Справа № 303/3462/14-ц
№ 2/303/2038/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Мукачево цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні власністю шляхом
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням,-
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в
Мукачівський міськрайонний суд із
позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні власністю
шляхом визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
Позов мотивують тим, що позивачі
являються власниками квартири АДРЕСА_1,
на підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом по 1/3 частині. У
вищевказаній квартирі проживав
покійний син позивачів - ОСОБА_4 з
дружиною - ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_5
16 липня 2012 року рішенням Мукачівського
міськрайонного суду шлюб між невісткою
та покійним сином було розірвано. Після
розірвання шлюбу відповідач
зобов'язалась самостійно знятись з
реєстрації спірної квартири, однак до
сьогоднішнього дня цього не зробила.
ІНФОРМАЦІЯ_4 син - ОСОБА_4 - помер, тому
позивачі та його донька ОСОБА_5
прийняли спадщину по 1/3 частині спірної
Ще до розірвання шлюбу відповідачка
з'їхала з квартири та не проживає в ній
з лютого 2012 року. З того моменту
позивачі повністю сплачують всі
Позивачі в судове засідання не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
проте від них надійшла заява в якій
вони просить справу розглянути за їх
відсутності, позовні вимоги
підтримують в повному обсязі, проти
заочного розгляду справи не
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
про причини неявки суд не повідомила, а
тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України
суд розглянув справу на підставі
наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до такого висновку.
В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2 являються спадкоємцями
майна ОСОБА_4, а саме: квартири АДРЕСА_1,
на підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом по 1/3 частині (а.с. 8).
У вищевказаній квартирі проживав
покійний син позивачів - ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно свідоцтва
про смерть серї НОМЕР_1 від 26.07.2013 року
16 липня 2012 року рішенням Мукачівського
міськрайонного суду шлюб між
відповідачем та ОСОБА_4 було розірвано
Згідно розписки від 09.08.2012 року, ОСОБА_5
претензій щодо розподілу майна, а саме
квартири за адресою АДРЕСА_1 не має
Згідно довідки управляючої компанії
ТОВ «І.Т.В. Сервіс» у квартирі по
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5, 1976 р.н.
та ОСОБА_6, 2001 р.н. (а.с. 16).
У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Відповідно до акту № 49 від 29.05.2014 року
уповноваженої особи паспортиста ТОВ
«І.Т.В. Сервіс Плюс» ОСОБА_7,
встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1
гр.ОСОБА_3 не проживає з лютого 2012 року
Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України,
яка передбачає право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання в право власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.
Конвенцією (ст. 41) та ст. 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, до якої
Україна приєдналася 17 липня 1997 року
відповідно до Закону №475/97-ВР від 17
липня 1997 року «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК
У відповідності до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.
За змістом ст. 156 ЖК України право на
користування житлом мають члени сім'ї,
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить.
Виходячи зі змісту положень ст.ст. 317,319
ЦК України та ст.ст. 150, 156 ЖК України,
особа має право на користування житлом
лише за наявності у неї права власності
на будинок (квартиру) або ж якщо ця
особа являється членом сім'ї власника
Таким чином, відповідач втратила право
на користування даною квартирою,
оскільки більше не являються ні
власником даної квартири, ні членом
сім'ї власника вищевказаної квартири.
Реєстрація відповідача, ОСОБА_3, за
вказаною адресою позбавляє
конституційного права позивачів, як
власників квартири, вільно володіти,
користуватися та розпоряджатися своїм
майном, створює для позивачів зайві
витрати по обслуговуванню та утриманню
квартири, а тому позов підлягає до
Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з
відповідача на користь позивачів слід
стягнути понесені ними і документально
підтверджені судові витрати, а саме
судовий збір в сумі 243,60 гривень.
На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК
України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням, а саме: квартирою під
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 витрати по сплаті судового
збору в сумі 243,60 гривень (двісті сорок
три гривні шістдесят копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223, 233
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуюча
О.В. Гутій