Справа № 149/1746/14-ц Провадження №
22-ц/772/2395/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Клімик К. О.Категорія:
48Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Марчук В.С., Медвецького С.К.

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 04 липня 2014 року
про забезпечення позову у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ майна набутого у шлюбі, -

в с т а н
о в и л а :

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з цим позовом, відповідно до якого
просила поділити нажите за час шлюбу
спільне майно подружжя та визнати за
кожним із сторін право власності на
нерухоме майно, а саме: по ? частині, в
натурі, цілого житлового будинку з
відповідними господарськими
будівлями, по ? частині, в натурі,
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, по ?
частині, в натурі, цілої земельної
ділянки для ведення особистого
сільського господарства, що
знаходяться по АДРЕСА_1 Вінницької
області. Також, просила стягнути на її
користь 1/2 частину вартості автомобіля
Volkswagen Т4, днз НОМЕР_1, а за відповідачем
визнати право власності на нього.

03 липня 2014 року позивачкою подано заяву
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на автомобіль та
заборону його експлуатації до
вирішення спору по суті, а також
заборони відповідачу вчиняти будь-які
дії щодо вселення та реєстрації
будь-яких осіб в житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 04 липня 2014
року з метою забезпечення позову
накладено арешт на автомобіль Volkswagen Т4,
білого кольору, днз НОМЕР_1, який
зареєстровано за ОСОБА_2 та заборонено
експлуатацію зазначеного
транспортного засобу до вирішення
справи по суті.

Заборонено ОСОБА_2 до вирішення справи
по суті вчиняти будь-які дії щодо
вселення та реєстрації будь-яких осіб в
житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду першої інстанції
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Пунктами 1,2 ч. 1
цієї ж статті передбачено, що позов
забезпечується, зокрема, накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб, забороною
вчиняти певні дії.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 2, 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», вирішуючи
питання щодо застосування певного виду
забезпечення позову, суди повинні
виходити з того, що наведений у ч.1 ст.152
ЦПК перелік видів такого забезпечення
не є вичерпним, тому за наявності
відповідного клопотання можуть бути
застосовані й інші його види.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить особа, котра
звернулася з такою заявою, позовним
вимогам.

За змістом ч. З ст. 152 ЦПК України
забезпечення позову має бути
співмірним із заявленими позивачем
вимогами.

Оскільки, відповідач ОСОБА_2
одноособово користується автомобілем
для здійснення підприємницької
діяльності, щодо користування даним
автомобілем у сторін виник спір, а
також існує можливість його
відчуження, умисне пошкодження чи
розукомплектування, що призведе до
значного здешевлення предмету спору, а
також існує ймовірність вселення
відповідачем в спірний будинок інших
осіб, дані обставини можуть утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду у разі задоволення
позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про необхідність задоволення заяви про
забезпечення позову, шляхом накладення
арешту на спірне майно та заборони
експлуатації вказаного транспортного
засобу та вчиняти дії щодо вселення та
реєстрації будь-яких осіб у спірному
житловому будинку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Враховуючи наведене, керуючись, ст.
ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 04 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
В.С. Марчук

/підпис/
С.К. Медвецький

З оригіналом вірно: