Справа № 523/8249/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2014 р.

м.Одеса

Суворовський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Омельченко М.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду №22 у
м.Одесі цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" до товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма "Прометей-Південь", ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться
зазначена цивільна справа.

Під час розгляду справи представник
товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма "Прометей-Південь" Чегровий М.П.,
після відмови судом у задоволенні
клопотання про відвід судді, заявив
клопотання про закриття провадження у
справі згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України
щодо вимог про стягнення коштів з
юридичної особи, оскільки справа в
частині вимог до юридичної особи як
позичальника кредиту має розглядатися
господарським судом, два інші
співвідповідача є поручителями та
являються фізичними особами, а у
відповідності до вимог ст.16 ЦПК
України, об'єднання в одне провадження
справ, які підлягають розгляду за
правилами різних судочинств, не
допускається, якщо інше не встановлено
законом. Також представник посилався
на роз'яснення п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12.09.2009
року "Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції", згідно якої суд при
відкритті провадження у справі повинен
виходити з того, що в порядку
цивільного судочинства мають
розглядатися справи, крім випадків,
коли розгляд таких справ віднесено до
компетенції адміністративних чи
господарських судів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

У відповідності до ст.1 ГПК
України, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. У
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

П.2 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин " визначено, що
оскільки у спорах, що виникають із
кредитних правовідносин, сторонами є
як юридичні, так і фізичні особи та з
урахуванням вимог статей 15- 16, частини
другої статті 118 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК) при визначенні судової юрисдикції
суди мають виходити з того, що такі
справи підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий. Зокрема,
це можуть бути позови банку (іншої
фінансової установи) до фізичної особи
- позичальника і до юридичної особи -
поручителя чи навпаки, які виникли з
одних і тих самих правовідносин -
отримання кредиту.

Договір поруки має додатковий
(акцесорний) до основного зобов'язання -
кредитного договору - характер і
укладається саме для забезпечення
виконання останнього, а поручитель
згідно з частиною першою статті 554 ЦК
відповідає перед кредитором, за
загальним правилом, солідарно із
позичальником, якщо договором поруки
не встановлено його додаткову
(субсидіарну) відповідальність.
Неможливість окремого розгляду цих
договорів може бути пов'язана, зокрема,
із визначенням суми заборгованості,
способу виконання зобов'язання та
іншими умовами договорів.

Разом із тим, оскільки пред'явлення
позову до солідарних боржників є
правом, а не обов'язком банку чи іншої
фінансової установи (частина перша
статті 543 ЦК), у разі пред'явлення позову
до кожного з них окремо суди мають
враховувати визначену ЦПК компетенцію
судів щодо розгляду цивільних справ.
Зокрема, позов банку (іншої фінансової
установи) до юридичної особи -
поручителя із залученням фізичної
особи - позичальника як третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

За таких обставин, суд вважає, що справа
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки вимоги заявлено
до трьох осіб: юридичної особи -
позичальника та двох фізичних осіб -
поручителів, вимоги взаємопов'язані
між собою і окремий їх розгляд
неможливий, тому справа не може бути
закрита відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК
України, розгляд справи має бути
продовжений.

Керуючись ст.ст.15, 16, 205, 293 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника
товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма "Прометей-Південь" про закриття
провадження у справі - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду
оскарженню не підлягає.

Суддя: