№
провадження 2/201/2519/2014
УХВАЛА

25 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська Антонюк О.А.,
ознайомившись з матеріалами позову
ОСОБА_1, як законного представника
малолітньої, ОСОБА_2 до державного
закладу «Дорожня клінічна лікарня»
станції Дніпропетровськ ДП
«Придніпровська залізниця» про
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, як законний представник
малолітньої, ОСОБА_2 23 липня 2014 року
звернулася до суду з позовом до
відповідача ДЗ «Дорожня клінічна
лікарня» станції Дніпропетровськ ДП
«Придніпровська залізниця» про
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням, а
місцезнаходженням відповідача
юридичної особи за цим позовом, є м.
Дніпропетровськ, вул. Кедріна, буд. 55,
тобто у Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська.

Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи у віці від
десяти до чотирнадцяти років є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я тощо, в якому вона проживає,
якщо інше місце проживання не
встановлено за згодою між дитиною та
батьками (усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
функції опікуна.

Крім того не можуть бути взяті до уваги
можливі посилання позивача на ст. 110 ЦПК
України (підсудність справ за вибором
позивача), а саме: ч. 3 відповідно до якої
позови про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи, чи
шкоди, завданої внаслідок скоєння
злочину, можуть пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування позивача, або за місцем
завдання шкоди, оскільки зареєстроване
у встановленому законом порядку місцем
проживання (перебування) позивача за
цим позовом, згідно позовної заяви, не
відноситься до території Жовтневого
району м. Дніпропетровська, також з
позовної заяви витікає, що місце
заподіяння шкоди є не у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська, а тому у
даному випадку відсутні передбачені
вищезазначеною статтею підстави для
розгляду справи цим судом, в зв'язку з
чим та урахуванням вище викладено
вказана позовна заява не підсудна
цьому суду.

Також слід зазначити, що позивач у
позовній заяві не вказує та не
обґрунтовує підстави звернення з
вказаною позовною заявою саме до цього
суду, а тому з урахуванням вище
викладено вказана позовна заява не
підсудна цьому суду.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. Ухвала суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надсилаються
позивачеві.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України
заява повертається у випадках, коли
справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, та з урахуванням вище
зазначеного, вважаю за необхідне позов
повернути позивачу та рекомендувати
звернутися до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2
ст. 109, ст. 110, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, як
законного представника малолітньої,
ОСОБА_2 до державного закладу «Дорожня
клінічна лікарня» станції
Дніпропетровськ ДП «Придніпровська
залізниця» про відшкодування
моральної шкоди вважати неподаною і
повернути позивачу та рекомендувати
звернутися до належного суду.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя