22-ц/775/598/2014(м)
інстанції Пустовойт Т.В.
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 серпня 2014 року

м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого
Кочегарової Л.М.,

суддів:
Ігнатоля Т.Г., Попової С.А.,

при секретарі
Забавіній М.О.,

розглянувши у судовому засіданні в
місті Маріуполі справу за позовом
ОСОБА_2 до державного підприємства
«Український державний
науково-дослідний інститут
конструкційних матеріалів «Прометей»
про стягнення заборгованості, за
апеляційною скаргою державного
підприємства «Український державний
науково-дослідний інститут
конструкційних матеріалів «Прометей»
(далі ДП «УкрДержНДІ КМ Прометей») на
рішення Іллічівського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 6
грудня 2013 року,

в с
т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з даним позовом до ДП
«УкрДержНДІ КМ Прометей» і просив
стягнути заборгованість по оплаті за
виконану роботу в сумі 26 094,40 грн.

Рішенням Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 6
грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені. Стягнуто з ДП «УкрДержНДІ
КМ Прометей» на користь ОСОБА_2
заборгованість по трудовому договору
від 31 жовтня 2006 року та додаткової
угоди до нього від 26 лютого 2007 року, в
розмірі 19 794,40 грн. Стягнуто з ДП
«УкрДержНДІ КМ Прометей» на користь
ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 197,94 грн.

В апеляційній скарзі ДП
«УкрДержНДІ КМ Прометей» просить
рішення суду переглянути, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Позивач про час і місце
розгляду справи повідомлений, подав
заяву про розгляд справи у його
відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ДП «УкрДержНДІ
КМ Прометей» Скорого М.Г., який просив
задовольнити апеляційну скаргу,
розглянувши письмові заперечення
ОСОБА_2 на апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню за таких
підстав.

Судом встановлено, що 31
жовтня 2006 року між ДП «УкрДержНДІ КМ
Прометей» та ОСОБА_2 укладено договір,
за умовами якого виконавець (позивач)
повинен виконати роботу у зв'язку із
донарахуванням замовнику (відповідачу)
податків за актом перевірки від 30
жовтня 2006 року, підготувати
заперечення на акт перевірки, за
необхідністю підготувати скарги і
позовні заяви на податкові
повідомлення-рішення, представляти
замовника перед податковими органами
та в усіх судових інстанціях при
оскарженні податкових
повідомлень-рішень, а замовник -
провести оплату виконаних робіт.

За умовами додаткової угоди до
договору від 26 лютого 2007 року,
обумовлена оплата робіт в першій
інстанції, кожній наступній судовій
інстанції та у разі скасування
податкових повідомлень - рішень.
Умовами угоди, укладеної між
сторонами, передбачено, що позивач
повинен самостійно організувати та
нести відповідальність за організацію
та виконання роботи.

Позивач ці роботи виконав, а
відповідач відмовився у добровільному
порядку проводити оплату за виконані
роботи. Заборгованість ДП «УкрДержНДІ
КМ Прометей» перед позивачем за
договором від 31 жовтня 2006 року та
додатковою угодою до нього, від 26
лютого 2007 року, становила 19 794,40 грн.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач виконав взяті на себе
зобов'язання за договором про
виконання робіт, доказів невиконання
або неналежного виконання договору з
боку позивача відповідачем не надано,
а оскільки відповідач взяті на себе
зобов'язання по оплаті вартості
роботи не виконав, сума
заборгованості підлягає стягненню у
примусовому порядку. Строки позовної
давності ОСОБА_2 не пропущено,
оскільки 31 травня 2010 року відповідач
частково оплатив позивачу вартість
виконаних робіт, що свідчить про
переривання строку позовної давності.

З висновками суду не можна не
погодитися.

Згідно ст.43 Конституції України
кожен має право на працю, що передбачає
можливість заробляти собі на життя
роботою, яку він вільно обирає або на
яку вільно погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України,
правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.626 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з приписами ст.631 ЦК
України договір набирає чинності з
моменту його укладання, а закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення.

За договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК
України). При цьому у цивільно-правових
відносинах діє принцип свободи
договору, тобто сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (ч. 1 ст. 327
ЦК України).

Згідно ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дій, що
свідчать про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Зі справи вбачається, що
обставини надання послуг, умови оплати
та непроведення розрахунків ДП
«УкрДержНДІ КМ Прометей» з виконавцем
робіт в повному обсязі
підтверджуються представленими
сторонами письмовими доказами.

Так, згідно з актом про
виконання робіт за трудовою угодою від
31 жовтня 2008 року ОСОБА_2 виконані роботи
за трудовим договором від 31 жовтня 2006
року та додатковою угодою до нього від
26 лютого 2007 року, які прийняті ДП
«УкрДержНДІ «Прометей» та позивачу
підлягає виплата у розмірі 26 094,40 грн.

Відповідно до акту про
виконання робіт за трудовою угодою від
03 травня 2007 року ОСОБА_2 виконані роботи
за трудовим договором від 31 жовтня 2006
року, які прийняті ДП «УкрДержНДІ
«Прометей» та позивачу підлягає
виплаті 12 169,37грн.

Відповідно до касових ордерів,
вбачається, що 09 листопада 2006 року на
ім'я ОСОБА_2 за юридичні послуги за
договором від 31 жовтня 2006 року
виплачено 5000,00 грн.; 21 березня 2008 року, в
рахунок часткового погашення
заробітної платні, за посвідченням №170
виплачено 5 000,00 грн.; 16 січня 2009 року в
рахунок заробітної платні за трудовою
угодою, виплачено 2 284,00 грн.; 15 березня
2010 року, в рахунок оплати за юридичні
послуги за актом виконаних робіт від
10.2008 року, виплачено 5 000,00 грн.; 31 травня
2010 року за юридичні послуги виплачено 1
300,00 грн.

Згідно розпорядження ДВС в
Іллічівському районі м. Маріуполя №268-15
від 18 квітня 2007 року від реалізації
майна належного УКР ДНДІ КМ «Прометей»,
на користь ОСОБА_2 виплачена заробітна
плата на РО-3048 в ВОБ №8013/106, вик.
провадження №246, посвідчення КПС №132
від 08 лютого 2007 року в сумі 23 930,98 грн.

Відповідно до бухгалтерської
довідки ДП «УкрДержНДІ «Прометей»,
відповідачем надано документи на
погашення заборгованості перед ОСОБА_2
на загальну суму 42 514,98грн.

В матеріалах справи наявний
акт звірки розрахунків від 01 лютого 2006
року, з якого вбачається, що ДП
«УкрДержНДІ «Прометей» має
заборгованість перед ОСОБА_2 в розмірі
29 830,98грн.

Відповідно до довідки, виданої
ДП «УкрДержНДІ «Прометей» 02 березня 2009
року за №40/580, заборгованість по
заробітній платні перед ОСОБА_2 за
сумісництвом становить 26 949,07 грн.

Відповідно до видаткових
касових ордерів від 15 березня 2010 року,
в рахунок оплати за юридичні послуги за
актом виконаних робіт за жовтень 2008
року, виплачено 5 000,00 грн.; 31 травня 2010
року за юридичні послуги виплачено 1
300,00 грн., а всього 6 300 грн.
Заборгованість перед ОСОБА_2 за
трудовим договором від 31 жовтня 2006
року, додаткової угоди до нього від 26
лютого 2007 року становить 26 094,40 грн., за
відрахуванням виплачених сум по
видатковим касовим ордерам після 02
березня 2009 року в розмірі 6 300,00грн. та
дорівнює 19794,40 грн.

Отже, матеріали справи
вказують на те, що між сторонами
тривалий час існували договірні
відносини, не пов'язані з виконанням
ОСОБА_2 робіт, як приватним підприємцем
за угодою від 31 жовтня 2006 року та
додатковою угодою від 26 лютого 2007 року,
і що протягом цього часу
підприємство періодично оплачувало
роботи, які виконувалися позивачем,
але повний розрахунок з позивачем за
вказаним договором проведено не було.

Таким чином, з урахуванням
представлених доказів та норм
матеріального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що суд першої
інстанції, відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України, оцінив представлені сторонами
матеріали за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, оцінив належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, правильно врахував норми
матеріального права та вирішив спір
про стягнення з ДП «УкрДержНДІ
«Прометей» на користь ОСОБА_2
заборгованості по оплаті за виконані
роботи в сумі 19 794,40 грн., виходячи з
того, що позивач не пропустив строки
звернення до суду, оскільки у жовтні
2010 року відповідач вчинив дії, що
свідчать про визнання ним свого боргу
та виплатив позивачу 31 травня 2010 року
за юридичні послуги 1300,00 грн.

При цьому, апеляційний суд
враховує, що відповідно до ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

З апеляційної скарги ДП
«УкрДержНДІ КМ Прометей» вбачається,
що підприємство не погоджується з
судовим рішенням і просить його
переглянути, посилаючись на те, що сума
невиплаченої заборгованості
підприємства перед ОСОБА_2 не є
заробітною платою, а є винагородою за
виконані роботи та послуги. Крім того,
позивач не був офіційно
працевлаштований, його посада не
входила до штатного розпису, з
позивача не вираховувалися податки,
заяви про прийом на роботу ОСОБА_2 не
подавав і на нього не заводилася
особиста карта.

Колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги ДП «УкрДержНДІ КМ
Прометей» не спростовують
правильність висновків суду першої
інстанції щодо порушення прав ОСОБА_2
на отримання оплати за виконану роботу
та наявності заборгованості
підприємства перед позивачем по
оплаті за надані юридичні послуги.

В даному випадку назва угоди
між ОСОБА_2 і ДП «УкрДержНДІ КМ
Прометей» - «трудовий договір» та
«додаткова угода до трудового
договору», були оцінені судом першої
інстанції, з урахуванням обґрунтувань
позивачем своїх позовних вимог і
зроблено висновок, що позивач,
звертаючись до суду за захистом
порушеного права, виходив із
невиконання відповідачем договору,
укладеного в порядку цивільного права,
а не у зв'язку з тим, що між сторонами
існували трудові відносини.

Тому, суд першої інстанції і
вирішив питання про відсутність
підстав вважати, що ОСОБА_2 пропустив
строки позовної давності, оскільки
зробив висновок про договірні
відносини між сторонами та,
враховуючи, що відповідач погасив свої
зобов'язання частково у жовтні 2010 року,
таким чином визнаючи заборгованість.
Позиція суду узгоджується з
висновками Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, викладеними в
ухвалі від 5 лютого 2014 року (справа за
позовом Феденьова О.В. до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Спеціалізована проектно-монтажна
компанія-8» про стягнення
заборгованості).

При цьому, суд першої
інстанції звернув увагу на те, що
цивільно-правовий договір - це угода
між організацією (підприємством,
установою тощо) і громадянином на
виконання останнім певної роботи (а
саме: договір підряду, договір
доручення тощо), предметом якого є
надання певного результату праці, але
за цього виду договору не виникають
трудові відносини, на які поширюється
трудове законодавство. За підрядним
договором оплачується не процес праці,
а її результати, котрі визначають після
закінчення роботи і оформляють актами
здавання-приймання виконаних робіт
(наданих послуг), на підставі яких
провадиться їх оплата. Договором також
може бути передбачено попередню або
поетапну оплату.

За вимогами про стягнення
заробітної плати в порядку трудового
законодавства, строки позовної
давності не застосовуються.

Таким чином, колегія вважає, що
в рішенні повно відображені обставини,
що мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні. Рішення суду постановлено з
дотримання норм матеріального і
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1. ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Український державний
науково-дослідний інститут
конструкційних матеріалів «Прометей»
відхилити.

Рішення Іллічівського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 6 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Л.М.Кочегарова

Судді:
Т.Г.Ігнатоля

С.А.Попова