АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/4520/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2062/14
Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.
Доповідач Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Полтавської області
в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Одринської Т.В., Акопян В.І.

при секретарі Верещаці М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Автозаводського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від 23
травня 2014 року про відкриття
провадження та за апеляційними
скаргами ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на ухвалу
Автозаводського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від 23
травня 2014 року про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом ТОВ
«Бізнес-клуб «Лідер» до ОСОБА_2, ОСОБА_1
про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, визнання права власності та
витребування з чужого незаконного
володіння,

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ТОВ
«Бізнес-клуб «Лідер» звернувся до суду
з позовом про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна
недійсним, визнання права власності та
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Ухвалою судді
Автозаводського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від 23
травня 2014 року відкрито провадження по
справі.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм
процесуального закону, просить
скасувати ухвалу судді суду першої
інстанції, та постановити нову про
повернення позовної заяви ТОВ
"Бізнес-Клуб "Лідер", обгрунтовуючи
вимоги тим, що справа не підсудна
Автозаводському районному суду
м.Кременчука Полтавської області.

23 травня 2014 року до суду
надійшла заява ТОВ «Бізнес-клуб
«Лідер» про забезпечення позову.
Позивач просив суд вжити заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на вбудоване нежитлове
приміщення, загальною площею 70,3 кв.м.,
що зареєстроване за ОСОБА_1 Вказував, що
невжиття заходів забезпечення позову
може ускладнити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Ухвалою судді
Автозаводського районного суду
м.Кременчука від 23 травня 2014 року заяву
про забезпечення позову задоволено
повністю: накладений арешт на
вбудоване нежитлове приміщення ,
загальною площею 70,3 м.кв., що
розташоване по вул.. Пролетарській,11 у
м.Кременчуці.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
процесуального закону, просять
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, та постановити нову про
відмову в задоволенні заяви ТОВ
"Бізнес-Клуб "Лідер", обгрунтовуючи
вимоги тим, що суд не пересвідчився в
наявності причини, у зв"язку з якою
потрібно забезпечити позов та
наявності реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційних
скарг та позовних вимог, заявлених в
суді першої інстанції, дійшла
висновку, що апеляційні скарги слід
відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1
ст.312 ЦПК України апеляційний суд за
результатами розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
вправі відхилити апеляційну скаргу та
залишити ухвалу без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції постановив
ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається,
що у травні 2014 року ТОВ «Бізнес-Клуб
«Лідер» пред'явив до Автозаводського
районного суду м.Кременчука позов до
ОСОБА_2, і ОСОБА_1, просив ухвалити
рішення, яким визнати недійсним
договір купівлі-продажу вбудованого
нежитлового приміщення по вул..
Пролетарській,11 у м.Кременчуці,
укладений 11 січня 2014 року між ТОВ
«Бізнес-Клуб «Лідер» і ОСОБА_2; визнати
за ТОВ «Бізнес-Клуб «Лідер» право
власності на спірний об'єкт
нерухомості і витребувати його з
чужого незаконного володіння ОСОБА_1

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилався на те, що відповідач
ОСОБА_2 ввів в оману позивача та після
оформлення права власності щодо
спірного об'єкта нерухомого майна на
себе ухиляється від сплати коштів і у
квітні 2014 року продав спірний об'єкт
нерухомості ОСОБА_1

Ухвалюючи рішення про відкриття
провадження у справі, суддя суду першої
інстанції виходив з того, що ця справа
підсудна Автозаводському районному
суду м.Кременчука.

Перевіряючи доводи апеляційної
скарги ОСОБА_1, колегія суддів виходить
з того, що відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК
України позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або його
основної частини. У пункті 42 Постанови
Пленуму ВССУ № 3 від 01 березня 2013 року
роз'яснено, що правила виключної
підсудності застосовуються, зокрема,
при розгляді спорів про право
власності на нерухоме майно, про
визнання правочину з нерухомістю
недійсним, тощо.

Як вбачається зі змісту позову
предметом спору між сторонами є
матеріально-правові вимоги, пов'язані з
недійсністю угоди з відчуження
нерухомого майна і правомірності його
належності відповідачам. Між сторонами
у справі існує спір щодо вбудованого
нежитлового приміщення по вул..
Пролетарській, 11 у м.Кременчуці, яке
розташоване на території
Автозаводського району м.Кременчука,
отже цей спір підсудний
Автозаводському районному суду
м.Кременчука.

Разом з позовом ТОВ «Бізнес - Клуб
«Лідер» подав до суду заяву про
забезпечення позову, у якій,
посилаючись на ухилення ОСОБА_2 від
сплати коштів та терміновий продаж
ОСОБА_2 спірного об'єкту ОСОБА_1, просив
забезпечити позов шляхом накладення
арешту на вбудоване нежитлове
приміщення по вул.. Пролетарській, 11 у
м.Кременчуці.

Ухвалюючи рішення про накладення
арешту на спірне нерухоме майно, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що невжиття заходів
забезпечення може призвести до
порушення законних прав та інтересів
позивача, а також утруднити чи
унеможливити виконання рішення по
справі.

Апеляційні скарги ОСОБА_2 і ОСОБА_1 щодо
ухвали про забезпечення позову є
ідентичними за змістом, їхні доводи, по
суті, зводяться до того, що суд при
вирішенні питання про забезпечення
позову не визначився з його
обґрунтованістю, доведеністю позовних
вимог.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог, отже при
вирішенні питання про вжиття заходів
забезпечення позову суд не вправі
наперед висловлювати думку
(переконання, припущення) щодо
доведеності або недоведеності
позовних вимог.

Пунктом першим частини першої ст..152 ЦПК
України передбачено, що позов може бути
забезпечений шляхом накладення арешту
на майно, що належить відповідачеві і
знаходиться у нього або в інших осіб.
Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України кожен
вид забезпечення позову має бути
співмірним заявленим позивачем
вимогам.

За змістом п.4 Постанови Пленуму
ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року суд,
вирішуючи питання про забезпечення
позову, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати
чи відповідає обраний вид забезпечення
позову заявленим позовним вимогам
(предмету позову), чи буде дотриманий
справедливий баланс інтересів як
позивача, так і інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв?язку із
вжиттям заходів забезпечення позову.

Аналіз пред'явленої до суду
позовної заяви, долучених до неї
письмових документів не дає підстав
зробити висновок про те, що позов є явно
надуманим і не має реального
(фактичного) підґрунтя. Оскільки у
позові оспорюється правомірність
правочину щодо відчуження нерухомого
об'єкта і ставиться питання щодо його
повернення у власність позивачу, то
обраний судом вид забезпечення позову
відповідає предмету спору і забезпечує
справедливий баланс інтересів усіх
сторін спору.

Таким чином, ухвали суду першої
інстанції є законними, підстави для їх
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, ст.307 ч.2 п.1, ст.312
ч.1 п.1, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 і ОСОБА_1
відхилити.

Ухвали Автозаводського районного суду
м.Кременчука від 23 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.А. Лобов

Судді:
Т.В. Одринська

В.І.Акопян

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов