Справа № 200/9775/13ц
Провадження №2/200/3296/13
Р І Ш Е Н Н Я

I M E H E M У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової
Т. В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з
вищезазначеним позовом до відповідача
та неодноразово уточнивши позовні
вимоги остаточно просили суд:

- визнати протиправними дії ОСОБА_4 по
незаконному втручанню в особисте та
сімейне життя, збирання будь-якої
інформації про особисте та сімейне
життя позивачів шляхом встановлення на
стінах зовнішньої сторони будинку
АДРЕСА_1 спеціальних засобів відео
спостереження та звукозапису - 4
відеокамер та однієї відеокамери на
альтанці, об'єктиви яких спрямовані на
належну на праві власності ОСОБА_2
земельну ділянку площею 143,77 кв.м. та 136,86
кв.м., які знаходяться у спільному
користуванні сторін;

- визнати недійсною та зобов'язати
ОСОБА_4 знищити всю незаконно отриману
інформацію, що знаходиться у нього у
власності, яка містить відомості про
особисте життя ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
отриману шляхом встановлення на стінах
зовнішньої сторони будинку АДРЕСА_1
спеціальних засобів відео
спостереження та звукозапису - 4
відеокамер та однієї відеокамери на
альтанці, об'єктиви яких спрямовані на
належну на праві власності ОСОБА_2
земельну ділянку площею 143,77 кв.м. та 136,86
кв.м., які знаходяться у спільному
користуванні сторін; зобов'язати
ОСОБА_4 демонтувати (зняти) усі
спеціальні засоби відео спостереження
та звукозапису - 4 відеокамери та одну
відеокамеру на альтанці, об'єктиви яких
спрямовані на земельну ділянку площею
143,77 кв.м. та 136,86 кв.м., які знаходяться у
спільному користуванні сторін та
встановлені на стінах зовнішньої
сторони будинку АДРЕСА_1;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь кожного з
позивачів по 5000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивачі
посилаються на те, що проживають в
АДРЕСА_1, яка розташована на першому
поверсі, а на другому поверсі будинку
розташована квартири АДРЕСА_2алежить
ОСОБА_4 Земельна ділянка, яка примикає
до будинку, частково належить ОСОБА_2 та
частково належить ОСОБА_4 Між сім'єю
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 склались неприязнені
стосунки, на ґрунті незаконного
переобладнання ОСОБА_4 своєї квартири,
захоплення частини належної їм
земельної ділянки.

В порушення правил добросусідства, з
метою відео фіксації їх особистого
життя, ОСОБА_4 встановив на стінах
зовнішньої сторони будинку спеціальні
засоби відео спостереження - 4
відеокамери, а ще одну відеокамеру - на
належній йому на праві власності
альтанці. Усі об'єктиви п'ятьох камер
спрямовані на належну ОСОБА_2 земельну
ділянку, площею 143,77 кв.м. та земельну
ділянку площею 136,86 кв.м., яка
знаходяться у спільному користуванні
сторін.

За допомогою цих засобів ОСОБА_4 фіксує
усе, що відбувається на подвір'ї, а
потім, записавши файли на диски
лазерних систем зчитування, надає їх в
якості доказів до прокуратури
Бабушкінського району
м.Дніпропетровська, Бабушкінського РВ
ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській
області, не дивлячись на те, що вони
містять конфіденційну інформацію про
їх приватне життя. Окрім того, такий
диск був поданий ОСОБА_4 в якості доказу
до позовної заяви про стягнення з
ОСОБА_1 матеріальної та моральної
шкоди. Про обставини використання
зібраної ОСОБА_4 інформації за
допомогою відеокамер, шляхом подання
її до правоохоронних органів вони
повідомлені не були. Відеозйомка їх
подвір'я в будь-якому випадку є
інформацією з обмеженим доступом та
втручанням в особисте життя та
підлягає захисту відповідно до
Конституції України. Своєї згоди на
поширення такої інформації, в тому
числі до правоохоронних органів, вони
не надавали. Крім того, така інформація
не відповідає критеріям громадського
інтересу, отож не може бути переглянута
без їх згоди.

Протиправним збиранням, зберіганням,
використанням та поширенням
конфіденційної інформації ОСОБА_4
завдав їм моральної шкоди, яку оцінюють
в 5 000 грн. на користь кожного з них.
Моральна шкода полягає в тривалості
протиправних дій (3 роки), відчутті
сорому та приниження внаслідок
постійного спостереження за їх життям
(поведінкою в побуті, одягом,
спілкуванням, культурою поведінкою, що
може вплинути на відносини з іншими
членами суспільства), втратою
душевного спокою та рівноваги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивачів уточнені
позовні вимоги підтримали та просили
їх задовольнити. Позивачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 надали до суду заяви про розгляд
справи у їх відсутність, позовні вимоги
підтримали.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
надав до суду письмові заперечення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи
повідомлений належним чином. В судове
засідання, призначене на 29 травня 2014
року надав клопотання про відкладення
судового засідання, вмотивоване
заміною його представника на ОСОБА_5,
котра з матеріалами справи ще не
ознайомлена.

Зазначене клопотання про відкладення
судового засідання відхиляється судом,
оскільки суд вбачає зловживання
відповідачем своїм процесуальним
правом, так як з моменту відкриття
провадження 21.08.2013 року мав
неодноразову можливість отримати
кваліфіковану правову допомогу, та за
матеріалами справи двічі доручав
представлення своїх інтересів
адвокату ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Державою гарантується право не тільки
на справедливий і неупереджений суд, а
й на розумні строки розгляду справи,
які в даному випадку гранично
встановлені на рівні двох місяців, та
завдяки клопотанням сторін по справі
вже перевищенні.

З огляду на такі обставини, приймаючи
до уваги строки розгляду справи та за
внутрішнім переконанням суду стосовно
зловживання відповідачем наданими
йому правами всупереч ст. 27 ч.3 ЦПК
України, приймаючи до уваги надання
судом часу сторонами на вирішення
спору мирним шляхом, суд вважає
доцільним розглянути справу у
відсутність відповідача та його
представника, оскільки заперечення по
суті позовних вимог надані як письмово,
так і усно представником відповідача в
судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
всіх доказів у їх сукупності і оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному з'ясуванню всіх обставин
справи, суд вважає вимоги позивача
такими, що підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_4 є
власником ? частини домоволодіння
АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією
адресою, площею 0,0139 га. /а.с.58-61/.

Згідно договору дарування від 30.12.1992
року ОСОБА_2 є власником ? частини
житлового будинку з відповідною
частиною господарчих та побутових
будівель та споруд, розташованих у
АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 533
кв.м.

Відповідно до технічного паспорту,
виготовленого КП «ДМБТІ» ДОР станом на
18.02.2011 року на ім'я позивача ОСОБА_2,
останньому належить перший поверх
житлового АДРЕСА_1. На території
домоволодіння розташована альтанка
літ.Д.

Згідно особистих паспортних даних
позивачів та довідки квартального
комітету №3 Бабушкінської районної в
м.Дніпропетровську ради, позивачі
зареєстровані та мешкають за адресою:
АДРЕСА_1.

В лютому 2013 року ОСОБА_4 подано до
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська позовну заяву до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, яку обґрунтовано
неправомірним пошкодженням його
автомобіля, що підтверджується на його
думку записами системи
відеоспостереження. 28 лютого 2013 року
судом відкрито провадження у справі, а
14.03.2014 року постановлено рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
за недоведеністю. В мотивування
рішення суду зазначено, що позивачем
надано відеозапис системи
відеоспостереження, яка встановлена на
будинку, та даний відеозапис
досліджено судом та відхилено як
неналежний доказ вини відповідача.

Власне сам факт встановлення
відеокамер на будинку та на альтанці в
домоволодінні по АДРЕСА_1 відповідачем
визнається, необхідність їх
встановлення пояснює неприязненими
стосунками, що склались з позивачами,
та вважає це способом захисту своїх
прав від майбутніх посягань як
позивачів, так і будь-яких третіх осіб.

Крім того, факт встановлення камер на
будинку та на альтанці підтверджується
наданими сторонами фотокартками.
/а.с.11-13, 53-54/

Виниклі між сторонами неприязнені
стосунки поміж іншого підтверджуються
неодноразовими зверненнями
відповідача ОСОБА_4 до Бабушкінського
РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області та
отриманими ним постановами про відмови
в порушеннях кримінальних справ від
22.07.2010 року /а.с.62-63/, від 29.07.2010 року
/а.с.64-65/, від 06.08.2010 року /а.с.66-67/, від
30.09.2010 року /а.с.68-69/, від 01.10.2010 року
/а.с.70-71/.

В судовому засіданні 25.04.2014 року
представник відповідача пояснив, що на
момент встановлення камер відповідач
не знав хто є власником іншої частини
домоволодіння, тому камери
встановлював без дозволу позивачів.
Вважає, що відеокамери не фіксують
явища та події постійно, а лише
вибірково, в разі виникнення спірних
ситуацій між сторонами. Зазначає, що
відповідач не зберігає записи з систем
відео спостереження, які містять
інформацію про приватне життя
позивачів, усі необхідні записи уже
передані відповідачем до
правоохоронних органів.

Зазначені обставини спростовуються
наданими відповідачем фотокартками
подвір'я домоволодіння, здійснених за
допомогою встановлених ним камер відео
спостереження /а.с. 43-57/, на яких
зафіксовано, зокрема, побут сім'ї
позивачів.

Відповідно до викладеного
відповідачем в письмових запереченнях
на позов, домоволодіння та земельна
ділянка по АДРЕСА_1 знаходиться в
спільній частковій власності ОСОБА_4 та
ОСОБА_2

Як зазначено відповідачем в
запереченнях, чотири відеокамери
фіксують земельну ділянку, що
знаходиться в спільній частковій
власності, а одна відеокамера,
позначена ним за №5 фіксує тротуарну
частину АДРЕСА_1. /а.с.36-42/

Згідно ст..3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 4 ЦПК України закріплено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Статтею 16 ЦК України визначено способи
захисту цивільних прав та інтересів: 1)
визнання права; АДРЕСА_2ння правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

За вимогами ст..150, 156 ЖК громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд.

За вимогами ст.. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст.32 Конституції України,
ст.301 ЦК України ніхто не може
зазнавати втручання в його особисте і
сімейне життя, крім випадків,
передбачених Констиуцією України.

Положеннями ч.2 ст. 382 ЦК України
передбачено, що власникам квартир у
дво або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також; споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також;
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ст. 269 ЦК України
особисті немайнові права належать
кожній фізичній особі від народження
або за законом. Особисті немайнові
права фізичної особи не мають
економічного змісту. Особисті
немайнові права тісно пов'язані з
фізичною особою Фізична особа не може
відмовитися від особистих немайнових
прав, а також не може бути позбавлена
цих прав. Особистими немайновими
правами фізична особа володіє довічно.

За змістом ст.307 ЦК України фізична
особа може бути знята на фото-, кіно-,
теле-, чи відеоплівку лише за її згодою.
Знімання фізичної особи на фото-, кіно-,
теле-, чи відеоплівку, в тому числі
таємне, без згоди особи може бути
проведене лише у випадках,
встановлених законом.

Дане положення суд розуміє як гарантію
реалізації багатьох особистих
немайнових прав, до яких віднесено
право на індивідуальність, на особисте
життя та його таємницю, право на повагу
до гідності та честі, право на
недоторканість ділової репутації,
тощо.

У зв'язку з зазначеним та враховуючи
факт відсутності згоди позивачів на
встановлення камер, в поле огляду яких
потрапляють об'єкти їх власності та які
здійснюють відео спостереження і відео
реєстрацію, тобто здійснюють фіксацію
особистого життя позивачів, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в частині зобов'язання
відповідача за власний рахунок
демонтувати камери відео
спостереження, в поле огляду яких
потрапляє спільне подвір'я,
розташоване на земельних ділянках
сторін.

При цьому, суд вважає доведеним
факт фіксації явищ та подій системою
відео спостереження відповідача,
оскільки останній надавав до
правоохоронних органів диски з
записами подій та фотокартки, зроблені
за допомогою спеціалізованого
програмного забезпечення,
встановленого на домашньому
комп'ютері, що також встановлено судом
з фотокарток.

Разом з тим, відео камера,
позначена відповідачем під №5
встановлена таким чином, що її об'єктив
спрямований за межі земельної ділянки,
на якій розташовано домоволодіння, та
фіксує події та явища, що відбуваються
на вул. Карла Лібкнехта, тому прав
позивачів її встановлення не порушує,
отже позовні вимоги про визнання
протиправними дій ОСОБА_4 по
незаконному втручанню в особисте та
сімейне життя, збирання будь-якої
інформації про особисте та сімейне
життя позивачів шляхом встановлення на
стінах зовнішньої сторони будинку
АДРЕСА_1 спеціальних засобів відео
спостереження та звукозапису - 4
відеокамер та однієї відеокамери на
альтанці, об'єктиви яких спрямовані на
належну на праві власності ОСОБА_2
земельну ділянку площею 143,77 кв.м. та 136,86
кв.м., які знаходяться у спільному
користуванні сторін та зобов'язання
відповідача демонтувати (зняти) усі
спеціальні засоби відео спостереження
та звукозапису - 4 відеокамери та одну
відеокамеру на альтанці, об'єктиви яких
спрямовані на земельну ділянку площею
143,77 кв.м. та 136,86 кв.м., які знаходяться у
спільному користуванні сторін та
встановлені на стінах зовнішньої
сторони будинку АДРЕСА_1 підлягають
частковому задоволенню.

Вимоги позивачів щодо знищення
відповідачем усієї отриманої в
незаконний спосіб інформації не можуть
бути задоволенні, оскільки не доведені
в належний спосіб.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно до вимог ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Враховуючи, що відповідач протиправно,
без згоди позивачів встановив кілька
камер відео спостереження на зовнішній
стіні будинку, що є спільною власністю
сторін, без їх згоди поширював до
правоохоронних органів та суду
отриману за допомогою спеціальних
засобів відео спостереження
інформацію, а таким чином порушив пряму
норму Конституції України щодо
обмеженні втручання в особисте та
сімейне життя, при цьому позивачам
довелось докладати зусиль для
відновлення своїх порушених прав,
позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди є частково
обґрунтованими.

Вирішуючи розмір моральної шкоди, що
підлягає відшкодуванню на користь
кожного з позивачів, суд виходить з
беззаперечного порушення
конституційних прав позивачів
відповідачем, порушення ним правил
добросусідства, захист права на
особисте та сімейне життя державою, та
вважає визначений позивачами розмір
моральної шкоди завищеним, тому
підлягає стягненню на користь кожного
з позивачів на відшкодування моральної
шкоди по 1 500 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
судові витрати слід віднести за
рахунок відповідача по справі,
пропорційно частки задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169,179, 197,209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
дій протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_4
по незаконному втручанню в особисте та
сімейне життя, збирання інформації про
особисте та сімейне життя ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, шляхом встановлення на
стінах зовнішньої сторони будинку
АДРЕСА_1 спеціальних засобів відео
спостереження та звукозапису - трьох
відеокамер та однієї відеокамери на
альтанці, об'єктиви яких спрямовані на
подвір'я домоволодіння АДРЕСА_1, що
перебуває у спільній частковій
власності сторін.

Зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати (зняти)
спеціальні засоби відео спостереження
та звукозапису - 3 відеокамери на стіні
зовнішньої сторони будинку та одну
відеокамеру на альтанці, об'єктиви яких
спрямовані на подвір'я домоволодіння
АДРЕСА_1, що перебуває у спільній
частковій власності сторін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на
відшкодування моральної шкоди 1 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на
відшкодування моральної шкоди 1 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на
відшкодування моральної шкоди 1 500 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання знищити
інформацію та відшкодування моральної
шкоди АДРЕСА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі
573,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Дніпропетровської
області через Бабушкінський районний
суд м.Дніпропетровська.

Особи, які не були присутні в судовому
засіданні, проте приймали участь у
розгляді справи, мають право оскаржити
рішення в десятиденний строк з дня
отримання його копії.

Суддя
Т.В.Шевцова