Справа №1416/7428/12 14.07.2014 14.07.2014 14.07.2014
Провадження №22-ц/784/2070/14
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.

із секретарем судового засідання:
Богуславською О.М.,

за участю: ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 19 червня 2014 року,
постановлену за її заявою про
відстрочку виконання рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 30 квітня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення без надання іншого житлового
приміщення,

в с т а н о в и л а :

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з заявою про надання відстрочки
виконання рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 30
квітня 2013 року, постановленого у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення без надання іншого
житлового приміщення.

В заяві ОСОБА_2 зазначала, що наявні
обставини, які утруднюють виконання
вказаного рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 30
квітня 2013 року, зокрема, відсутнє
судове рішення, яке набрало законної
сили, щодо правомірності укладення
договору купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1, із якого вона із сім'єю
підлягає виселенню, оскільки
касаційною інстанцією відкрито
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 31 липня
2013 року у іншій цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
приватний нотаріус Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку і
Ленінським районним судом м.
Миколаєва відкрито провадження за її
заявою від 07 березня 2014 року про
перегляд за нововиявленими
обставинами цього ж рішення від 31
липня 2013 року, а справа призначена до
розгляду. Крім цього, заявниця
посилалась на те, що земельна ділянка,
на якій розташовано вказаний будинок,
із якого вона із сім'єю підлягає
виселенню, належить їй на праві
власності. Вона також вказувала, що
тривалий час хворіє і потребує
стороннього догляду, а інше жиле
приміщення, в яке вона могла б
перебратись із сім'єю, відсутнє.

Посилаючись на наведені обставини,
ОСОБА_7 просила відстрочити виконання
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 30 квітня 2013 року до
розгляду Ленінським районним судом її
заяви про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 31 липня
2013 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 19 червня 2014 року року в
задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить вказану ухвалу суду
скасувати, посилаючись на її
незаконність, та постановити нову
ухвалу про задоволення її заяви.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 30 квітня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області, частково задоволено позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та
постановлено усунути перешкоди в
користуванні житловим будинком
АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачів
із цього будинку без надання іншого
житлового приміщення.

Постановою державного виконавця
Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції від 23 липня 2013 року відкрито
виконавче провадження щодо
примусового виконання вказаного
рішення суду першої інстанції від 30
квітня 2013 року.

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з заявою про надання відстрочки
виконання вказаного рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва, мотивуючи свої вимоги тим,
що наявні обставини, які утруднюють
його виконання. Позивачка зазначала,
що на даний час відсутнє судове
рішення, яке набрало законної сили,
щодо правомірності укладення договору
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, із якого вона із сім'єю
підлягає виселенню, оскільки
касаційною інстанцією відкрито
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 31 липня
2013 року у іншій цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
приватний нотаріус Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку.
Вона також зазначала, що Ленінським
районним судом м. Миколаєва відкрито
провадження за її заявою від 07 березня
2014 року про перегляд за нововиявленими
обставинами цього ж рішення від 31
липня 2013 року і справа призначена до
розгляду.

Як на підставу задоволення заяви,
ОСОБА_7 посилалась також на те, що вона
(заявниця) тривалий час хворіє і у неї
та її родини не має іншого місця
проживання. А крім цього, земельна
ділянка, на якій розташовано житловий
будинок, із якого вона підлягає
виселенню із сім'єю, належить їй на
праві власності.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК
України, за наявності обставин, що
утруднюють виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Встановивши наведені обставини, суд
прийшов до обґрунтованого висновку, що
обставини, на які посилається заявник
як на підставу надання відстрочки
виконання судового рішення, не є тим
винятковим випадком в розумінні ст. 373
ЦПК України, який утруднює виконання
рішення, що є необхідною умовою для
задоволення заяви.

А тому суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 у
задоволенні заяви про надання
відстрочки виконання даного заочного
рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
ухвали суду.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
ухвалу Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 19 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:
Судді: