У х в а л а

іменем україни

9 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Колодійчука
В.М.,

суддів: Коротуна В.М.,

Кафідової О.В.,

Попович
О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Центральне регіональне управління»
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії
«Центральне регіональне управління»
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» на рішення апеляційного
суду Житомирської області від
05 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі філії «Центральне регіональне
управління» акціонерне товариство
«Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит») звернулось
до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 11 червня
2007 року між АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» (правонаступником якого є ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит») та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір, за
умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у
сумі 8000 грн., зі строком повернення до
10 червня 2010 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 11 червня
2007 року між АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_4 було
укладено договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору, заочним рішенням
Богунського районного суду м. Житомира
від 28 жовтня 2010 року було стягнуто в
солідарному порядку з ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» заборгованість за кредитом в
сумі 9488,54 грн.

Вказуючи, що станом на 27 травня 2013 року
утворилася заборгованість у сумі 54466,70
грн, позивач і просив стягнути
заборгованість за кредитним договором
з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 12 грудня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному
порядку на користь ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» заборгованість за кредитом
в сумі 8 429,22 грн. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрати. В іншій
частині позову було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 05 березня 2014
року, рішення суду першої інстанції
було скасовано та у справі ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні позову
було відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» в особі філії «Центральне
регіональне управління» акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач порушив умови кредитного
договору, в результаті чого утворилася
заборгованість, а тому наявні підстави
для часткового задоволення позову.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив із
безпідставності позовних вимог.

Судами встановлено, що 11 червня 2007 року
між АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
(правонаступником якого є ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит») та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір, за умовами
якого ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 8000
грн, зі строком повернення до 10
червня 2010 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 11 червня
2007 року між АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_4 було укладено
договір поруки.

28 жовтня 2010 року заочним рішенням
Богунського районного суду м.
Житомира було стягнуто в солідарному
порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитом в сумі 9 488,54
грн.

16 квітня 2013 року виконавче провадження
з примусового виконання виконавчого
листа від 17 січня 2011 року про стягнення
з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за
вищевказаним рішенням суду закінчено у
зв'язку зі сплатою боргу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України
обов'язком позичальника за кредитним
договором є, зокрема, повернення
кредиту та сплата процентів за
користування ним.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

У п. 17 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що наявність судового
рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526, 599 ЦК України.

Таким чином, вирішуючи справу, суд
апеляційної інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, дійшов правильного
висновку про те, що кредитор має право
на одержання процентів від суми
кредиту, інших визначених договором
виплат лише протягом строку дії
кредитного договору, а після його
закінчення, у разі прострочення
виконання грошового зобов'язання,
кредитор не позбавлений права на
отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК
України.

Зазначений висновок апеляційного суду
відповідає обставинам справи, а також
узгоджується з нормами матеріального
та процесуального права, які судом
правильно застосовані.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Центральне регіональне управління»
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» відхилити.

Рішення апеляційного
суду Житомирської області від 05
березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.М. Колодійчук

Судді:
В.М. Коротун

О.В. Кафідова

О.В. Попович

І.М. Фаловська