АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8235/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1920/14
Головуючий у 1-й інстанції Савічев В. О.
Доповідач Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Винниченко Ю.М. Карпушина Г.Л.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 7 травня 2014 року

В справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заподіяної працівником при виконанні
трудових обов'язків,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року позивач
звернувся до суду з вказаним позовом,
зміненим в ході судового розгляду
справи , зазначав, що відповідач у
справі працював водієм
автотранспортних засобів ( з
перевезення небезпечних вантажів).

Також йому було доручено ( за згодою)
виконання додаткової роботи
експедитора в порядку суміщення
посад.

20 березня 2013 року з ним, як з
експедитором було укладено договір
про повну матеріальну
відповідальність.

7.07.2013 року з вини ОСОБА_1 сталася
дорожньо транспортна пригода
внаслідок якої було пошкоджено тягач
, напівприцеп та було втрачено
дизельне паливо на загальну суму 717 875
грн. 25 коп., які і прохали стягнути з
відповідача з підстав передбачених
п.1 ч.1 ст. 134 КЗПП України.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 7 травня 2014
року стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ТОВ «Торговий дім « Кременчук
нафтопродукт сервіс» матеріальний
збиток в розмірі 60 849 грн. 99 коп. та
судовий збір в сумі 608, 50 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав
рішення суду скасувати вказуючи на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідністю
висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги ,
колегія суддів приходить до висновку
про її відхилення .

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено місцевим судом
ОСОБА_1 працював у відповідача на
посаді водія автотранспортних засобів
з перевезення небезпечних вантажів.

В порядку суміщення професій (
Суміщення професій (посад) - це
виконання працівником поряд із своєю
основною роботою, зумовленою трудовим
договором, додаткової роботи за іншою
професією (посадою) у межах робочого
часу за основною роботою на одному і
тому самому підприємстві, установі,
організації за згодою працівника і
якщо це економічно доцільно та не
призводить до погіршення якості
виконуваних обов'язків. Працівникам,
які виконують на тому ж підприємстві, в
установі, організації поряд із своєю
основною роботою, обумовленою трудовим
договором, додаткову роботу за іншою
професією (посадою), провадиться
доплата за суміщення професій (посад) )
наказом від 20 березня 2013 року , ОСОБА_1,
за його згодою , доручено виконання
поряд з основною роботою виконання
додаткової роботи за вакантною
посадою експедитора транспортного та
встановлено доплату за суміщення
професій у розмірі 0, 25 ставки
посадового окладу експедитора
транспортного.

Таким чином ОСОБА_1 виконував
трудові обов'язки як водія так і
експедитора.

20 березня 2013 року з ним було укладено
договір про повну матеріальну
відповідальність як з експедитором з
перевезення вантажів.

Згідно з Додатком №1 до постанови
Держкомпраці СРСР та Секретаріату
ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. №447/24 (зі
змінами та доповненнями, внесеними
постановою Держкомпраці СРСР та
Секретаріату ВЦРПС від 14 вересня 1981
року №259/16-59) До Переліку посад і
робіт, що заміщаються або виконуються
працівниками, з якими підприємством,
установою, організацією можуть
укладатися письмові договори про
повну матеріальну відповідальність за
незабезпечення збереження цінностей,
переданих їм для зберігання, обробки,
продажу (відпуску), перевезення або
застосування у процесі виробництва
відноситься і посада експедитора з
перевезення вантажів .

7 липня 2013 року під час перевезення
нафтопродуктів ОСОБА_1 допустив
порушення правил дорожнього руху
сталася Дорожньо - транспортна
пригоди в результаті якої було
пошкоджено транспортні засоби
(тягач, напівпричеп та втрачено
дизельне паливо ).

Як роз'яснено в Постанові
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 29.12.1992 року « Про судову практику
в справах про відшкодування шкоди
заподіяних підприємствам, установам,
організаціям їх працівниками»:

3. У відповідності зі ст.130 КЗпП (
322-08 ) відшкодування

шкоди провадиться незалежно від
притягнення працівника до

дисциплінарної, адміністративної чи
кримінальної відповідальності

за дії (бездіяльність), якими
заподіяна шкода підприємству,

установі, організації.

Виходячи з вимог ст.15 ЦПК ( 1501-06 ) суд у
кожному випадку

зобов'язаний вживати передбачених
законом заходів до всебічного,

повного й об'єктивного з'ясування
обставин, від яких згідно зі

статтями 130, 135-3, 137 КЗпП ( 322-08 )
залежить вирішення

питання про покладення матеріальної
відповідальності та про

розмір шкоди, що підлягає
відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати:

наявність прямої дійсної шкоди та її
розмір; якими неправомірними

діями її заподіяно і чи входили до
функцій працівника обов'язки,

неналежне виконання яких призвело до
шкоди; в чому полягала його

вина; в якій конкретно обстановці
заподіяно шкоду; чи були

створені умови, які забезпечували б
схоронність матеріальних

цінностей і нормальну роботу з ними;
який майновий стан

працівника.

Покладаючи на відповідача ОСОБА_1
матеріальну відповідальність як на
водія, місцевий суд вірно прийшов до
висновку, що межі відповідальності
водія не повинні перевищувати його
середньомісячного заробітку.

Тобто за шкоду заподіяну тягачу та
напівпричепу на загальну суму 661985,85
грн. ОСОБА_1 повинен нести матеріальну
відповідальність лише в межах свого
середнього заробітку .

Також місцевий суд вірно оцінивши
докази у справі правильно прийшов до
висновку, що як експедитор з яким
укладено договір про повну
матеріальну відповідальність , ОСОБА_1
повинен нести повну матеріальну
відповідальність за втрачене
дизельне паливо на суму 55889 грн. 40 коп.

При цьому суд вірно врахував , що з
ОСОБА_1 як експедитором , укладено
договір про повну матеріальну
відповідальність визначено його
обов'язки як експедитора , серед яких
обов'язок слідкування за технічним
станом автомобіля та самостійне
виконання робіт по забезпеченню його
безпечної експлуатації.

Заподіяння шкоди підприємству
відбулося внаслідок винних дій -
порушення Рудим правил дорожнього
руху.

За таких обставин наявні правові
підстави для покладення на ОСОБА_1
повної матеріальної відповідальності
за втрачене дизельне паливо на
загальну суму 55 889 , 40 грн. , які
передбачені п.1 ч.1 ст. ст. 134 КЗПП
України.

Доводи апелянта про те, що позивачем
не надано доказів, що він є власником
транспортних засобів чи власником
втраченого дизельного палива
спростовуються матеріалами справи.

У відповідності з вимогами ст.396 ЦПК
України особа , яка має речове право
на чуже майно , має право на захист
цього права відповідно до положень
глави 29 ЦК України.

Позивач у справі є орендарем
транспортних засобів згідно з
договорами оренди та має право на
стягнення збитків завданих
транспортному засобу, а також право
на відшкодування втраченого пального
як його перевізник згідно з цивільно -
правовими угодами.

Також у відповідності з актом від
8.07.2013 року ( а. с. 55) після ДТП було
створено комісію , яка встановила, що
відповідачем отримано згідно з
товаро транспортною накладною № 4460 (
а. с. 27, 150) - 24680 кг топлива , а із
пошкодженого бензовозу було
відкачано 19955 кг. топлива . Нестача
становить 5703 л/4725 кг,на загальну суму
55889 грн. 40 коп.

Доводи апеляційної скарги про
недоведеність розміру заподіяних
збитків висновків місцевого суду не
спростували.

Відсутні підстави передбачені ч.2
ст.137 КЗПП України для зменшення
розміру заподіяної шкоди.

Керуючись ст.. 303, 307 , 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 7 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
двадцяти діб до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді : (підписи)

Копія згідно: