Справа № 640/6838/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2014 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючого - судді
Золотарьова Л.І.,

за участю секретаря -
Бломберус С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за скаргою ОСОБА_1 до Київського ВДВС
ХМУЮ про визнання дій неправомірними,
постанови про закінчення виконавчого
провадження незаконною та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою, в якій просить: визнати строк
оскарження дій ВДВС ХМУЮ поважними;
визнати дії Київського ВДВС ХМУЮ щодо
закінчення виконавчого провадження ВП
№34201516 неправомірними; визнати
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 16.10.2012 року ВП №34201516
незаконною та скасувати її; зобов'язати
Київський ВДВС ХМУЮ відновити у
встановленому законом порядку
виконавче провадження ВП №34201516; судові
витрати стягнути з ВДВС.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 27.08.2013 року йому
стало відомо про існування постанови
про закінчення виконавчого
провадження від 16.10.2012 р., в зв'язку з чим
він надав заяву до Київського ВДВС ХМУЮ
щодо встановлення наявності
виконавчого листа на виконанні. В
вересні 2013 року він отримав відповідь
від ліквідатора ПАТ "АКБ"БАЗИС", в якій
значилось, що виконавчий лист надійшов
до банку для виконання лише 02.09.2013 р., а
строк пред'явлення виконавчого листа
до виконання закінчився 29.08.2013 року.
ВДВС було порушено статтю 25 ЗУ «Про
виконавче провадження», а саме: не
направив у відповідні строки боржнику
виконавчий лист. Бездіяльність
державного виконавця щодо не
направлення у відповідні строки
виконавчого документа до боржника та
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження є порушенням
вимог законодавства. 08.01.2014 року на ім'я
начальника Київського ВДВС ХМУЮ була
подана скарга, однак 27.01.2014 року отримав
відповідь не по суті скарги. З заявою
від 28.01.2014 року він звернувся до
начальника управління ДВС ГУЮ у
Харківській області та 14.03.2014 року
отримав таку ж відповідь. Після чого,
19.03.2014 року звернувся до суду за скаргою
на дії ВДВС в порядку ст. 181 КАС України.
Однак, ухвалою суду 25.04.2014 року було
роз'яснено необхідність звертатися в
порядку цивільного судочинства. У
зв'язку з цим, строки оскарження дій та
рішень ВДВС пропущені з поважних
причин. Постановою від 16.10.2012р.
державний виконавець закінчив
виконавче провадження на підставі п.7
ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»,
у зв'язку з тим, що на підставі
Постанови Правління НБУ №357 від 23.08.2012р.
відкликано банківську ліцензію,
ініційовано процедуру ліквідації та
призначено ліквідатора. Однак вказаною
статтею передбачено, що виконавче
проваджений підлягає закінченню у разі
передачі виконавчого документа
ліквідаційній комісії (або
ліквідатору) у разі ліквідації
боржника - юридичної особи. Станом на
16.10.2012р. ліквідацію підтверджує та
розпочинає Господарський суд на
підставі звернення Національного
Банку України з заявою про ліквідацію
банку. Однак, таких відомостей станом
на 16.10.2012 року не було. У зв'язку з цим
державний виконавець закінчив
провадження безпідставно.

ОСОБА_1 та його представник у судовому
засіданні вимоги підтримали в повному
обсязі, надали пояснення відповідно до
викладених у скарзі вимог.

Представник Київського ВДВС Голуб В.В.
проти задоволення скарги заперечував,
зазначив, що державний виконавець діяв
відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче
провадження».

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши матеріали справи,
зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 385 ЦПК України
скаргу може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.
Пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Враховуючи, що представником ВДВС не
надано доказів отримання заявником
оскаржуваної постанови, беручи до
уваги оскарження заявником дій ВДВС до
керівників ВДВС, суд вважає, що строк
для оскарження дій та рішень ВДВС
пропущений скаржником з поважних
причин, тому строк підлягає поновленню.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 27 червня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
від 29 серпня 2012 року, у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «АКБ «Базис»
про стягнення суми депозитного вкладу
та відсотків позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Зокрема, стягнуто з поточного
рахунку НОМЕР_1 у ПАТ «АКБ «Базис» на
користь ОСОБА_1 суму вкладу у розмірі
2021500 грн. та проценти за вкладом у
розмірі 376734 грн. 89 коп.

На підставі вказаного рішення 06.09.2012
року судом було видано виконавчий лист
№2/2018/2366/2012/06, строком пред'явлення до
виконання до 29.08.2013 року.

На підставі виконавчого листа
№2/2018/2366/2012/06 державним виконавцем
Київського ВДВС ХМУЮ 10.09.2012 року
відкрито виконавче провадження ВП
№34201516 про стягнення з поточного
рахунку НОМЕР_1 у ПАТ «АКБ «Базис» на
користь ОСОБА_1 суму вкладу у розмірі
2021500 грн. та процентів за вкладом у
розмірі 376734 грн. 89 коп.

Постановою державного виконавця від
16.10.2012 року виконавче провадження ВП
№34201516 з примусового виконання
виконавчого листа №2/2018/2366/2012/06
виданого 06.09.2012 року про стягнення з
поточного рахунку НОМЕР_1 у ПАТ «АКБ
«Базис» на користь ОСОБА_1 суму вкладу у
розмірі 2021500 грн. та процентів за
вкладом у розмірі 376734 грн. 89 коп. -
закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 ЗУ
«Про виконавче провадження».

Як вбачається з постанови державного
виконавця від 16.10.2012 року, провадження
закінчено у зв'язку з тим, що на адресу
ВДВС надійшла заява т.в.о. ліквідатора
ПАТ КБ «БАЗИС» Гонтар Г.А. з проханням
закінчити виконавчі провадження, за
якими "АКБ" БАЗИС" виступає в якості
боржника, та направити виконавчі
документи на адресу ліквідатора, в
зв'язку з тим, що на підставі Постанови
Правління Національного банку України
№357 від 23.08.2012 р. "Про відкликання
банківської ліцензії та призначення
ліквідатора ПАТ АКБ БАЗИС", з 28.08.2012 р.
відкликано банківську ліцензію,
ініційовано процедуру ліквідації та
призначено ліквідатора ПАТ АКБ «БАЗИС»
Ладоненко В.М., на період тимчасової
відсутності ліквідатора, виконувати
функції ліквідатора уповноважено
Гонтар Г.А.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження» (в редакції
Закону N 5405-VI від 02.10.2012), виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
визнання боржника банкрутом.

Таким чином, на день винесення
постанови державним виконавцем 16.10.2012
року, вказаним Законом
встановлювалось, що виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
визнання боржника банкрутом.

Згідно з представленими представником
ВДВС документів, відомості про
визнання ПАТ АКБ «Базис» банкрутом на
час винесення постанови - відсутні.

У зв'язку з цим, підстави, передбачені п.
7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції Закону N 5405-VI
від 02.10.2012) для закінчення виконавчого
провадження у державного виконавця
були відсутні.

Крім того, посилання представника ВДВС
на те, що виконавчий лист №2/2018/2366/2012/06
виданий 06.09.2012 року Київським районним
судом м. Харкова, був отриманий
представником ПАТ АКБ «Базис» особисто
18.10.2012 року - свого підтвердження в
судовому засіданні не знайшло, та
спростовується матеріалами справи.
Зокрема, на супровідному листі від
16.10.2012 року №20248, на який посилається
представник ВДВС, не вказано, що
представником банку отримано
виконавчий лист. В цьому ж листі, як
додаток державний виконавець зазначив
лише «постанову» (т.1 а.с.140). Крім того, у
листі від 09.09.2013 року №06-01/1827 ліквідатор
ПАТ АКБ «Базис» Гонтар Г.А. вказала, що
до канцелярії ПАТ АКБ «Базис» лише
02.09.2013 року за вх. №1923 надійшли від
державного виконавця Золотько С.Г.
постанова про стягнення виконавчого
збору від 18.09.2012 року та виконавчий лист
№2/2018/2366/2012/06, з зазначенням строку
пред'явлення до виконання до 29.08.2013 року
(т. 2 а.с.6). Таким чином, вказаний
виконавчий лист був отриманий
боржником ПАТ АКБ «Базис» лише 02.09.2013
року.

Посилання представника ВДВС на
застосування вимог розділу Х
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
від 23.02.2012 року, як на підставу закриття
виконавчого провадження в редакції п.7
ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» від 15.08.2012 року суд вважає
необґрунтованими та такими, що не
відповідають чинному законодавству,
який діє на момент виконання рішення
суду.

У зв'язку з цим, вимоги ОСОБА_1 про
визнання дій Київського ВДВС ХМУЮ щодо
закінчення виконавчого провадження ВП
№34201516 незаконними та протиправними -
підлягають задоволенню.

З цих же підстав підлягають
задоволенню вимоги про визнання
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 16.10.2012 року ВП №34201516
незаконною.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про
виконавче провадження», у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, виконавче
провадження підлягає відновленню
протягом трьох робочих днів з дня
надходження рішення суду, виконавчого
документа чи постанови керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Як вбачається з вказаної статті,
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
може бути визнана судом лише
незаконною, а скасована - начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
або керівником відповідного органу
державної виконавчої служби.

Таким чином, вимоги щодо скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 16.10.2012 року ВП №34201516 -
задоволенню не підлягають.

Так, у статті 51 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено, що після
визнання незаконною постанови
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження, виконавче
провадження підлягає відновленню
протягом трьох робочих днів з дня
надходження рішення суду. Про
відновлення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову, копії якої не пізніше
наступного дня надсилаються до суду,
який визнав незаконною постанову
державного виконавця, сторонам.

У такому разі, якщо в триденний строк з
дня надходження рішення суду, не
вчинить дію (винесення постанови про
відновлення провадження), то таку
поведінку державного виконавця слід
розцінювати як відмову у здійсненні
дії та можуть бути оскаржені.

Таким чином, враховуючи вимоги статті 51
ЗУ «Про виконавче провадження», вимоги
скаржника щодо зобов'язання державного
виконавця відновити у встановленому
законом порядку виконавче провадження
ВП №34201516, задоволенню не підлягають,
оскільки заявлені передчасно.

Відповідно до 388 ЦПК України, судові
витрати, пов'язані з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника, якщо
було постановлено рішення про відмову
в задоволенні його скарги, або на
відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника.

Суд вважає необхідним стягнути з
Київського ВДВС ХМУЮ на користь ОСОБА_1
судовий збір.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 383-389 ЦПК України, ст.ст. п. 7 ч. 1 ст.
49, 51, ЗУ «Про виконавче провадження» (в
редакції Закону N 5405-VI від 02.10.2012), суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження
дій та рішень ВДВС.

Визнати дії державного виконавця
Київського ВДВС ХМУЮ Золотько С.Г. щодо
закінчення виконавчого провадження ВП
№34201516 неправомірними.

Визнати постанову державного
виконавця Київського ВДВС ХМУЮ
Золотько С.Г. про закінчення
виконавчого провадження від 16.10.2012 року
ВП №34201516 - незаконною.

Стягнути з Київського ВДВС ХМУЮ на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий -