Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2103/14
Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„26" червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Каракуші К.В., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Каменській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 19 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа: Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «АХА Страхування», про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП.

У позові зазначали, що 07.12.2011 року,
о 12-40 годин, у дворовому проїзді по
вул. Сєдова у м. Запоріжжі сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Honda Civic», д/н НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Subaru
Forester», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Автомобіль «Honda Civic», д/н НОМЕР_1 є
власністю ОСОБА_5, ОСОБА_3 керував цим
автомобілем на підставі свідоцтва про
реєстрацію даного транспортного
засобу.

За наслідками вказаного ДТП
співробітниками ДАЇ відносно ОСОБА_3
складено протокол про адміністративне
правопорушення із зазначенням того, що
він не надав перевагу автомобілю, який
наближався праворуч, внаслідок чого
скоїв зіткнення.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2012
року, залишеною без змін постановою
апеляційного суду Запорізької області
від 13.03.2012 року, провадження по справі
відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП України
було закрито за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

У ході розгляду справи про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 була призначена та
проведена судова автотехнічна
експертиза.

Згідно висновку автотехнічної
експертизи від 12.01.2012 року, в діях водія
ОСОБА_3 невідповідності технічним
вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху не
вбачається, а в діях ОСОБА_4 вбачається
невідповідність технічним вимогам п.
12.1 Правил дорожнього руху України, яка
знаходиться в причинному зв'язку з
настанням події даної ДТП.

Також прокурором
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя на постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 31.01.2012 року вносився
протест, який постановою апеляційного
суду Запорізької області від 27.06.2012
року було залишено без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Таким чином, вказані судові
постанови стосовно ОСОБА_3 , висновок
судової автотехнічної експертизи від
12.01.2012 року свідчать про наявність вини
відповідача у скоєнні ДТП , внаслідок
якої їм була спричинена матеріальна та
моральна шкода.

Згідно з актом огляду
транспортного засобу № 464 та висновком
експертного автотоварознавчого
дослідження, сума матеріальної шкоди,
завданої діями ОСОБА_4 майну ОСОБА_2 -
автомобілю«Honda Civic», д/н НОМЕР_1 ,
складає 38 661 грн. 44 коп.

Крім того, з метою визначення
розміру матеріальної шкоди ОСОБА_3 були
сплачені послуги експерта -
автотоварознавця, вартість яких
складає 400 грн. 00 коп., оплачені послуги
евакуатора, вартість яких складає 400
грн. 00 коп., проведена оплата судової
автотехнічної експертизи - 1 523 грн. 60
коп., понесені витрати на правову
допомогу, вартість яких склала 5 000 грн.
00 коп.

Діями відповідача їм також було
спричинено моральну шкоду, пов"язану з
емоційними та душевними стражданнями і
хвилюваннями, з позбавленням
можливості користуватися власним
автомобілем, з необхідністю додаткових
зусиль для організації і налагодження
звичайного режиму життя та захистом
своїх права у судовому порядку

Посилаючись на зазначені
обставини, просили суд стягнути з
відповідача в порядку відшкодування
матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 -
ринкову вартість автомобіля «Honda Civic»,
д/н НОМЕР_1 у сумі 38 661 грн. 44 коп.; на
користь ОСОБА_3 - вартість послуг
експерта автотоварознавця з
визначення розміру матеріальної шкоди
у сумі 400 грн. 00 коп., вартість послуг
евакуатора у сумі 400 грн. 00 коп.,
вартість судової автотехнічної
експертизи у сумі 1 523 грн. 60 коп.;
вартість послуг з комплексного
юридичного консультування у сумі 5 000
грн. 00 коп., а також стягнути з
відповідача в порядку відшкодування
моральної шкоди на користь ОСОБА_2 - 5 000
грн. 00 коп., на користь ОСОБА_3 - 6 000 грн. 00
коп.

Ухвалою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 14
червня 2013 року до участі у справі в
якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачі залучено АТ
«Страхова компанія «АХА Страхування».

Ухвалою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 04
жовтня 2013 року по справі призначено
судову автотоварознавчу експертизу.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 19
березня 2014 року у задоволені
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду змінити і
частково задовольнити позовні вимоги,
а саме: стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_2 суму 1 000 грн. 00 коп. у
межах розміру франшизи в порядку
часткового відшкодування матеріальної
шкоди, визначеної ринковою вартістю
автомобілю«Honda Civic», д/н НОМЕР_1, та
грошову суму у розмірі 5 000 грн. 00 коп. в
якості відшкодування моральної шкоди,
на користь ОСОБА_3 стягнути грошову
суму у розмірі 6 000 грн. 00 коп. в якості
відшкодування моральної шкоди, в решті
рішення суду залишити без змін.

скасувати рішення суду, прийняти нове
рішення про відмову у задоволені
позовних вимог.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду
доповідача,пояснення учасників
процесу,перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд виходив з того, що вимоги
щодо відшкодування матеріальної
шкоди, спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
заявлені позивачами не до страхової
компанії, а до до ОСОБА_4, як до
володільця автомобіля «Subaru Forester», д/н
НОМЕР_2 та безпосереднього учасника
цієї пригоди, цивільна
відповідальність якого застрахована,
отже зазначені вимоги заявлені до
неналежного відповідача.

Відмовляючи у задоволенні вимог
щодо стягнення моральної шкоди у
зв"язку із пошкодженням автомобіля, то
суд послався на їх недоведеність
належними доказами.

З висновками суду слід
погодитися, оскільки суд дійшов їх на
підставі всебічного дослідження
фактичних обставин справи, з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, врахувавши
також роз"яснення щодо їх застосування.

Судом встановлено, що 07.12.2011 року,
о 12-40 годин, у дворовому проїзді по
вул. Сєдова у м. Запоріжжі сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Honda Civic», д/н НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Subaru
Forester», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Власником автомобіля «Honda Civic»,
д/н НОМЕР_1 являється ОСОБА_5, ОСОБА_3
керував цим автомобілем на підставі
свідоцтва про реєстрацію даного
транспортного засобу.

ОСОБА_4 є власником автомобіля
«Subaru Forester», д/н НОМЕР_2, відносно нього
протокол про адміністративне
правопорушення за ст. 124 КУпАП України
не складався.

Відповідний протокол про
адміністративне правопорушення було
складено стосовно ОСОБА_3, однак
постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2012
року, залишеною без змін постановою
апеляційного суду Запорізької області
від 13.03.2012 року, провадження по справі
відносно нього за ст.124 КУпАП України
було закрито за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

У ході розгляду справи про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_3 була призначена та проведена
судова автотехнічна експертиза від
12.01.2012 року, у висновках якої
зазначено, що в діях водія ОСОБА_3
невідповідності технічним вимогам п.
10.2 Правил дорожнього руху не
вбачається, а невідповідність
технічним вимогам п. 12.1 Правил
дорожнього руху України, яка
знаходиться в причинному зв'язку з
настанням події ДТП, вбачається в діях
ОСОБА_4.(а.с.11-14).

Судом встановлено, що згідно
полісу № АА/5886486 від 23.06.2011 року, ОСОБА_4
уклав з АТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» договір обов"язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів(а.с. 140), 08.12.2011 року
він звернувся до страхової компанії з
письмовим повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду, яка
сталася 07.12.2011 року(а.с.141).

Згідно ст.ст. 9, 12 Закону України
„Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", розмір страхової суми за
шкоду, заподіяну майну потерпілих,
становить 50000 гр. на одного потерпілого,
а розмір франшизи при відшкодуванні
шкоди, заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
страхової суми, в межах якої
відшкодовується збиток, заподіяної
майну потерпілих.

За вказаних обставин,
розглядаючи заявлені позивачами
вимоги до ОСОБА_4 щодо відшкодування
ним у повному обсязі матеріальної
шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, у
тому числі ринкову вартість автомобіля
у сумі 38661 гр.44 коп., вартість послуг
евакуатора у сумі 400 гр., суд
правильно виходив з норми ст. 3 Закону
України „Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", згідно якої обов"язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров"ю або майну
потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників, враховуючи, що метою
цього Закону є захист не лише права
потерпілих на відшкодування шкоди, але
й захист інтересів страхувальника -
заподіювача шкоди.

Нормою ст.1194 ЦК України
визначено, що особа, яка застрахувала
свою цивільну відповідальність, у разі
недостатньої страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов"язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою(страховим
відшкодуванням).

Пунктами 22.1,22.3 ст. 22 Закону
України„Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у редакції, чинній на момент
дії договору страхування, при настанні
страхового випадку страховик
відповідає відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров"ю, майну третьої особи.

Потерпілому відшкодовується також
моральна шкода, передбачена п.п.1,2 ч.2 ст.
23 ЦК України.

Якщо судом встановлено
відшкодувати потерпілому моральну
шкоду, передбачену п.3 ч.2 ст. 23 ЦК
України, тобто моральну шкоду, яка
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв"язку із
знищенням чи пошкодженням її майна,
таке відшкодування у розмірі,
визначеному судом, здійснює особа, яку
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно роз"яснень п.16 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ" № 4 від 01.03.2013 року
„Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки", питання про відшкодування
шкоди самою особою, відповідальність
якої застрахована, вирішується залежно
від висловленої нею згоди на таке
відшкодування та виконання чи
невиконання нею передбаченого ст. 33
Закону обов"язку щодо письмового
надання страховику, з яким укладено
відповідний договір ( у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригодк встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкод підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого ст. 33 Закону обов"язку
з"ясовується судом першої інстанції, у
зв"язку з чим до участі у справі може
бути залучений страховик.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідач ОСОБА_4 проти позову
про стягнення з нього матеріальної та
моральної шкоди заперечував, у тому
числі з підстав того, що його
цивільно-правову відповідальність
було застраховано(а.с.122-124).

Між тим, правом пред"явити
вимоги про відшкодування матеріальної
шкоди до ПАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» позивачі скористатися не
забажали, натомість у попередньому
судовому засіданні позивачем ОСОБА_3
було заявлено письмове клопотання про
залучення вказаної страхової компанії
до участі у справі лише в якості
третьої особи, яке було задоволено
судом ухвалою від 14.06.2013 року(а.с.78-81).

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення страхового відшкодування в
порядку відшкодування спричиненої у
зв"язку із пошкодженням автомобіля
матеріальної шкоди позивачами до ПАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
по даній справі не заявлялися і в
порядку ст. 33 ЦПК України в якості
співвідповідача ОСОБА_4 зазначена
страхова компанія не залучалась, тобто
визначений у позові спосіб захисту
позивачами не змінювався.

Підставами заявлених до ОСОБА_4
вимог про відшкодування матеріальної
шкоди були посилання на те, що
пошкодження внаслідок ДТП належної
ОСОБА_2 автомашини сталися з його вини,
при цьому посиланнями як на те, що
цивільно-правова відповідальність
вказаного відповідача являється
застрахованою, так і на на умови
укладеного між ОСОБА_4 та страховою
компанією договору обов"язкового
страхування від 23.06.2011 року, не
обгрунтовувались.

За вказаних обствин доводи
апеляційної скарги про необхідність
зміни рішення суду першої інстанції
шляхом стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 в порядку часткового
відшкодування шкоди 1000 гр. франшизи,
встановленої у договорі від 23.06.2011
року(поліс № АА/5886486) від 23.06.2011 року, не
є прийнятними, оскільки виходять за
межі вимог, що були заявлені у суді
першої інстанції.

Поняття „франшиза" міститься у
ст. 9 Закону України„Про обов"язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" і його слід
розуміти як частину збитків, що не
відшкодовуються страховиком згідно з
договором страхування. Застосування
франшизи передбачено у ст. 12 названого
Закону, її розмір встановлюється при
укладанні договору обов"язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, а отже можливість її
стягнення з особи, яка застрахувала
свою відповідальність, пов"язана із
вимогами про стягненням майнового
збитку зі страховика, які по даній
справі не заявлялись.

Відмовляючи у задоволенні
вимог позивачів щодо відшкодування
моральної шкоди, то суд, встановивши
фактичні обставини справи та оцінивши
надані по ній докази, дійшов до
висновку про недоведеність позивачами
належними доказами факту її завдання і
розміру заявленої компенсації.

Ті докази та обставини, на які
ОСОБА_2 посилається в апеляційній
скарзі на підтвердження спричинення
моральної шкоди, були предметом
дослідження та оцінки суду першої
інстанції, фактично доводи скарги
зводяться до їх іншої оцінки, яка
відрізняється від зробленої судом.
Підстав для скасування судового
рішення вони не містять, враховуючи, що
в силу ст. 303 ЦПК України повноважень
переоцінювати докази суд апеляційної
інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 19 березня 2014 року
по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: