Номер провадження 2/754/2678/14
Справа №754/2964/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2014
м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Петріщевої
І.В., при секретарі судового засідання
Сивенко В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Києва
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до
Деснянського районного суду міста
Києва з зазначеною позовною заявою, в
якій, з урахуванням змін предмету
позову, просить стягнути на її користь
з ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 відсотків, з
усіх видів його заробітку (доходу), але
не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з дня звернення до
суду і до досягнення дитиною
повноліття, зазначивши в обґрунтування
позовних вимог, що шлюб між подружжям
було розірвано за рішенням суду, дитина
постійно проживає з нею, відповідач
матеріально не забезпечує дитину, яка
знаходиться на утриманні позивачки.

У судовому засіданні позивач
змінені позовні вимоги підтримала у
повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач
змінені позовні вимоги визнав у
повному обсязі, зазначивши, що не
заперечує проти участі у матеріальному
утриманні дитини, але має невеликий
дохід.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12.06.2009 року "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Суд встановив, що від спільного
подружнього життя сторони мають дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач та
відповідач є батьками дитини, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 7).

15.03.2013 року Деснянським районним
судом м. Києва шлюб між сторонами
розірвано, що підтверджується копією
рішення (а.с. 8).

Відповідно Довідки форми №3 від
18.02.2014 року Комунального підприємства
"Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду"
Деснянського району м. Києва, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає
за адресою: АДРЕСА_1, разом з позивачкою
та членами її сім'ї (а.с. 6).

Судом встановлено, що ОСОБА_2
займає посаду заступника директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КУПЧИК", протягом 2014
року має регулярний дохід, що
підтверджується довідкою про сукупний
дохід (а.с. 20).

Відповідно до ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Згідно із ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України,
суд, визначаючи розмір аліментів,
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 ЦПК
України.

Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи вищенаведене,
визнання відповідачем позову, суд
приходить до обґрунтованого висновку
про задоволення позовних вимог.

Частиною 1 ст. 191 СК України
встановлено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367
ЦПК України суд вважає необхідним
допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
судові витрати пов'язані з розглядом
справи підлягають стягненню з
відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209,
210, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 180, 181,
182, 183 СК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки
заробітку (доходу), але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 19.02.2014 року до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду в межах стягнення
аліментів за один місяць допустити до
негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя
Петріщева І.В.