Номер провадження: 22-ц/785/6003/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії в Одеській області про
визнання акту недійсним за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 24 квітня 2014 року, -

встановила:

ОСОБА_2 13 червня 2012 року подала позовну
заяву до Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії в Одеській області про
визнання недійсним акту № 05/11-13-0005-Т від
24 лютого 2012року, який був складений
Державною інспекцією з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної і теплової енергії в
Одеській області (том 1 а.с.46-50).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
зазначала, що 18.10.2011 року, 09.01.2012 року нею
до прокуратури Роздільнянського
району Одеської області подавалась
скарга з приводу порушення її прав КП
"Лиманськетеплокомуненерго". Дана
скарга була направлена до Державної
інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії в Одеській області.
10.05.2012 року їй стало відомо, що старшим
інспектором Карпенко С.І. Державної
інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії в Одеській області
було складено акт за №05/11-13-0005-Т від
24.02.2012 року. На думку позивачки,
вказаний акт містить надумані та
неправдиві дані, складений не за
встановленою формою, з порушенням
вимог законодавства, а тому є
незаконним, будь-якої перевірки в її
квартирі взагалі не здійснювалося,
копії акту їй не вручалось, у зв'язку з
чим ОСОБА_2 просила визнати вказаний
акт недійсним.

Рішенням Роздільнянського районного
суду Одеської області від 24 квітня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду в зв'язку з
тим, що воно ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи з ухваленням нового
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася,
надала заяву про відкладення розгляду
справи в зв'язку з її хворобою, колегією
не визнано поважною неявку позивача в
судове засідання в зв'язку з ненаданням
до заяви доказів які б підтверджували
хворобу позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції посилався на те, що
ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1, в
якій вона проживає разом з
неповнолітнім сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Будинок, в якому знаходиться квартира
ОСОБА_2 обладнаний централізованою
системою опалення, послуги з
теплопостачання надає КП
«Лиманськетеплокомуненерго».

Згідно оскаржуваного акту №05/11-13-0005-Т
від 24.02.2012 року здійснення заходу з
державного енергетичного нагляду,
складеного інспектором з
енергетичного нагляду Карпенком С.І.,
на час проведення перевірки
встановлено, що в квартирі ОСОБА_2
використовуються опалювальні прилади
типу «конвектор», що відповідає
проекту житлового будинку «Теплова
частина» та вимогам будівельних норм
та правил. На час інспектування
параметри теплоносія на вводі в
житловий будинок за адресою: квартира
АДРЕСА_1 відповідали затвердженому
температурному графіку КП
«Лиманськетеплокомуненерго».
Температура в кімнатах відповідала
санітарним нормам та дорівнювала 18-19С.

Із зазначених позивачкою предмета та
підстав позову вбачається, що
предметом спору стало фактично
правомірність складання акту
№05/11-13-0005-Т від 24.02.2012 року здійснення
заходу з державного енергетичного
нагляду інспектором з енергетичного
нагляду Карпенком С.І.

З гідно цивільно-процесуального
законодавства кожна особа має право на
судовий захист. Захист цивільних прав -
це передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника, загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів міститься в ст.16 ЦК
України.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не любим, а цілком
конкретним способом захисту свого
права. Частіше за все спосіб захисту
порушеного права прямо визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.

Законами України „Про основні засади
державного нагляду (контролю) в сфері
господарської діяльності", "Про
теплопостачання", Положенням про
державний енергетичний нагляд за
режимами споживання електричної і
теплової енергії, затвердженим
постановою КМУ від 07.08.1996р. №929 (із
змінами), у відповідності до яких
інспектором з енергетичного нагляду
був складений акт №05/11-13-0005-Т від 24.02.2012
року, не передбачено право особи на
оскарження такого акту до суду.

Оскаржуваний ОСОБА_2 акт є документом,
який лише засвідчує обставини, які були
виявлені під час проведення перевірки
Державною інспекцією з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної і теплової енергії в
Одеській області і не містить будь-яких
рішень, приписів, що мають обов'язків
характер, а отже не породжує правових
наслідків.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України такий акт є
лише доказом, який оцінювався судом при
розгляду спору між КП
«Лиманськетеплокомуненерго» та ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію за період з
жовтня 2009 року по березень 2013 року в
сумі 7801 грн. 45 коп., і його оскарження не
передбачено діючим законодавством в
якості способу захисту прав.

Колегія погоджується з зазначеними
висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, як і позовні
вимоги заявлені в суді першої
інстанції зводяться до незгоди
позивача з обставинами зазначеними в
акті №05/11-13-0005-Т від 24.02.2012 року
складеним старшим інспектором
Карпенко С.І. Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії в Одеській області, який на
думку позивача містить надумані та
неправдиві дані, складений не за
встановленою формою, з порушенням
вимог законодавства, а тому є
незаконним.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду першої інстанції з їх
оцінкою.

Суд першої інстанції правомірно
зазначив, що оскаржуваний ОСОБА_2 акт є
документом, який лише засвідчує
обставини, які були виявлені під час
проведення перевірки Державною
інспекцією з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії в Одеській області і
не містить будь-яких рішень, приписів,
що мають обов'язків характер, а отже не
породжує правових наслідків і його
оскарження не передбачено діючим
законодавством в якості способу
захисту прав.

На підставі наведеного колегія вважає,
що суд першої інстанції порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні рішення не допустив, а
наведені в апеляційній скарзі доводи,
висновки суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п. 1, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 24 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення однак може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів.

Судді
О. А. Ступаков

В. А. Станкевич

О. Д. Варикаша