколаївської області, отже поземельна
книга не заводилася, а тому позивач як
спадкоємець ОСОБА_3, позбавлена
можливості нотаріально оформити свої
спадкові права щодо вищевказаної
земельної ділянки.

Щодо земельної ділянки площею 0,124 га, то
належність вказаного майна
спадкодавцю також підтверджується
змістом рішення Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 21
червня 2013 року, проте за життя ОСОБА_3 не
встигла здійснити дій щодо одержання
правовстановлюючого документу на
вказане майно та її державної
реєстрації у зв'язку зі смертю, що
сталася через декілька місяців після
набрання рішенням законної сили.
Відсутність реєстрації за ОСОБА_3
вказаної земельної ділянки також
підтверджується даними відділу
Держземагентства у Жовтневому районі
Миколаївської області.

Державна реєстрація вказаних прав є
офіційне визнання державою речових
прав особи, проте в будь-якому разі не
припиняє прав власника щодо цього
майна.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені.

Як зазначив Верховний Суд України
у своїй постанові №7 від 30.05.2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» (п. 10) - Відповідно до
статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

З наведеного, та встановивши, що
відповідно до положень ст.1233-1236 ЦК
України, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем
майна після смерті ОСОБА_3 за заповітом,
проте через вищевказані обставини
позивачка позбавлена можливості
нотаріально оформити свої спадкові
права, встановивши належність
вищевказаного майна спадкодавцю, суд
вважає, що відповідно до ст.16 ЦК
України, спадкові права ОСОБА_1
підлягають захисту судом шляхом
визнання за нею права власності на
вищевказані земельні ділянки.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, померлої Чечко ІНФОРМАЦІЯ_2
року, право власності на:

- земельну ділянку площею 0,124 га
виділену для будівництва та
обслуговування індивідуального
житлового будинку, що розташована по
АДРЕСА_1 Жовтневого району
миколаївської області та зазначена у
Державному акті серії МК №00201, виданому
Миколаївською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області 26 січня 1995 року на підставі
рішення цієї ж сільської ради № 103-С від
30.11.1994 року на ім'я ОСОБА_4;

- земельну ділянку площею 5,86 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Миколаївської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, що зазначена у Державному акті
серії IV-МК № 011340, виданого на ім'я
ОСОБА_3 9 серпня 2001 року та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 2178.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а учасниками
справи, що не були присутні при його
проголошенні - в той самий строк, з дня
отримання копії рішення.

Суддя
Л.М. Семенова