У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»,
третя особа - відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області, про
стягнення компенсації втрати
відшкодування шкоди у зв'язку з
порушенням термінів їх виплати за
касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою
представником - ОСОБА_5, на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 10 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним вище позовом,
посилаючись на те, що з вини публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» (далі - ПАТ
«Кривбасзалізрудком»), яке видало йому
довідку з неправильним розміром
щомісячних страхових виплат,
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому
Розі Дніпропетровської області (далі -
Відділення) з 1 квітня 2001 року йому
виплачувалися страхові виплати у
заниженому розмірі. На виконання
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 30
листопада 2010 року, залишеного без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 червня
2011 року, відповідач у встановленому
порядку надав Відділенню нову довідку
про розмір щомісячних виплат
відшкодування йому частини втраченого
заробітку станом на 1 квітня 2001 року в
сумі 556 грн 13 коп. Постановою Відділення
від 22 липня 2011 року «Про продовження
раніше призначеної щомісячної
страхової виплати» з 1 липня 2011 року
йому призначено щомісячні страхові
виплати в розмірі 2 097 грн 61 коп. замість
342 грн. 97 коп. Згідно з постановою
Відділення від 22 липня 2011 року «Про
призначення доплати» у вересні 2011 року
йому виплачено одноразово суми доплат
щомісячних страхових виплат
відшкодування втраченого заробітку за
період з 1 квітня 2001 року до 1 липня 2011
року.

Позивач вважав, що своєчасно
невиплачені суми відшкодування шкоди
за період з 1 січня 2001 року підлягають
компенсації на підставі Порядку
проведення компенсації громадянам
втрати частини грошових доходів у
зв'язку з порушенням термінів їх
виплати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 21
лютого 2001 року № 159, тому просив суд
стягнути з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на
його користь компенсацію втрати
відшкодування шкоди (заробітної плати,
доходів) у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати за період з 1 квітня
2001 року до 1 липня 2011 року в розмірі 90 563
грн 28 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 3 червня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ПАТ
«Кривбасзалізрудком» на користь
ОСОБА_4 компенсацію втрати
відшкодування шкоди (заробітної плати,
доходів) у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати за період з 1 квітня
2001 року до 1 липня 2011 року в розмірі 90 563
грн 28 коп.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 жовтня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову ОСОБА_4, апеляційний суд на
підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшов до правильного
висновку про те, що підстав для
стягнення з відповідача компенсації
згідно зі ст. 34 Закону України «Про
оплату праці» та Порядком проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 лютого 2001 року № 159, немає. Це
відповідає правовій позиції,
викладеній в постанові Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду
України від 7 листопада 2012 року в справі
№ 6-131цс12.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта