Номер провадження: 22-ц/785/6254/14
Головуючий у першій інстанції Наумчак
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Кравця Ю.І., Журавльова О.Г.

при секретарі Счастлівцевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 діючого в
інтересах ОСОБА_3 на рішення суду
першої інстанції, яке ухвалив
Балтський районний суд Одеської
області 12.05.2014 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
збільшення розміру аліментів та
стягнення заборгованості по аліментам,
про визначення місця проживання
неповнолітніх дітей, способу участі
батька у вихованні дітей, місця та часу
їхнього спілкування, -

В С Т А
НО В И Л А

Позивач звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_3, в якому просить:

визначити місце проживання їхніх
доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2,- разом з нею;

визначити спосіб участі батька у
вихованні їхніх доньок, а саме:
встановити наступний час та місце
їхнього спілкування:

а) першу п'ятницю та третю суботу
кожного місяця з 15-00 до 19-00 години, без
присутності матері, за попереднім
письмовим узгодженням місця зустрічі
та без вивезення з м. Балта Одеської
області;

б) в період шкільних канікул не
більше двох тижнів за місцем
проживання батька, за попередньою
письмовою згодою матері, а також
повідомленням матері не менш як за
тиждень про наміри спільного
відпочинку батька з дітьми в період
канікул.

Відносно позовної вимоги про
збільшення розміру аліментів,- позивач
вказала, що оскільки відповідач
добровільно не допомагав утримувати
дітей, які проживали разом з нею, тому
вона звернулася до суду з позовом про
стягнення аліментів, та відповідно до
рішення Балтського районного суду від 2
жовтня 2012 року з ОСОБА_3 стягнуто на
користь позивача аліменти на утримання
доньок: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 700 гривень на
обох в твердій грошовій сумі, але
оскільки відповідач несвоєчасно
сплачував аліменти, то утворилася
заборгованість, в зв'язку з чим вона
просила в позовній заяві стягнути
заборгованість та пеню за несвоєчасну
сплату аліментів, а також збільшити
розмір аліментів із 700 гривень до 1000
гривень,- але в судовому засіданні
зменшила позовні вимоги, відмовившись
від стягнення заборгованості та пені.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 10
серпня 2003 року вона з відповідачем
уклали шлюб, який зареєстрований
міським відділом реєстрації актів
громадянського стану Одеського
обласного управління юстиції за
актовим записом №759.

Від шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 22 листопада 2011 року,- шлюб
між ними розірвано, та позивач став
проживати окремо від відповідача разом
з двома дітьми, на момент розірвання
шлюбу спору відносно місця проживання
дітей не було, в рішенні вказано, що
діти залишаються з матір'ю.

Вона не перешкоджала відповідачу у
спілкуванні з дітьми.

Також позивач вказував, що поведінка
відповідача по відношенню до неї та
дітей характеризується грубістю,
неврівноваженістю, схильний до
невиправданої агресії, неодноразово
притягувався до адміністративної
відповідальності.

17 січня 2014 року, бабуся ОСОБА_7 забрала
з Балтської ЗОШ І-III ступенів доньку
ОСОБА_5 без повідомлення матері, та
вивезла в м. Одесу, де до цього часу вона
проживає разом з батьком, а також
бабусею та дідусем. З цього приводу,
вона 18 січня 2014 року звернулася з
відповідною заявою до Балтського РОВД,
та відповідно є висновок Балтського
РОВД Одеської області від 21 січня 2014
року.

Також позивач вказує, що у неї є власне
житло, вона позитивно
характеризується, на даний час не
працює тільки по причині що
представництво «Берлін-Хемі АГ» в
Україні де вона працювала,- шукає
можливості відкриття представництва в
даному регіоні, де вона має продовжити
роботу, проживає в достатку, що їхні
обидві доньки психоемоційно прив'язані
одна до одної, крім того, у ОСОБА_5 скоро
настане період статевої зрілості, та
всі пояснення до цього повинна доньці
надавати мати, вона не має наміру
перешкоджати батьку в участі виховання
дітей, та цього не робила.

Відповідач позов визнав частково, а
саме: донька ОСОБА_5, оскільки бажає
проживати разом з ним, тому просить суд
визначити місце її проживання
відповідно до волі дитини, залишивши
доньку ОСОБА_6 проживати разом з
матір'ю, визначивши спосіб участі у
вихованні відповідно його та матері,
але конкретно встановити дні, години і
т.т. без попередньої згоди матері, як та
вказує в позовній заяві, оскільки це в
майбутньому може унеможливити
виконання рішення, суду з цього
приводу. Відносно аліментів,
враховуючи, що з матір'ю залишається
проживати молодша донька, тому вважає,
що аліменти необхідно стягнути тільки
на утримання доньки ОСОБА_6, крім того,
вважає, що підстав для збільшення їх
розміру немає, але не заперечує, що вони
повинні бути не менше мінімальних,
відповідно до вимог закону, та просить
встановити спосіб не в твердій
грошовій сумі, а в дольовому порядку,
оскільки в нього є постійне місце
роботи.

Рішенням Балтського районного суду
Одеської області від 12.05.2014 року
позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3, за
участю третьої особи Балтської РДА в
особі органу опіки та піклування, про
збільшення розміру аліментів,
визначення місця проживання
неповнолітніх дітей та способу участі
батька у їх вихованні - задоволено
частково.

Суд визначив місце проживання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
разом з матір'ю - ОСОБА_4.

Суд визначив спосіб участі батька,
ОСОБА_3, у вихованні неповнолітніх
доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, визначити у наступному
порядку:

в період навчання кожного дня в
позаурочний час за узгодженням батьків
та дітей між собою, з урахуванням місця
спілкування та тривалості спілкування;

у разі відсутності узгодження
батьків - кожної суботи місяця з 11:00 до
17:00 години, за визначенням місця
спілкування батьком.

в період літніх канікул за
узгодженням батьків та дітей з
урахуванням місця та тривалості
спілкування;

у разі відсутності узгодження
батьків -з 01 серпня по 21 серпня кожного
року за визначенням місця спілкування
батьком.

Суд змінив розмір аліментів, які
стягнуто в твердій грошовій сумі з
ОСОБА_3 відповідно до рішення
Балтського районного суду Одеської
області від 02 жовтня 2012 року, - на
стягнення аліментів у частці від
заробітної плати, а саме: стягунув
щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродження м. Одеса, мешканця АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканки
АДРЕСА_2, аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з
усіх видів заробітку та доходів, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку на кожну
дитину, починаючи з 05.02.2014 року і до
повноліття доньки ОСОБА_5, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_8, після чого стягунув
аліменти на користь доньки ОСОБА_6 в
розмірі по 1/4 частині усіх його видів
заробітку та доходів, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
донькою повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_9.

Суд стягнутив з ОСОБА_3 судовий збір
на користь держави в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати в частині
задоволення позову про визначення
місця проживання неповнолітньої
дитини ОСОБА_5 з матірю - у цієї частині
просив постановити нове рішення, яким
визначити місця проживання ОСОБА_5 з
батьком, у іншої частині рішення
залишити без змін.

Відповідач пояснює ,що мешкати з
батьком це бажання доньки , він має
кращі житлові умови та більш
стабільний майновий стан.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи скарги, судова
колегія вважає, що скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та
всебічно з'ясував всі обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
обґрунтовано керувався нормами ЦПК
України

Згідно із чч. 1-3 ст. 157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України,
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися судом.

При вирішенні спору щодо місця
проживання дитини суд бере до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до принципів 4,7Декларації
прав дитини від 20 листопада 1959 року
дитині мають належати права на
здоровий ріст та розвиток, належне
харчування, житло, розваги, медичне
обслуговування, отримання освіти.
Найкраще забезпечення інтересів
дитини, щодо її освіти та навчання має
бути керівним принципом для батьків.

Відповідно до принципу 6 Декларації
прав дитини малолітня дитина не
повиння крім тих випадків, коли є
виключні обставини бути розлучена зі
своєю матір`ю.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи що
сторони з 2003 року перебували в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
двох доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а 22 листопада 2011
року шлюб між ними розірвано, позивач
став проживати окремо від відповідача
разом з двома дітьми, на момент
розірвання шлюбу спору відносно місця
проживання дітей не було ( а.с. 11,12,13);

Сторони живуть в достатку, позитивно
характеризуються, мають власне житло,
створені належні умови проживання для
дітей у кожного, достатньо приділяють
уваги доньці ОСОБА_5, коли вона
відповідно проживала в матері, та під
час проживання в батька. Катерина добре
навчається, позитивно
характеризується, займалася додатково
в позашкільний час, як і в матері, так і
в батька, про що свідчать надані суду
відповідні письмові докази (а.с. 19,20-
23,39,74.81,87,88,100,115.149,159,160).

Судом встановлено , що мати
відповідача, т.т. бабуся, без дозволу
матері забрала зі школи ОСОБА_5, і
вивезла в м. Одесу. Це підтвердили в
судовому засіданні сторони, та з
приводу чого Балтський РВ ГУМВС
України в Одеській області здійснював
перевірку.

В судовому засіданні знайшов
підтвердження факт, що батько чинить
перешкоди спілкуванню ОСОБА_5 з матір'ю,
оскільки ввесь час відколи донька
знаходиться у батька, він не надає
можливості поспілкуватися матері з
донькою, а коли мати приїхала до школи,
то і там була перешкода, хоча батько
мотивує це тим, начебто мати хотіла
силою забрати доньку.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце
проживання дитини, яка досягла десяти
років, визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них.
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ст. 7 п. 8, 9 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з масимально можливим
урахуванням інтересів дитини, сімейні
відносини регулюються на засадах
раведливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства.

За таких обставн , суд обгрунтвоано
прийшов до висновку , що неповнолітні
діти повинні проживати з матір`ю , ці
висновки суду підтверджуються
висновками органами опіки та
піклування, висновками експерта (а.с. 83,
126).

Згідно висновку спеціаліста від
11.02.2014 року вбачається , що ОСОБА_5
бажала проживати однією родиною з
батьками, сумує за молодшою сестричкою.
Зі слів дівчинки якщо б мати проживала
в м. Одесі, ОСОБА_5 жила б з матір`ю,
навідь без батька, тільки вона могла
приходити та бабусі (а.с. 84).

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214
,215 ЦПК України і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Докази та обставини, на які
посилається апелянт в скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обгрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л
И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Балтського районного суду
Одеської області від 12.05.2014 року в
частині визначення місця проживання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
разом з матір'ю - ОСОБА_4 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.В.
Оверіна

Судді
О.Г.
Журавльов

Ю.І.
Кравець