АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №683/741/14-ц
Провадження №22-ц/792/1515/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Юзюка
О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.,

з
участю: сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу №22-ц/792/1515/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 29 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поновлення на
роботі, стягнення середнього
заробітку, за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з означеним позовом обґрунтовуючи
його тим, що 7 липня 2008 року між нею та
ФОП ОСОБА_1 був укладений трудовий
договір, який зареєстровано в
Старокостянтинівському
міськрайонному центрі зайнятості.
22.09.2009 року було внесено зміни до
вказаного договору, відповідно до яких
на неї покладено обов'язки по виконанню
роботи кухаря-офіціанта та бармена.
22.01.2011 року вона народила доньку та з
того часу знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років, тобто до 22.01.2014 року. По
закінченню цієї відпустки їй була
надана чергова відпустка, яку вона не
використала в період роботи за 2009-2010
роки. Перебуваючи у черговій відпустці
її донька захворіла і лікарською
комісією надано висновок, що дитина
потребує домашнього догляду. У зв'язку
з цим вона звернулась до відповідачки
про

________________________________________________________________________
______________

Головуючий у першій інстанції -
Цимбалюк О.В.
Категорія № 53, 54

Доповідач - Юзюк О.М.

необхідність відпустки ще на один рік
по догляду за дитиною і тоді їй було
запропоновано з'явитись до
Старокостянтинівського РЦЗ, щоб
поновити, переукласти дію трудового
контракту. Там їй надали бланк
договору, який вона підписала. Тоді
відповідачка повідомила, що вона
звільнена з роботи за власним бажанням.
Просила поновити її на посаді бармена
та стягнути з ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
5000 моральної шкоди.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 29 травня 2014 року
позов задоволено частково. Поновлено
ОСОБА_2 на посаді бармена до
роботодавця ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 2713,10 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
500 грн. відшкодування моральної шкоди. У
решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням, просить його
скасувати та відмовити в позові.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 308 ЦПК України передбачено, що
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

В силу ст. ст. 10, 60 цього Кодексу кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Ст. 38 КЗпП передбачено, що працівник має
право розірвати трудовий договір,
укладений на невизначений строк,
попередивши про це власника або
уповноважений ним орган письмово за
два тижні.

Таким чином, для припинення трудового
договору з цієї підстави необхідне
волевиявлення працівника, яке має бути
чітким, добровільним і вираженим у
письмовій формі.

Необхідною умовою правомірності
звільнення працівника за ст. 38 КЗпП є
наявність у нього дійсного бажання
залишити займану посаду.

Законодавство про працю регулює
трудові відносини працівників усіх
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, виду
діяльності і галузевої належності, а
також осіб, які працюють за трудовим
договором з фізичними особами.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Проте, відповідач по справі не довів
суду законності звільнення ОСОБА_2 з
роботи, а обставини спору, відсутність
заяви про звільнення та наявність лише
письмової заяви про надання відпустки,
вказують на те, що звільнення проведено
без передбачених законом підстав.

Доводи скарги відхиляються
вищенаведеними мотивами і не
спростовують судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду від 29 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
О.М. Юзюк