АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Оболонського районного суду
міста Києва від 14 травня 2014 року по
справі за поданням державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві Ковальчук Тамари Петрівни про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_1 без
вилучення паспортного документу, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року заявник
звернувся із зазначеним поданням на
обґрунтування якого зазначив, що на
виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ в м.
Києві перебуває виконавчий лист
Оболонського районного суду міста
Києва від 11.04.2013 року у справі № 2/756/82/13
про стягнення з ОСОБА_1 844 381.38 грн. боргу.
Виконавче провадження відкрите 14
травня 2013 року.

Зазначаючи про те, що ОСОБА_1
добровільно не виконала рішення суду,
просив задовольнити подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника до виконання
зобов'язання за вказаним виконавчим
листом .(т. 1 а.с.221-223)

Ухвалою Оболонського районного суду
міста Києва від 14 травня 2014 року
подання державного виконавця ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві задоволено,
тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі території України до
виконання добровільно, або в
примусовому порядку рішення суду, на
підставі якого видано виконавчі
документи.(т.1 а.с.251)

В скарзі апелянт ОСОБА_1 посилаючись на
незаконність ухвали, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просила ухвалу скасувати та
відмовити в задоволенні подання
державного виконавця. На обґрунтування
скарги зазначила, що суд не врахував
забезпечення зобов'язання іпотекою, а
виконавцем не наведено доказів
ухилення боржника від виконання
зобов'язання. (т. 2 а.с.2-30)

В судовому засіданні ОСОБА_1, її
представник ОСОБА_3 підтримали скаргу і
просили її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, про час
та місце розгляду справи сповіщались
встановленим порядком.(т. 2 а.с. 70, 72, 74,
182-183)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, колегія суддів визнала неявку
такою, що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість судового рішення,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень
судів в Україні покладається на
державну виконавчу службу (далі - ДВС),
яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені у Законі від 21
квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче
провадження" (далі - Закон N 606-XIV).

З набранням чинності з 9 березня
2011 р. Закону від 4 листопада 2010 р. N 2677-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про виконавче провадження" та деяких
інших законодавчих актів щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)" закріплено
право державного виконавця, у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань покладених на нього
рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

За роз'ясненнями, що містяться в
п. 7 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень, ухвалених зокрема, за позовами,
що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
"Про виконавче провадження" та статтею
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

З метою перевірки доводів
апелянта судом витребувано належно
завірені копії матеріалів виконавчого
провадження.

Судом встановлено, що на
виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ в м.
Києві перебуває виконавчий лист
Оболонського районного суду міста
Києва від 11.04.2013 року у справі № 2/756/82/13
про стягнення з ОСОБА_1 844 381.38 грн. боргу.
Виконавче провадження відкрите 14
травня 2013 року. (т.1 а.с. 224-228)

Державним виконавцем із 14 травня
2013 року вживались відповідні заходи
спрямовані на виконання набравшого
законної сили рішення суду.(т. 2 а.с. 77-130)

Вимога державного виконавця про
виконання виконавчого документа і
погашення заборгованості ОСОБА_1 на час
розгляду подання судом не виконана і
заборгованість не погашена.

В суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1 не заперечувала факту
відсутності доказів хоча б часткового
погашення наявної у неї заборгованості
у період із 14 травня 2013 року до 14 травня
2014 року.

Розмір такої заборгованості в
сумі 844 381.38 грн. колегія суддів визнає
значною. ОСОБА_1 не надала об'єктивних
доказів за яких суд мав би можливість
дійти висновку про виконання нею
зобов'язань перед кредитором і
погашення заборгованості без вжиття
заходів про застосування яких просив
державний виконавець. Посилання
апелянта, що вона не ухиляється від
виконання зобов'язання, та нею
вживаються заходи щодо погашення
заборгованості об'єктивними доказами
не підтверджені.

Доказів погашення
заборгованості за рахунок іпотечного
майна ОСОБА_1 не надано. Посилання
апелянта на наявність двох
неповнолітніх дітей вищевказаних
висновків суду не спростовують.

Постанова про закінчення
виконавчого провадження від 22 травня
2014 року з підстав надходження заяви
стягувача про спрямування виконавчого
документу за місцем знаходження
предмету іпотеки до ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві винесена
після постановлення оскаржуваної
ухвали і на вищезазначені висновки
суду не впливає. (т.2 а.с.82)

Зважаючи на вищевказані вимоги
законодавства та обставини справи в їх
сукупності колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення подання, оскільки невжиття
таких заходів, у випадку виїзду ОСОБА_1
за межі України, може ускладнити або
унеможливити виконання набравшого
законної сили рішення Оболонського
районного суду м. Києва.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312,
ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду
міста Києва від 14 травня 2014 року
-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/8968/2014

Головуючий у першій інстанції Луценко
О.М.

Доповідач Левенець Б.Б.