Справа № 361/9275/13-ц
Провадження № 2/361/92/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Шинкаря
А.О.

при секретарі - Брейкіній
Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бровари цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області,
Броварської районної державної
нотаріальної контори Київської
області про визнання незаконними та
скасування рішень органу місцевого
самоврядування, свідоцтв про право
власності на нерухоме майно, свідоцтва
про право на спадщину за законом,
договору дарування та заповіту,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, у якому
просить визнати незаконними та
скасувати:

- рішення виконавчого комітету
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
від 22 лютого 1995 року № 7 «Про надання
дозволу ОСОБА_3 на оформлення технічної
документації на самовільно розпочатий
будівництвом житловий будинок з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1»;

- рішення виконавчого комітету
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
від 20 березня 1995 року «Про розгляд
земельних питань» в частині виділення
ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,38 га;

- рішення виконавчого комітету
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
від 19 липня 2004 року № 67 «Про зняття з
обліку житлового будинку по АДРЕСА_1 та
закриття погосподарського номера»;

- рішення виконавчого комітету
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
від 30 листопада 2004 року № 108 «Про
введення в експлуатацію житлового
будинку по АДРЕСА_1»;

- свідоцтво про право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1, видане 22
грудня 2004 року на ім'я ОСОБА_3;

- свідоцтво про право власності на
1/2 частину в спільному майні,
придбаному подружжям за час шлюбу,
видане 31 жовтня 2007 року Броварською
районною державною нотаріальною
конторою на ім'я ОСОБА_4 на 1/2 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1;

- свідоцтво про право на спадщину
за законом, видане 31 жовтня 2007 року
Броварською районною державною
нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_4 на
1/2 частину житлового будинку по
АДРЕСА_1;

- заповіт, посвідчений 12 серпня 2003
року секретарем Семиполківської
сільської ради Броварського району
Київської області, яким ОСОБА_4
заповіла житловий будинок по АДРЕСА_1 -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах;

- договір дарування частини
житлового будинку, посвідчений 23
лютого 2008 року Броварською районною
державною нотаріальною конторою, за
яким ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 1/2
частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтував тим, що на
підставі договору дарування,
укладеного 20.01.1978 року між ним та його
дідом ОСОБА_5, він став власником
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
користувався присадибною земельною
ділянко площею 0,38 га.

22.02.1995 року виконавчий комітет
Семиполківської сільської ради без
його згоди прийняв рішення про
виділення його батьку ОСОБА_3, який
постійно проживав у АДРЕСА_2, земельної
ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_1 та
дозволив оформлення технічної
документації на розпочатий
будівництвом будинок на вказаній
земельній ділянці. Вважає, що цим
рішенням порушені його житлові права
та право на присадибну земельну
ділянку.

Рішення виконавчого комітету
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
від 19 липня 2004 року № 67 було
затверджено акт від 23.06.2004 року,
складений депутатом Броварської
районної ради про обстеження будинку
по АДРЕСА_1; взято до відому, що будинок
АДРЕСА_1 являвся аварійним, подальшому
використанню під житло не підлягає,
розібраний на будматеріали; доручено
Броварському БТІ зняти з єдиного
реєстру житловий будинок під АДРЕСА_1,
власником якого являється ОСОБА_1
Вважає, що вказаним рішенням порушені
його права, оскільки він не давав згоди
на припинення права власності на
належний йому будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3,
після смерті якого рішенням
виконавчого комітету Семиполківської
сільської ради від 30.11.2004 року було
введено в експлуатацію житловий
будинок по АДРЕСА_1 та доручено
Броварському БТІ видати свідоцтво про
право власності на зазначений житловий
будинок на ім'я померлого ОСОБА_3 На
підставі цього рішення 22.12.2004 року на
ім'я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про
право власності на вказаний житловий
будинок. Вважає, що вказане рішення та
свідоцтво про право власності є
незаконними, оскільки видані після
смерті ОСОБА_3, що суперечить вимогам
ст. 25 ЦК України.

31.10.2007 року Броварською районною
нотаріальною конторою на ім'я його
матері ОСОБА_4 було видано свідоцтво
про право власності на 1/2 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1, як частку
в спільному сумісному майні,
придбаному подружжям за час шлюбу та
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/2 частину вказаного
житлового будинку. Вважає вказані
свідоцтва незаконними, оскільки він
від спадщини не відмовлявся, а заява
про відмову від спадщини, яка міститься
в матеріалах спадкової справи є
підробленою.

12.08.2003 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким
заповіла житловий будинок по АДРЕСА_1
позивачу та його дочці ОСОБА_2 в рівних
частинах. Вважає, що цей заповіт є
незаконним, оскільки на час його
посвідчення ОСОБА_4 не мала права
власності на вказаний житловий
будинок.

З цих же підстав позивач вважає
недійсним і договір дарування,
нотаріально посвідчений 23.02.2008 року, за
яким ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 1/2
частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що згідно
договору дарування, посвідченого 20
січня 1978 року секретарем виконавчого
комітету Семиполківської сільської
ради Броварського району Київської
області, ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1
житловий будинок з відповідними
надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
від 22 лютого 1995 року № 7 «Про надання
дозволу ОСОБА_3 на оформлення технічної
документації на самовільно розпочатий
будівництвом житловий будинок з
господарськими спорудами», виділено
ОСОБА_3 (батьку позивача) земельну
ділянку в розмірі 0,25 га по АДРЕСА_1 з
фонду сільської ради та дозволено
оформити технічну документацію на
самовільно розпочате будівництво
будинку розмірами 12,65х11,20, загальною
площею 127,6 кв.м., житловою площею 72.3 кв.м.
на 5-ть кімнат.

Рішенням виконавчого комітету
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
від 20 березня 1995 року «Про розгляд
земельних питань» ОСОБА_4 виділено
земельну ділянку площею 0,38 га, при
цьому не зазначено цільове призначення
та місце її знаходження.

Рішенням шостої сесії Семиполківської
сільської ради Броварського району
Київської області ХХІІ скликання від 26
квітня 1996 року, ОСОБА_3 додатково
виділено 0,05 га біля будинку і всього
закріплено 0,30 га.

Рішенням виконавчого комітету
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
від 19 липня 2004 року № 67 «Про зняття з
обліку житлового будинку по АДРЕСА_1 та
закриття погосподарського номера»,
затверджено акт від 23.06.2004 року,
складений депутатом Броварської
районної ради про обстеження будинку
по АДРЕСА_1; взято до відому, що будинок
АДРЕСА_1 являвся аварійним, подальшому
використанню під житло не підлягає,
розібраний на будматеріали; доручено
Броварському БТІ зняти з єдиного
реєстру житловий будинок під АДРЕСА_1,
власником якого являється ОСОБА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
від 30 листопада 2004 року № 108 «Про
введення в експлуатацію житлового
будинку по АДРЕСА_1» взято до відома, що
старий будинок по АДРЕСА_1 знесено
шляхом розбору на будматеріали;
затверджено акт від 20.11.2004 року комісії
по прийомці в експлуатацію житлового
будинку по АДРЕСА_1, завершеного
будівництвом у 1998 році; введено в
експлуатацію завершене у листопаді 1998
року будівництво житлового будинку в
АДРЕСА_1 з такими показниками: загальна
площа одноповерхового будинку 131,8 кв.м.,
житлова площа 72.3 кв.м., 5-ть кімнат,
примикаючи споруди: сарай-літня кухня,
погріб, колодязь, вбиральня, огорожа;
доручено Броварському БТІ видати
свідоцтво про право власності на
зазначений житловий будинок на ім'я
померлого ОСОБА_3.

22 грудня 2004 року на ім'я ОСОБА_3 видано
свідоцтво про право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1.

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла
його дружина, ОСОБА_4, на ім'я якої
Броварською районної державною
нотаріальною конторою 31 жовтня 2007 року
видано свідоцтво про право власності
на 1/2 частину житлового будинку по
АДРЕСА_1, як частку в спільному
сумісному майні, придбаному подружжям
за час шлюбу та свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/2 частину
вказаного житлового будинку.

Згідно договору дарування частини
житлового будинку, посвідченого 23
лютого 2008 року Броварською районною
державною нотаріальною конторою,
ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 1/2 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно заповіту, посвідченого 12
серпня 2003 року секретарем
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області,
ОСОБА_4 заповіла житловий будинок по
АДРЕСА_1 - ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних
частинах.

З копії спадкової справи до майна
померлої ОСОБА_4 вбачається, що
позивачем та відповідачем 26.08.2011 року
подано заяви про прийняття спадщини. На
час розгляду даної справи свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
майно померлої ОСОБА_4 не видавались.

Наведене підтверджується матеріалами
цивільної справи, копією спадкової
справи № 332 до майна померлого
ОСОБА_3 та копією спадкової справи до
майна померлої ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 106-1 ЗК України (в
редакції 1970р., яка діяла на час переходу
права власності на житловий будинок до
позивача), перехід права власності на
жилий будинок, розташований у
сільському населеному пункті, не тягне
за собою переходу права користування
присадибною земельною ділянкою.
Надання присадибної земельної ділянки
особі, до якої перейшло право власності
на жилий будинок, провадиться на
загальних підставах відповідно до
вимог цього Кодексу.

Статтею 16 ЗК України (1970р.) встановлено,
що надання земельних ділянок у
користування здійснюється в порядку
відведення. Відведення земельних
ділянок провадиться на підставі
постанови Ради Міністрів УРСР або
рішення виконавчих комітетів обласної,
районної, міської, селищної і сільської
Рад народних депутатів в порядку,
встановлюваному законодавством Союзу
РСР і Української РСР.

Згідно частини 5 статті 20 ЗК України
(1970р.), право землекористування
громадян, які проживають в сільській
місцевості, засвідчується записами в
земельно-шнурових книгах
сільськогосподарських підприємств і
організацій та погосподарських книгах
сільських Рад, а в містах і селищах
міського типу - в реєстрових книгах
виконавчих комітетів міських, селищних
Рад народних депутатів.

З копій записів у погосподарських
книгах вбачається, що в користуванні
позивача у 1980-1985 рр. знаходилась
земельна ділянка площею 0,01 га, а з 1986-2005
рр. - 0,06 га.

Відповідно до статті 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст. 3 ЦПК України, суд вважає, що
оскаржуваними рішеннями виконавчого
комітету Семиполківської сільської
ради від 22.02.1995 року, яким ОСОБА_3
виділено у користування земельну
ділянку площею 0,25га з фонду сільської
ради та надано дозвіл на оформлення
технічної документації на самовільно
розпочате будівництво житлового
будинку; від 20.03.1995 року, яким ОСОБА_4
виділено земельну ділянку площею 0,38га,
без зазначення її цільове призначення
та місця знаходження; від 30.11.2004 року,
яким введено в експлуатацію житловий
будинок та свідоцтвом про право
власності на житловий будинок від
22.12.2004 року на ім'я ОСОБА_3, права
позивача не є порушеними, оскільки він
не набув у встановленому законом
порядку права користування земельною
ділянкою площею 0,25га, що була виділена
його батьку ОСОБА_3, на якій ним було
побудовано житловий будинок, а тому
ОСОБА_3 за життя набув право власності
на житловий будинок, враховуючи, що
діюче на той час законодавство не
передбачало обов'язкової реєстрації
таких прав, і виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК України та
Законом України від 01.07.2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень». З
огляду на наведене суд вважає, що
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог в цій частині.

Також суд вважає, що не порушено прав
позивача і рішенням виконавчого
комітету Семиполківської сільської
ради від 19.07.2004 року, яким доручено
Броварському БТІ зняти з єдиного
реєстру належний йому житловий
будинок, оскільки відсутні належні
докази, що право власності на нього
було зареєстровано в БТІ.

Приймаючи до уваги, що житловий будинок
побудований ОСОБА_3 у шлюбі з ОСОБА_4, то
відповідно до ст.ст. 22, 28 КпШС України,
що був чинним на час набуття права
власності, він є спільним сумісним
майном подружжя і їх частки є рівними, у
зв'язку з чим суд вважає, що ОСОБА_4 у
праві власності на будинок належала 1/2
частина як частка у спільному майні
подружжя, а на іншу 1/2 частину
відкрилася спадщина внаслідок смерті
ОСОБА_3, тому суд вважає безпідставними
вимоги про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на 1/2
частину в спільному майні, придбаному
подружжям за час шлюбу виданого 31.10.2007
року Броварською районною державною
нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_4

Відповідно до статті 1301 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

У пункті 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що відповідно
до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на
спадщину може бути визнано недійсним
не лише тоді, коли особа, якій воно
видане, не мала права на спадкування,
але й за інших підстав, установлених
законом. Іншими підставами можуть бути:
визнання заповіту недійсним, визнання
відмови від спадщини недійсною,
визнання шлюбу недійсним, порушення у
зв'язку з видачею свідоцтва про право
на спадщину прав інших осіб тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у
встановленому законом порядку
прийняла спадщину та звернулась до
нотаріальної контори з відповідною
заявою, інші спадкоємці, в тому числі і
позивач, до нотаріальної контори не
звертались, також позивач не звертався
до суду з вимогами про встановлення
факту прийняття спадщини після смерті
батька та визнання за ним права
власності на частину спадкового майна,
тому суд не вбачає підстав для визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 31.10.2007
року на ім'я ОСОБА_4

Що стосується посилання позивача на те,
що він не підписував заяви про відмову
від спадщини після смерті батька, яка
була подана до нотаріальної контори
від його імені, то це не спростовує
висновків суду про відсутність підстав
для визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за законом на ім'я
ОСОБА_4, оскільки відповідно до вимог
ст. 553 ЦК України в редакції 1963р., що
діяла на час відкриття спадщини після
смерті ОСОБА_3, спадкоємець вправі
відмовитись від спадщини протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини,
тому ця заява не створює будь-яких
юридичних наслідків, і може бути лише
підставою для притягнення до
відповідальності осіб, винних у її
підробці.

Відповідно до частини 1 статті 1236 ЦК
України, заповідач має право охопити
заповітом права та обов'язки, які йому
належать на момент складання заповіту,
а також ті права та обов'язки, які
можуть йому належати у майбутньому.

З огляду на наведене суд вважає
безпідставними вимоги про визнання
недійсним заповіту, вчиненого 12.08.2003
року ОСОБА_4 з тих підстав, що на момент
його вчинення вона не була власником
будинку.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4
на законних підставах набула право
власності на житловий будинок та
відповідно до вимог статей 317, 319 ЦК
України мала право розпоряджатись ним,
то суд не вбачає підстав для визнання
недійсним договору дарування 1/2
частини житлового будинку, укладеного
23.08.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
враховуючи також, що цим договором не
порушуються права позивача, який не
являється власником цього майна.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області,
Броварської районної державної
нотаріальної контори Київської
області про визнання незаконними та
скасування рішень органу місцевого
самоврядування, свідоцтв про право
власності на нерухоме майно, свідоцтва
про право на спадщину за законом,
договору дарування та заповіту -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Броварський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
А. О. Шинкар