АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/4288/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1660/14
Головуючий у 1-й інстанції Волювач О.В.
Доповідач Абрамов П. С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Полтавської
області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Винниченка Ю.М., Корнієнка В.І.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

На рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 16 квітня
2014 року

У справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІЗІ Кредит» про
стягнення заробітної плати, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
та моральної шкоди,

В С Т А НО В И Л А :

В листопаді 2013 року позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом,
зазначала, що вона працювала у
відповідача з квітня 2012 на посаді
керівника підрозділу
рекламно-кредитного відділу, з жовтня
2012 року на посаді керівника філії № 33 у
м. Лубни. 28 березня 2013 відповідач
запропонував їй звільнитися за згодою
сторін. 28.03.2013 року позивачку було
звільнено за згодою сторін. ОСОБА_1
вважає, що при звільненні їй не були
виплачені всі належні їй кошти. Прохала
стягнути з відповідача на її користь
суму невиплаченої заробітної плати за
червень 2012 р. та за січень 2013р. в сумі
2628,81 грн., середній заробіток за всі дні
затримки розрахунку по сплаті
заробітній платі , починаючи з 01.04.2013
року по дату винесення рішення по
справі та моральну шкоду.

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 16 квітня
2014 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохала
рішення суду скасувати посилаючись на
порушення місцевим судом норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що висновки місцевого суду не
відповідають обставинам справи і
зібраним доказам.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про її часткове задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог місцевий суд прийшов до
висновку, що позивачка не довела у
судовому порядку обґрунтованість
своїх вимог та не надала суду доказів
переконливості своїх доводів.

Однак вказаний висновок місцевого
суду суперечить вимогам
матеріального та процесуального
права.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 з 19.04.2012 року працювала в ТОВ
«ІЗІ Кредит» на посаді керівника
підвідділу рекламно - кредитного
відділу, а з 23.10 2012 року її було
переведено на посаду керівника філії №
33 у м. Лубни (а.с.5). 1.04.2013 року позивачка
була звільнена з роботи на підставі п. 1
ст. 36 КЗпП України, відповідно до її
заяви від 28.03.2013 року (а.с. 12,13). 15.04.2013
року ОСОБА_1 отримала трудову книжку
(а.с.14), та в цей же день з нею було
проведено розрахунок по заробітній
платі.

Заборгованість по заробітній платі в
сумі 468 грн., які виплачені позивачці
у вересні 2013 року були нараховані
після звільнення позивачки з роботи ,
та відносно цих коштів спору у сторін
немає .

Позивачка не обґрунтовувала свої
позовні вимоги невиплатою цих
грошових сум.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити передбачене ст. 117, 116
КЗпП України відшкодування, у тому
разі, якщо спір вирішено на користь
працівника.

В ході судового розгляду справи
було встановлено, що між сторонами
існує спір щодо невиплати
підприємством грошових сум за
червень 2012 року та січень 2013 року.

В матеріалах справи відсутні докази
які б свідчили про заборгованість
відповідача перед позивачкою по
заробітній платі за червень 2012 року .
Позивачкою не було доведено фактів,
що з нею не провели розрахунок по
заробітній платі за червень 2012.

В цій частині рішення місцевого суду
повністю відповідає обставинам
справи та наявним у справі доказам.

Разом з тим , як з'ясовано в ході
апеляційного розгляду справи за
січень 2013 року позивачці не було
виплачено 1327 грн.43 коп.

З пояснень відповідача та
бухгалтерської довідки слідує, що
вказана сума була утримана з
заробітної плати ОСОБА_1 в рахунок
погашення заборгованості 2185 грн. , яка
складається з 1900 грн. підзвітних
коштів, за які ОСОБА_1 не
прозвітувалася , та з суми 285 грн.
податків, з цієї суми .

Врахувавши обставини справи ,
колегія суддів приходить до висновку,
що підприємство не мало право
самостійно (без згоди ОСОБА_1 )
утримувати з її заробітної плати
спірну суму коштів.

Тому дана спірна сума заробітної
плати підлягає стягненню на користь
ОСОБА_1

Відповідач у справі не позбавлений
можливості в установленому законом
порядку вирішити питання про
стягнення з ОСОБА_1 спірних грошових
сум.

У відповідності до правових позицій
Верховного суду України у справах №
6-114цс 13, у разі наявності спору між
сторонами щодо розміру
заборгованості та часткового
задоволення позову працівника, суд
визначає розмір відшкодування за час
затримки розрахунку з урахуванням
спірної суми, на яку той мав право,
частки, яку вона становила в заявлених
вимогах, істотності цієї частки
порівняно із середнім заробітком та
інших конкретних обставин справи.

З врахуванням позовних вимог
позивачки щодо стягнення грошових
сум за червень 2012 року та січень 2013
року та висновків суду щодо
часткового задоволення позовних вимог
, ( ? частина задоволених позовних
вимог) , істотності цієї частки в
порівнянні із середнім заробітком, та
інших обставин справи , колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність визначити розмір
середнього відшкодування за час
затримки розрахунку заробітку за
період з 2 квітня 2013 року по день
постановлення рішення суду 09.07.2014
року, за 315 робочих днів в сумі 4000
грн.

Також в позивачки в силу ст.. 237-1 КЗПП
України виникло право на отримання
відшкодування моральної шкоди ,
розмір якого судом апеляційної
інстанції , з урахуванням обставин
справи визначається в сумі 500 грн.

З відповідача у справі підлягає
також стягненню судовий збір на
користь держави за розгляд справи в
апеляційному суді в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307 п.3,4.
Ч.1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково..

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 16 квітня
2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю « ІЗІ кредит» на
користь ОСОБА_1 невиплачену
заробітну плату за січень 2013 року в
сумі 1327 грн.43 коп., середній заробіток
за несвоєчасний розрахунок в сумі 4000
грн. та 500 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю « Ізі кредит» на
користь держави судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом
двадцяти діб до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді : (підписи)

Копія згідно: