Справа № 335/5829/14-ц 2/335/1555/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд
міста Запоріжжя у складі головуючого
судді Макарова В.О., при секретарі
Зеленській Я.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Запоріжжя цивільну справу
за позовною заявою Запорізького
комунального підприємства міського
електротранспорту
„Запоріжелектротранс" до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної шкоди в порядку
регресу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Запорізьке комунальне
підприємство міського
електротранспорту
„Запоріжелектротранс" звернулось до
суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної шкоди в порядку
регресу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 29.02.2012 року між ВАТ
„Запоріжжяобленерго" та Запорізьким
комунальним підприємством міського
електротранспорту
„Запоріжелектротранс" було укладено
договір про постачання електричної
енергії.

17.09.2012 року ВАТ „Запоріжжяобленерго" за
участю інженера з технагляду
Запорізького комунального
підприємства міського
електротранспорту
"Запоріжелектротранс" ОСОБА_3 було
виявлено самовільне підключення
морозильної камери до електричної
мережі, що не є власністю
енергопостачальника без порушення
схеми обліку.

По даному правопорушенню був складений
акт № 00008425, розрахована сума
матеріального збитку, що становить 2 280
грн. 98 коп.

Вищезазначені протиправні дії щодо
неправомірного підключення до
електричної мережі були вчинені не
підприємством „Запоріжелектротранс"
або працівниками, а третьою особою
ОСОБА_1, який визнав свою провину у
даному порушенні, написав заяву з
зобов'язанням компенсувати суму в
розмірі 2 280 грн. 98 коп. до 31.12.2012 року.

Враховуючи те, що відповідачем були
частково компенсовані збитки, а саме у
розмірі 500 грн., позивач просив суд
стягнути з ОСОБА_1 на їх користь суму
збитків у розмірі 1 780 грн. 98 коп., що
становить станом на 21.05.2014 року, а також
судові витрати.

В судове засідання представник
позивача Клименко Т.І. не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутність, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, просить
суд вирішити справу у порядку заочного
розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
слухання справи повідомлявся у
встановленому законом порядку, заяви
про відкладення розгляду справи та про
розгляд справи за його відсутності до
суду не надходило, тому суд визнає
неявку відповідача у судове засідання
неповажною та вважає за можливе
розглянути справу за його відсутністю
на підставі наявних доказів, які є
достатніми для постановлення рішення,
та ухвалення заочного рішення, проти
чого не заперечує представник
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином і від якого не надійшло заяви про
розгляд справи за його відсутності або
якщо повідомлені ним причини неявки
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з
урахуванням заяви представника
позивача про слухання справи за його
відсутності та в зв'язку з неявкою
відповідача, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали
цивільної справи, письмові докази, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягає задоволенню, у зв'язку з
наступним.

Так, судом встановлено, що 29.02.2012 року
між ВАТ „Запоріжжяобленерго" та
Запорізьким комунальним підприємством
міського електротранспорту
„Запоріжелектротранс" було укладено
договір № 1 про постачання електричної
енергії.

Відповідно до п. 8.3.3. вищезазначеного
договору, споживач сплачує
постачальнику оперативно-господарську
санкцію у розмірі вартості
недорахованої електроенергії,
розрахованої виходячи із приєднаної
потужності струмоприймачів та
кількості годин їх використання
відповідно до Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачем правил
користування електричної енергії, за
тарифами, що діяли протягом споживання
електричної енергії з порушенням, у
разі споживання електроенергії поза
засобами обліку.

17.09.2012 року ВАТ „Запоріжжяобленерго" за
участю інженера з технагляду
Запорізького комунального
підприємства міського
електротранспорту
"Запоріжелектротранс" ОСОБА_3 було
виявлено самовільне підключення
морозильної камери до електричної
мережі, що не є власністю
енергопостачальника без порушення
схеми обліку. Підключення було
виконано в розріз ввідного кабелю на
даху диспетчерського пункту.

Про дане правопорушення було складено
акт про порушення № 00008425.

Згідно розрахунку по акту № 00008425 від
17.09.2012 року про порушення правил
користування електричною енергією,
сума матеріального збитку складає 2 280,98
грн.

Згідно платіжного доручення № 8155,
05.11.2012 року Запорізького комунального
підприємства міського
електротранспорту
„Запоріжелектротранс" виплатило ВАТ
"Запоріжоблєнерго" суму штрафу у
розмірі 2 280 грн. 98 коп.

Як вбачається з заяви від 23.10.2012 року,
ОСОБА_1 визнав себе винним у
самовільному підключенні морозильної
камери до електричної мережі,
зобов'язався компенсувати суму у
розмірі 2 280 грн. 98 коп. в розстрочку до
31.12.2012 року.

Згідно квитанції до прибуткового
ордеру № 779 від 28.12.2012 року, ОСОБА_1
частково відшкодував позивачу суму
спричинених збитків, а саме у розмірі 500
грн, тому станом на 21.05.2014 року його
розмір заборгованості становить 1 780
грн. 98 коп.

Частиною 2 ст. 22 ЦК України встановлено,
що збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права.

Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки
відшкодовуються у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо
інший розмір не встановлений законом.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд вважає за
необхідним стягнути з ОСОБА_1 на
користь Запорізького комунального
підприємства міського
електротранспорту
„Запоріжелектротранс" матеріальну
шкоду в порядку регресу у розмірі 1 780
грн. 98 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею та
документально підтверджені судові
витрати.

Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК
України, з відповідача також підлягає
стягненню судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.124 Конституції
України, ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 197, 208, 209, 212, 214,
214, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1191 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Запорізького
комунального підприємства міського
електротранспорту
„Запоріжелектротранс" до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної шкоди в порядку
регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Запорізького комунального
підприємства міського
електротранспорту
„Запоріжелектротранс" суму збитків у
розмірі 1 780 (одна тисяча сімсот
вісімдесят вісім) грн. 98 коп., а також
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя

Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя:
В.О.Макаров