Справа № 466/3883/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

9 липня 2014року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі головуючої судді
Білінська Г.Б.

при секретарі Ярема
О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

установив:

13 червня 2014року позивач звернулась до
суду з позовом до відповідача про
стягнення боргу та просить ухвалити
рішення, яким стягнути з відповідача
247873,94гривень, а також стягнути витрати
по сплаті судового збору в сумі 2478,73грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 10 грудня 2011року між нею та
ОСОБА_2 було укладено договір позики, у
відповідності до якого, вона передала
ОСОБА_2 грошову позику в розмірі
21000доларів США із строком повернення до
31.12.2013року. Укладення договору
підтверджується розпискою від
10.12.2011року. На даний час сума позики не
повернута.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала повністю, давши
пояснення аналогічні тим, що викладені
в поданій до суду позовній заяві.
Вказав, що на час розгляду справи судом
відповідач борг не повернув. Просить
позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідачі
позовні вимоги визнала та не
заперечувала проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, дослідивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов є підставним та
його слід задовольнити з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
між позивачем та відповідачем було
укладено договір позики. Згідно ч.2
ст.1047 ЦК України на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Так, з долученої до матеріалів справи
розписки від вбачається, що 10 грудня
20119року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1
грошову суму в розмірі 21000,00доларів США,
що становить за офіційним курсом НБУ
247873,94гривень, яку зобов'язувався
повернути до 31.12.2013року.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що ні
на вказані в розписках строки, ні на час
розгляду справи судом відповідач
вказаних сум грошей позивачу не
повернув.

У відповідності до ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив зобов'язання,
на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вищенаведеного, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що
відповідач порушив умови договору
позики, не повернув позивачу гроші на
загальну суму 247873,94гривень позов
підлягає до задоволення в повному
обсязі.

Крім того з відповідача слід стягнути
витрати по сплаті судового збору в сумі
2478,73гривень, сплачені позивачем при
подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст. ст. 525, 526, 530, 549-552, 611, 625, 1050 ЦК
України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 247873
(двісті сорок сім тисяч вісімсот
сімдесят три) гривні 94 (дев'яносто
чотири) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 2478(дві тисячі
чотириста сімдесят вісім) гривень 73
(сімдесят три) коп.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: Г. Б. Білінська