Справа №478/781/14-ц 06.08.2014 06.08.2014 06.08.2014
Провадження №22ц/784/2194/14 Головуючий
в першій інстанції Сябренко І.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Шаманської Н.О., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Орельській Н.М.,

за участю позивача
ОСОБА_3,

відповідачки
ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Казанківського районного
суду Миколаївської області від 20
червня 2014 року по справі за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

06 травня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер його дідусь - ОСОБА_5, після смерті
якого відкрилася спадщина у вигляді
земельної частки (паю). Спадкоємцями
майна діда були: його дружина - ОСОБА_6,
його син - ОСОБА_7, та онуки: він та його
сестра - ОСОБА_8, оскільки їх батько
ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Спадкова справа після смерті діда не
відкривалась, але спадщину фактично
прийняла його дружина - ОСОБА_6, яка за
життя склала заповіт, яким все своє
майно та майнові права заповіла ОСОБА_8
В подальшому, після смерті ОСОБА_6,
ОСОБА_8 не звернулася в установлений
законом строк для прийняття спадщини.
Проте, після її смерті відкрилася
спадщина у вигляді земельних ділянок,
належних їй та діду, яку прийняв його
дядько - ОСОБА_7, оскільки на час її
смерті останній проживав разом з нею.
Знаючи про наявність вказаного
заповіту, за життя, дядько для
відкриття спадщини не звертався.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року дядько помер, а
спадкоємицею після його смерті є
відповідачка, як донька померлого.
Тому, остання успадкувала вказані
земельні ділянки.

Посилаючись на вимоги ст. 1272 ЦК України
та те, що він є спадкодкоємцем за
законом, оскільки спадкоємець за
заповітом не прийняв спадщину, просив
визначити йому додатковий строк для
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року,
строком на 1 місяць.

Рішенням Казанківського районного
суду Миколаївської області від 20
червня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено в зв'язку з
порушенням порядку звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
позов в повному обсязі. На думку
апелянта, рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, а висновки суду
не відповідають дійсним обставинам
справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивача та відповідачки, дослідивши
надані докази та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Тобто право на спадщину належить
спадкоємцеві з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» при розгляді
справ про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини слід
перевіряти наявність або відсутність
спадкової справи стосовно спадкодавця
у державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач не заперечував, що з
заявою про прийняття спадщини до
нотаріуса не звертався.

Таким чином, позивач належними
доказами не підтвердив відсутність
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину, а тому висновок суду про
відмову в задоволенні позову саме з цих
підстав, а не за відсутністю поважних
причин пропуску строку для прийняття
спадщини, є правильним.

Зазначене не позбавляє позивача права
на звернення до суду з цим же позовом,
так як питання щодо поважності причин
пропуску строку для прийняття спадщини
чи їх відсутність судом не
вирішувалося.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Казанківського районного суду
Миколаївської області від 20 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді