Провадженні №
Справа 303/4204/14-ц
Номер рядка статистичного звіту 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

23 липня 2014 року
м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний
суд Закарпатської області

в складі: головуючої
Маргитич О.І.

при секретарі
Уста Е.П.

з участю сторін:

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Мукачево цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»,
про усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням та земельною
ділянкою шляхом виселення.

В С Т А Н О В И В:

Зважаючи на складність у викладенні
повного тексту рішення суду,
пов?язаного з потребою у обґрунтуванні
доводів сторін, на що може бути
витрачено значний час, суд вважає за
необхідне, у відповідності з вимогами
ст.218 ЦПК України, проголосити вступну
та резолютивну частини, зазначивши, що
повний текст рішення буде виготовлено
25 липня 2014 року.

Керуючись ст.ст.10,60,88,208,209,212-218ЦПК
України, ст.ст.379,382,383,386,391 ЦК України,
суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням та
земельною ділянкою шляхом виселення
-відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Закарпатської області
через Мукачівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі постановлення
рішення суду без участі особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Головуюча
О.І. Маргитич

1 із 3
Провадження № 2/303/2341/2014

Справа 303/4204/14-ц

Номер рядка статистичного звіту 4

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний
суд Закарпатської області

В складі: головуючої
Маргитич О.І.

при секретарі
Уста Е.П.

з участю сторін:

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Мукачево цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»,
про усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням та земельною
ділянкою шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4, про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням та
земельною ділянкою шляхом виселення.

Мотивує свої вимоги позивач тим, що є
власником земельної ділянки та
домоволодіння АДРЕСА_1. 26 вересня 2012
року між ним та відповідачем укладено
договір, за умовами якого ОСОБА_4
зобов'язалася виплатити 340 000 грн., з
яких 254 749 грн. 13 коп. заборгованість за
кредитним зобов'язанням та 2393 грн. 97
коп. судовий збір. Після повного
розрахунку сторони зобов'язалися
укласти договір купівлі-продажу
земельної ділянки та будинку
(незавершеного будівництвом) АДРЕСА_1.

Незважаючи на це, відповідач належним
чином не виконала умови попереднього
договору від 26 вересня 2014 року
заборгованість по кредитному
зобов'язанню станом на травень 2014 року
становить 38 540 грн. 15 коп. Крім того,
відповідач чинить перешкоди в
користуванні власником земельною
ділянкою та домоволодінням, тому
позивач просить виселити ОСОБА_4 та
членів її сім'ї з домоволодіння
АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 16 липня 2014 року в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
залучено Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк».

Позивач та його представник у судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримали в повному обсязі просили
виселити відповідача ОСОБА_4 та членів
її сім'ї з домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, подавши суду заяву про
розгляд справи в її відсутності.

Представник відповідача в судовому
засіданні заявлені вимоги не визнав,
мотивуючи тим, що між позивачем та
відповідачем дійсно був укладений
попередній договір про купівлю-продаж
домоволодіння, при цьому відповідач
виконала в повному обсязі всі вимоги до
даному договору. Незважаючи на це,
відповідач позбавлена можливості
належним чином оформити право
власності на домоволодіння і продовжує
проживати за адресою АДРЕСА_2.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи суд приходить до
наступного.

2 із 3

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є власником земельної ділянки
та будинку (незавершеного
будівництвом) АДРЕСА_1.
(а.с.4-8)

Наданою суду копією попереднього
договору підтверджується, що між
сторонами 26 вересня 2012 року укладено
договір, за умовами якого відповідач
зобов'язалася виплатити 340 000 грн., з
яких 254 749 грн. 13 коп. заборгованість за
кредитним зобов'язанням та 2393 грн. 97
коп. судовий збір. При цьому, позивач
зобов'язався укласти договір купівлі
продажу земельної ділянки та будинку
(незавершеного будівництвом) АДРЕСА_1.

Заперечуючи факт свого проживання за
спірною адресою, відповідач надала
суду довідки №1-07611 від 16 липня 2014 року,
№2-09201 від 22 липня 2014 року та акт №49 від
18 липня 2014 року, якими підтверджується,
що відповідач ОСОБА_4 разом зі своєю
сім'єю проживає по АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Власник майна, а в даному випадку
земельної ділянки та домоволодіння,
відповідно до ст. 391 ЦК України може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би ці порушення не були
пов'язані з позбавленням володіння і
відшкодування завданих цим збитків.

Принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне право користування
своїм майном та закріплює право
власника володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб визначений ст.41
Конституції України та ст.1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, до якої
Україна приєдналась 17 липня 1997 року
відповідно до Закону України від 17
липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію
конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до
Конвенції».

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Об'єктом
власності особи може бути, зокрема
житло, житловий будинок, садиба,
квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Права
власника житлового будинку, квартири
визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатись
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується доводів позивача щодо
обґрунтованості заявлених вимог про
усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням та земельною
ділянкою шляхом виселення відповідача
та членів сім'ї, такі не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Зокрема, позивачем не доведено, що
відповідач зі своєю сім'єю вселилася до
спірного домоволодіння і проживає за
даною адресою. При цьому, відповідач
надала суду належні докази, якими
підтверджується, що вона проживає по
АДРЕСА_2.

Тому суд керується ст.10 ЦПК України де
сказано, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень і вважає, що позивач
належним чином не довів, що відповідач
та її сім'я проживає в спірному
домоволодінні.

Таким чином, обставини позовних
вимог не знайшли свого об'єктивного
підтвердження в ході судового розгляду
справи, вимоги необґрунтовані і в їх
задоволенні необхідно відмовити в

3 із 3

повному обсязі.

За таких обставин суд вважає можливим
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову
до ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням та
земельною ділянкою шляхом виселення.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача.

Керуючись ст.ст.10,60,88,208,209,212-218ЦПК
України, ст.ст.379,382,383,386,391 ЦК України,
суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням та
земельною ділянкою шляхом виселення
-відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Закарпатської області
через Мукачівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі постановлення
рішення суду без участі особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Головуюча
О.І. Маргитич