Справа № 161/2292/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Пушкарчук В.П. Провадження №
22-ц/773/1151/14 Категорія: 43 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Киці С.І., Подолюка В.А.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
служби у справах дітей Луцької міської
ради про усунення перешкод в
користуванні квартирою шляхом зняття
осіб з реєстрації місця проживання та
визнання їх такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням та вселення в
квартиру, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 28 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 28 травня 2014 року в даній справі
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Постановлено визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1 з
подальшим зняттям ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 з реєстраційного обліку в
Луцькому міському відділі управління
державної міграційної служби у
Волинській області.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_3, покликаючись
на незаконність судового рішення із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду встановленим
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення
про відмову в позові ОСОБА_2 та про
задоволення її зустрічного позову.

В судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
відповідача підтримав і просив скаргу
задоволити, інші особи, які беруть
участь у справі, в судове засідання не
з'явилися, хоча у встановленому законом
порядку були повідомлені про час та
місце судового розгляду, а тому
апеляційний суд розглянув справу у їх
відсутності.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
жилим приміщення та визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
ОСОБА_3 та її неповнолітні діти, будучи
зареєстрованими у спірній квартирі,
порушують права та законні інтереси
власника жилого приміщення на свій
розсуд володіти, користуватись і
розпоряджатися належним йому майном.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з огляду на наступне.

Із матеріалів справи убачається, що
квартира АДРЕСА_1 належить на прав
власності позивачу по первісному
позову - ОСОБА_2 (а.с.34-38).

В судовому засіданні також
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 та
двоє її неповнолітніх дітей
зареєстровані в спірному жилому
приміщенні, а також встановлено, що у 2007
році відповідач разом з дітьми виїхала
з квартири і з того часу там не
проживає, а починаючи з 2010 року в даній
квартирі проживає власник житла ОСОБА_2
разом зі своєю сім'єю.

Власник квартири ОСОБА_2, покликаючись
на те, що строк дії договору оренди
жилого приміщення з відповідачкою
ОСОБА_3 закінчився у 2009 році, просив суд
усунути перешкоди у користуванні жилим
приміщенням шляхом зняття
відповідачки та її неповнолітніх дітей
з реєстрації в квартирі та визнати їх
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням.

Зазначені обставини встановлені
рішенням апеляційного суду Волинської
області від 18 квітня 2012 року, що набрало
законної сили.

Крім того, в своєму рішення апеляційний
суд зазначив, що оскільки ОСОБА_3 та її
неповнолітні діти не являються в
розумінні частини 2 статті 64 ЖК України
членами сім'ї власника квартири ОСОБА_2
й договір найму (оренди) квартири між
ними не укладено, то й передбачені
законом підстави для їхнього вселення
та проживання у спірному жилому
приміщенні відсутні.

Так, відповідно до вимог статей 317, 391 ЦК
України власникові належить право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження майном.

Врахувавши наведені обставини, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що відповідач та її
неповнолітні діти не мають належного
права користуватися квартирою
позивача ОСОБА_2, а тому підставно
задоволив позовні вимоги останнього.

Суд апеляційної інстанції також
погоджується з висновками місцевого
суду про безпідставність позовних
вимог ОСОБА_3 про вселення в спірне жиле
приміщення з огляду на те, що
відповідач ОСОБА_3 та її діти не є
членами сім'ї власника жилого
приміщення, права на проживання в
спірному житлі не набули, а відтак
підстави для їх вселення в квартиру
відсутні.

Врахувавши наведені обставини, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 і про відмову в
зустрічному позові ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги відповідача
не впливають на правильність рішення
суду, яке постановлено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28 травня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: