Справа № 132/1382/14-ц
Провадження № 2/132/590/14
РІШЕННЯ

Іменем України

23.07.2014 року
Калинівський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого
Копчинського В.І.

при секретарі Кулик Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка справу за
позовом ОСОБА_1 до ПОСП
«Дружелюбівське» с. Дружелюбівка,
Калинівського району , Вінницької
області про стягнення матеріальної,
моральної шкоди та повернення
земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позовній заяві вказує, що
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 398368 вона являється власником
земельної ділянки площею 2,0755 га, яка
знаходиться на території
Дружелюбівської сільської ради.

01.01.2012 року між сторонами було
укладено договір оренди землі,
відповідно до якого позивачка передала
вищезазначену земельну ділянку в
оренду строком до 01.01.2014 року.
Вищевказаний договір не передбачає
його продовження. По закінчені строку
дії договору відповідач продовжує
незаконно використовувати дану
земельну ділянку, на неодноразові
звернення про повернення земельної
ділянки не реагує, тому звертається до
суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивачки за договором про надання
правової допомоги ОСОБА_2 підтримав
заявлені вимоги, суду пояснив, що
ОСОБА_1 відповідно до державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 398368 являється власником
земельної ділянки площею 2,0755 га, яка
знаходиться на території
Дружелюбівської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області. 01.01.2012 року вона уклала договір
оренди землі з відповідачем,
відповідно до якого передала
вищезазначену земельну ділянку в
оренду строком до 01.01.2014 року. 16.10 2012
року позивачка направила відповідачу
письмову заяву, що немає наміру
продовжувати договір оренди. По
закінчені строку дії договору
відповідач продовжує незаконно
використовувати дану земельну ділянку,
на неодноразові звернення про те, що
ОСОБА_1 не бажає більше здавати
земельну ділянку в оренду та хоче
розпоряджатися нею самостійно не
реагує, земельну ділянку не повертає.
Це призвело до того, що позивачка не
може розпорядитися земельною ділянкою
на власний розсуд, вона мала намір
передати земельну ділянку в оренду ТОВ
«Моноліт» , яке сплатило б її 3596.28
грн. орендної плати, тому вважає, що
відповідач повинен компенсувати дану
суму, як матеріальну шкоду. Крім того,
в зв'язку з незаконним використанням
земельної ділянки, позивачка переживає
постійні душевні страждання, тому
просить стягнути з відповідача також
моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Представник відповідача, директор
ПОСП «Дружелюбівське» , а також
представник за дорученням Тупчієнко
Д.М. позов не визнають. Суду пояснили,
що дійсно 01.01.2012 року було укладено
договір оренди землі з ОСОБА_1,
відповідно до якого остання передала
вищезазначену земельну ділянку в
оренду строком на 2 роки, тобто до 01.01.2014
року. В серпні 2013 року згідно з
запланованим сівооборотом на даній
земельній ділянці було засіяно озимий
ріпак. В листопаді 2013 року позивачка
отримала орендну плату, будь-яких
намірів забрати земельну ділянку не
було. Взимку 2014 року позивачка
звернулася з вимогою про повернення
орендованої ділянки, її було
роз'яснено, що на її ділянці
засіяний ріпак. Збір урожаю
запланований на липень місяць, тому
ділянка буде повернута зразу після
збору урожаю з виплатою орендної плати,
що передбачено п. 29 договору оренди,
де зазначено, що сторони погоджуються,
що у зв'язку із закінченням строку
договору оренди земельної ділянки
договір може бути продовжений до
закінчення збирання врожаю і вивезення
його з поля; Земельну ділянку в оренду
ТОВ « Моноліт» позивачка не
передавала, є письмова довідка, орендна
плата в розмірі 3596.28 грн. є надуманою,
як і вимоги про відшкодування
моральної шкоди. В даний час земельна
ділянка вільна і позивачці направлено
лист, що вона може її забрати.
Будь-якого умислу не повертати
земельну ділянку відповідач не мав.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши надані ними докази в їх
сукупності суд вважає позов
задовольнити частково з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що позивачка
являється власником земельної ділянки
площею 2,0755 га, яка знаходиться на
території Дружелюбівської сільської
ради.

01.01.2012 року між сторонами було
укладено договір оренди землі,
відповідно до якого позивачка передала
вищезазначену земельну ділянку в
оренду строком до 01.01.2014 року .

16.10 2012 року позивачка направила
відповідачу письмову заяву, що немає
наміру в майбутньому продовжувати
договір оренди, проте в 2013 році за рік
до закінчення строку дії договору, як
то зазначено в договорі, такого наміру
не підтвердила.

В серпні 2013 року згідно з
запланованою сівозміною відповідачем
на даній земельній ділянці було
засіяно озимий ріпак, , що
підтверджується результатами
перевірки Державної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області.

Збір врожаю з засіяної культури
проводиться в липні місяці
наступного року

Відповідно до п. 29 договору оренди
землі без № від 1.01.2012 року сторони
погодилися , що у зв'язку із закінченням
строку договору оренди земельної
ділянки договір може бути продовжений
до закінчення збирання врожаю і
вивезення його з поля .

Відповідно до п. 31 договору оренди
землі урожай і прибутки одержані від
сільськогосподарського використання
орендованої земельної ділянки,
належать виключно Орендарю.

Пунктом 28 «б» даного договору
оренди землі визначені обов'язки
Орендодавця, а саме : не втручатися у
виробничу діяльність Орендаря.

Згідно ст.373 ЦК України власник
земельної ділянки має право
використовувати її на власний розсуд
відповідно до її цільового
призначення.

Таким чином, враховуючи, що на день
розгляду справи відповідач зібрав
врожаю і вивіз його з поля, земельна
ділянка позивачки вільна, тому вимоги
позивачки щодо її повернення
підлягають задоволенню.

Інші вимоги позивачки щодо
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 3596.28 грн , як упущеної вигоди,
отриманої внаслідок укладення в 2014
році договору оренди землі з ТОВ
«Моноліт» с. Котюжинці задоволенню
не підлягають, оскільки ґрунтуються на
припущені позивачки про її отримання.

Згідно довідки ТОВ « Моноліт» № 1605
від 15.05.2014 року договір оренди
земельної ділянки з ОСОБА_1 не
укладався, орендна плата її не
нараховувалася.

Не підлягають задоволенню і вимоги
позивачки про відшкодування її
моральної шкоди, оскільки
правовідносини сторін регулюються
договірними зобов'язаннями, крім
того, не підтверджені будь-якими
доказами.

Відповідно ч .1,4 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно с.10 ЦПК України цивільне
законодавство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків ,
встановлених цим Кодексом.

Вимоги представника позивачки про
відшкодування витрат на правову
допомогу в розмірі 800 грн. задоволенню
не підлягають, так як з наданої
квитанції , без відповідного
розрахунку, не вбачається, який час
використано особою на надання
юридичної допомоги, та виходячи з
якого встановленого розміру
погодинної оплати праці цієї особи ,
було визначено таку суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідача підлягають до
стягнення на користь позивачки
понесені нею судові витрати, які
складаються з суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 373 ЦК України,
ст.ст.10, 60,209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Зобов'язати ПОСП «Дружелюбівське» с.
Дружелюбівка, Калинівського району ,
Вінницької області повернути ОСОБА_1
орендовану земельну ділянку площею 2,0755
га, яка знаходиться на території
Дружелюбівської сільської ради,
Калинівського району.

Стягнути з ПОСП «Дружелюбівське» с.
Дружелюбівка, Калинівського району,
Вінницької області на користь ОСОБА_1
243,60 грн. судового збору .

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: