Справа № 367/3752/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 Ірпінський міський суд
Київської області у складі:

головуючої
судді Саранюк Л. П.

при секретарі
Данюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Ірпінського
міського суду при судовому розгляді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності
шляхом спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із даним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її
бабуся ОСОБА_3. Відповідно до заповіту
від 18 червня 1996 року, посвідченого
нотаріусом Ірпінської держнотконтори
ОСОБА_4, спадкоємцем всього майна
бабусі є вона.

Після смерті бабусі вона звернулася до
нотаріуса з метою оформлення
спадкового майна, що складається з
грошових вкладів в установах банку,
земельної ділянки разом з будинком, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про спадщину
за заповітом від 28 серпня 2013 року вона
успадкувала грошові вклади з
відповідними відсотками та
нарахованою компенсацією.

Проте свідоцтва про спадщину за
заповітом на земельну ділянку та
будинок бабусі їй не видали.

Так, відповідно до Державного акту на
право приватної власності на землю від
21 листопада 2000 року, її померла бабуся
ОСОБА_3 була власником земельної
ділянки площею 0,0853 га з цільовим
призначенням для обслуговування
будинку, господарських будівель і
споруд, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 18 червня 1996
року, її бабуся була власником 1/2
частини житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Вказаний документ було зареєстровано в
державному реєстрі.

Відповідно до Свідоцтва про право
власності від 18 червня 1996 року, її
бабуся була власником іншої 1/2 частини
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Вказаний документ
також було зареєстровано в державному
реєстрі.

З вказаних документів слідує, що ОСОБА_3
була єдиним власником земельної
ділянки та будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Проте, відповідно до довідки КП КОР
«Іршнське бюро технічної
інвентаризації» від 31 липня 2013 року,
згідно архівної справи №2915 за адресою:
АДРЕСА_1 право власності зареєстроване
за ОСОБА_2.

Вказана довідка і стала причиною
написання Постанови про відмову у
вчинені нотаріальних дій з приводу
видачі їй свідоцтва про право на
спадщину.

Як виявилось, ОСОБА_2 є власником
будинку, що знаходиться по сусідству з
бабусиним. Адреси будинків та
земельних ділянок співпадають. Пороте,
вказані обставини жодним чином не
позбавляють її бабусю права власності
на належне їй майно і, як наслідок, не
позбавляють її права успадкувати його.

Проте, на даний момент вона позбавлена
можливості прийняти спадщину після
смерті бабусі, оскільки, як зазначив
нотаріус - виявлено наявність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами.

У зв'язку з вищевикладеним просить суд,
визнати за нею, ОСОБА_1, право власності
шляхом спадкування після смерті ОСОБА_3
на земельну ділянку площею 0,0853 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
визнати за нею, ОСОБА_1, право власності
шляхом спадкування після смерті ОСОБА_3
на житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позов підтримали та просили
й ого задоволити.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, причину неявки суду не
повідомила.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає позов таким, що підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що приблизно
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла бабуся
позивачки - ОСОБА_3. Відповідно до
заповіту від 18 червня 1996 року,
посвідченого нотаріусом Ірпінської
держнотконтори ОСОБА_4, спадкоємцем
всього майна бабусі є ОСОБА_1

Після смерті бабусі позивачка
звернулася до нотаріуса з метою
оформлення спадкового майна, що
складається з грошових вкладів в
установах банку, земельної ділянки
разом з будинком, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про спадщину
за заповітом від 28 серпня 2013 року вона
успадкувала грошові вклади з
відповідними відсотками та
нарахованою компенсацією.

Проте свідоцтва про спадщину за
заповітом на земельну ділянку та
будинок бабусі їй не видали.

Так, відповідно до Державного акту на
право приватної власності на землю від
21 листопада 2000 року, її померла бабуся
ОСОБА_3 була власником земельної
ділянки площею 0,0853 га з цільовим
призначенням для обслуговування
будинку, господарських будівель і
споруд, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 18 червня 1996
року, її бабуся була власником 1/2
частини житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Вказаний документ було зареєстровано в
державному реєстрі.

Відповідно до Свідоцтва про право
власності від 18 червня 1996 року, її
бабуся була власником іншої 1/2 частини
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Вказаний документ
також було зареєстровано в державному
реєстрі.

З вказаних документів слідує, що ОСОБА_3
була єдиним власником земельної
ділянки та будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Проте, відповідно до довідки КП КОР
«Іршнське бюро технічної
інвентаризації» від 31 липня 2013 року,
згідно архівної справи №2915 за адресою:
АДРЕСА_1 право власності зареєстроване
за ОСОБА_2.

Вказана довідка і стала причиною
написання Постанови про відмову у
вчинені нотаріальних дій з приводу
видачі їй свідоцтва про право на
спадщину.

Як виявилось, ОСОБА_2 є власником
будинку, що знаходиться по сусідству з
бабусиним. Адреси будинків та
земельних ділянок співпадають. Пороте,
вказані обставини жодним чином не
позбавляють її бабусю права власності
на належне їй майно і, як наслідок, не
позбавляють її права успадкувати його.

Проте, на даний момент вона позбавлена
можливості прийняти спадщину після
смерті бабусі, оскільки, як зазначив
нотаріус - виявлено наявність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
смерті.

Відповідно до ч. З ст. 1223 Цивільного
кодексу України право на спадкування
виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу
України спадщина належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного
кодексу України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину, а згідно
ст. 16 Цивільного кодексу України
засобом захисту свого права є визнання
права.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема, з правочинів, тобто дій особи,
спрямованих на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Таким чином суд вважає, що позов
знайшов своє підтвердження у судовому
засіданні та підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст.15, 16, 202, 219, 392, 1216, 1223, 1268, 1296 ЦК
України, ст. ст. 15, 57, 62, 212-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
шляхом спадкування, після смерті
ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0853
га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
шляхом спадкування після смерті ОСОБА_3
на житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення буде виготовлено
20.07.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Л. П. Саранюк