Справа № 2-131/11
УХВАЛА

м. Запоріжжя
30.07.2014
року.

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі: судді Артемової
Л.Г., при секретарі Бутенко О.В.,
розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» про виправлення
описок у виконавчому листі та
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа на виконання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 29.01.2014 року звернувся до
суду із заявою на обґрунтування якої
зазначив, що рішенням Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 24.02.2011
року був задоволений позов Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» (далі Банк) до
ОСОБА_1

Проте у рішенні та у виконавчому листі
допущено помилку, яка унеможливила
звернення виконавчого листа на
виконання. А саме, замість заявленої
суми боргу у 124773,72 грн. у резолютивній
частині зазначена сума 1247737,23 грн.

Зазначені обставини, у вигляді помилки
у рішенні та виданому на його підставі
виконавчому листі, на думку заявника
перешкодили вчасному зверненню
виконавчого листа на виконання у
зв'язку із чим заявник просить
виправити помилку у рішенні та
виконавчому листі та поновити строк
для пред'явлення виконавчого листа на
виконання.

Ухвалою від 11.04.2014 року суд розглянув
заяву та задовольнив її частково,
залишивши без задоволення заяву про
поновлення строку на виконання
рішення, виправив помилку у рішенні та
виконавчому листі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області ухвала Шевченківського
районного суду від 11.04.2014 року була
скасована та заява була повернена на
новий розгляд.

В судове засідання не з'явився
заявник, який був належним чином
повідомлений про час та місце слухання
заяви, просив відкласти розгляд заяви
через неможливість брати участь у
судовому засіданні. Проте, у
відповідності до правил ст. ст. 219, 369, 371
ЦПК України неявка сторін у судове
засідання не є перешкодою для
вирішення питання про поновлення
пропущеного строку та виправлення
помилки у виконавчому документі та у
рішенні суду. Крім того, заявник не
повідомив нових обставин важливих для
розгляду.

ОСОБА_1 була належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
заяви, але у судове засідання не
з'явилася.

Вивчивши матеріали заяви, суд
прийшов до висновку про те, що заява
підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 24.02.2011 року був
задоволений позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_1, з
відповідачки стягнена заборгованість
у сумі 124737,23 грн. При цьому у
резолютивній частині рішення була
допущена описка у сумі, а саме замість
124737,23 грн. зазначено сума 1247737,23 грн.
Сторони отримали копію рішення в той
самий день, про що свідчать їх розписки
(а.с.111).

Представник Банку звернувся до
суду із заявою про видачу виконавчого
листа лише 02.08.2012 року, майже через
півтора року після набуття рішенням
суду законної сили.

Виконавчий лист та копія рішення
були надіслані Банку та їм отримані
30.08.2012 року.

Із заявою про поновлення строку
для пред'явлення виконавчого листа на
виконання та виправлення у ньому
описок Банк звернувся 29.01.2014 року, майже
через три роки після набрання рішенням
законної вили.

Згідно ст. 371 ЦПК України,
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Тобто умовою для поновлення
строку мають бути поважні причини, які
можуть бути встановлені судом на
підставі належних доказів.

08.03.2011 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про виконавче провадження» та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення процедури
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб)» № 2677-VI
від 04.11.2010 року, згідно якого викладено
у новій редакції Закон України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 22 нової редакції
Закону України «Про виконавче
провадження» встановлений строк
пред'явлення до виконання виконавчого
листа протягом одного року.

Ч.2 зазначеної Статті визначено, що
строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення.

Порядок звернення судового рішення у
цивільній справі визначений статтею 368
ЦПК України, відповідно до ч.2 якої, за
кожним судовим рішенням, яке набрало
сили, за заявою осіб, на користь яких
воно ухвалено, видається один
виконавчий лист.

Ч.3 ст. 2 ЦПК України, передбачено, що
провадження у цивільних справах
здійснюється відповідно до законів
чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про виконавче
провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» № 2677-VI від
04.11.2010 року, визначено, що виконавчі
документи, видані до набрання чинності
цим Законом, пред'являються до
виконання у строки, встановлені на
момент їх видачі.

З матеріалів справи вбачається,
що із заявою про видачу виконавчого
листа Банк звернувся після спливу
строку на виконання, встановленого
вищезазначеними нормами права.

Доказів того, що виконавчий лист
був належним чином звернений на
виконання і у відкритті виконавчого
провадження було відмовлено державним
виконавцем через описки у виконавчому
листі суду не надано, суду не надано
доказів того, що виконавчий лист
взагалі звертався на виконання.

Тобто, судом не встановлено того,
що існують поважні причини для
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа на виконання.
Причиною пропущення строку
пред'явлення виконавчого листа на
виконання стало зволікання Банку у
реалізації свого права на звернення
виконавчого документу на примусове
виконання.

Проте, очевидною є помилка у
резолютивній частині рішення суду,
оскільки замість суми, яка була
заявлена на стягнення Банком суд
помилково додав до неї зайву цифру в
такий спосіб стягнена сума боргу яка
дорівнює 124773,72 грн. була помилково
визначена у сумі 1247737,72 грн. Відтак на
підставі рішення, яке має описку було
видано виконавчий лист з тою ж самою
опискою.

Вивчивши матеріали справи, суд у
відповідності до правил ст. 219 ЦПК
України вважає за необхідне виправити
описку у резолютивній частині рішення
суду.

Також встановлено, що на підставі
рішення суду, яке має у собі описку,
було видано виконавчий лист у якому
міститься сума, яка не відповідає
встановленому, тобто виконавчий лист
також має помилку, і тому суд у
відповідності до правил ст. 369 ЦПК
України вважає за необхідне виправити
очевидну помилку, оскільки така
помилка виправлена у рішенні суду,
оскільки виконавчий документ виданий
на підставі рішення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 219, 369, 371 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Виправити описку у резолютивній
частині рішення Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 24.02.2011
року за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - суму 1247737,23 грн.
замінити сумою 124773,23 грн.

Виправити помилку у виконавчому листі
08272-131/11 виданого 17.08.2012 року у графі «суд
вирішив» - суму 1247737,23 грн. замінити
сумою 124773,23 грн.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у
п'ятиденний строк після отримання її
копії.

Суддя
Л.Г. Артемова