Єдиний унікальний номер 259/9636/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1104/2014
головуючий I інстанції Білецький М.В.
доповідач суддя Ткачук С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„28 " січня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Осипчук О.В.,

суддів Ткачук С.С., Смєлік С.Г.,

при
секретарі: Лавицькому Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1, в інтересах
якої діє ОСОБА_2, на ухвалу судді
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 09 грудня 2013 року про
повернення позовної заяви у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
позики ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики.

Ухвалою судді Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 09 грудня
2013 року позовну заяву повернуто через
не підсудність позову цьому суду,
оскільки відповідач не зареєстрованим
в Донецькій області не значиться.

З даною ухвалою судді не
погодився представник позивача подав
апеляційну скаргу, у якій просять
скасувати ухвалу, бо вважають, що
суддею порушені норми процесуального
та матеріального права.

Доводами апеляційної скарги
приведено, що даний спір повинен
розглядатися за місцем виконання
договору, оскільки відповідно до ч 8 ст.
110 ЦПК України зазначено, що позови, що
виникають з договорів, у яких зазначено
місце виконання або виконувати які
через їх особливість можна тільки в
певному місці, можуть пред'являтися
також за місцем виконання цих
договорів, а тому розгляд позову
підсудний Куйбишевському районному
суду м. Донецька на територія якого
мешкає позивач.

В судовому засіданні
представник позивач підтримав доводи
апеляційної скарги та просив скасувати
ухвалу судді і повернути питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, але про час судового розгляду
скарги був оповіщений телефонограмою,
зареєстрованою у журналі телефонограм
№1 за № 3053.

Апеляційний суд визнає, що скаргу
слід відхилити виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що
10 жовтня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом про
стягнення заборгованості за договором
позики, в якому просить стягнути з
відповідача на підставі укладеного
договору та написаній їм розписки про
отримання в борг грошових коштів у сумі
100 000 доларів США, що за курсом
Національного банку України становить
799300 грн. Місце проживання ОСОБА_3 в
позовній заяві зазначено: АДРЕСА_1.

Представлена суду ксерокопія
договору позики та розписки ( оригінал
в матеріалах справі немає) вказує, що
договір позики укладено сторонами
16.05.2009р. у м. Києві.

Місце виконання договору з приводу
повернення грошей позичальником
умовами договору не визначено.

Згідно до вимог ст. 532 ЦК України
місце виконання зобов'язання
встановлюється у договорі. Якщо місце
виконання зобов'язання не встановлено
у договорі, виконання провадиться за
грошовим зобов'язанням - за місцем
проживання кредитора, а якщо
кредитором є юридична особа, - за її
місцезнаходженням на момент
виникнення зобов'язання. Якщо кредитор
на момент виконання зобов'язання
змінив місце проживання
(місцезнаходження) і сповістив про це
боржника, зобов'язання виконується за
новим місцем проживання
(місцезнаходженням) кредитора з
віднесенням на кредитора всіх витрат,
пов'язаних із зміною місця виконання.

Частиною 8 статті 110 ЦПК України
передбачено - позови, що виникають з
договорів, у яких зазначено місце
виконання або виковувати які через їх
особливість можна тільки в певному
місці, можуть пред'являтися також за
місцем виконання цих договорів.

У пункті 39 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» роз'яснено: позови, що виникають
із договорів, у яких зазначено місце
виконання або виконувати які через їх
особливість можна тільки в певному
місці, можуть пред'являтися також за
місцем виконання цих договорів
(частина восьма статті 110 ЦПК). Правила
визначення місця виконання
зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК.
При цьому слід ураховувати, що правила
цієї статті застосовуються до
зобов'язань, виконання яких з
урахуванням їх особливостей можливе
лише у певному місці. У разі якщо така
особливість не визначена (наприклад,
пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не
вбачається зі специфіки спірних
відносин, то підсудність справи
визначається за загальними правилами
підсудності.

З умов представленої ксерокопії
договору позики та розписки підписаних
сторонами, як вже вказувалось, не
вбачається, що виконання цього
договору позики повинно відбутися за
місцем проживання кредитора, або через
особливість повернення позиченої суми
грошей можливо тільки за місцем її
проживання. Спосіб повернення грошей
позичальником у договорі також не
визначено.

Повертаючи позов заявникові, суддя
першої інстанції правильно виходив з
положення норми п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України,
яка передбачає повернення позовної
заяви у випадках, коди справа не
підсудна цьому суду, бо за правилами
підсудності передбаченими у ст.109 ЦПК
України позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або місцем її
перебування. За відомостями
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
УДМС України ОСОБА_3 зареєстрованим у
встановленому порядку на території
Куйбишевського району м. Донецьку не
значиться, а як зазначено у позові
проживає в м. Києві.

Обставин для застосування ч.8 ст.110
ЦПК України щодо підсудності справ за
вибором позивача, т.т за місцем
виконання договорів, матеріалами
справи не підтверджуються.

Відповідно до ст. 312 ч.1п.1 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

На підставі викладеного
апеляційний суд визнає, що доводи
скарги не дають підстав для скасування
ухвали судді першої інстанції та
повернення справи на новий розгляд
питання до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307,312,313-315 ЦПК
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2,
відхилити.

Ухвалу судді Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 09 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: