Справа № 462/654/13
Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний
Провадження № 22-ц/783/3748/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого судді -
Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі:
Бадівській О.О.

за участю:
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу
Залізничного районного суду м. Львова
від 04 квітня 2014 року у справі за позовом
ТзОВ «Технології для будівництва» до
ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Представник боржника ОСОБА_3 -
ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою в
порядку ст. 369 ЦПК України, в якій
просить визнати виконавчий лист №
462/654/13-ц, виданий 14.02.2014 року, таким, що не
підлягає виконанню. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що у вказаному
виконавчому листі і в рішенні
Залізничного районного суду м. Львова
від 07.10.2013 року боржником вказано
ОСОБА_3, який проживає АДРЕСА_1, однак, як
вбачається з паспортних даних, за
вказаною адресою проживає ОСОБА_3.
Таким чином, видаючи виконавчий лист та
ухвалюючи рішення, суд фактично виніс
рішення відносно неіснуючої особи, яка
насправді не проживає АДРЕСА_1.

Ухвалою Залізничного районного
суду м. Львова від 04 квітня 2014 року в
задоволенні заяви відмовлено.

Дану ухвалу оскаржив представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подавши апеляційну
скаргу, у якій зазначає, що не згідний з
такою та вважає її необґрунтованою і
прийнятою з порушенням норм
процесуального права без з'ясування
всіх фактичних обставин справи. Вказує,
що у виконавчому листі зазначено особу,
яка фактично не проживає за адресою
зазначеною у виконавчому листі де
зазначено і неправильні персональні
дані, що не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.
18 Закону України «Про виконавче
провадження». Окрім того, звертає
увагу, що фактично не існує боржника та
позов пред'явлено до неіснуючої особи,
що є підставою для визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню в розумінні ст. 369 ЦПК
України.

Просить скасувати ухвалу Залізничного
районного суду м. Львова від 04 квітня 2014
року та прийняти нову, якою визнати
виконавчий лист виданий Залізничним
районним судом м. Львова від 14 лютого 2014
року таким, що не підлягає виконанню.

ТзОВ «Технології для будівництва» явку
представника в судове засідання не
забезпечила, хоча про розгляд справи
було повідомлено належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 81). про
причини неявки суд не повідомлено та з
клопотанням про відкладення розгляду
справи не зверталось, тому розгляд
справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК
України здійснюється колегією суддів
за відсутності осіб, які беруть участь
у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника ОСОБА_2, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України
виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України «Про
виконавче провадження». Суд, який видав
виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
виконавчим листом. Суд розглядає заяву
в десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням стягувача та
боржника і постановляє ухвалу. Суд
ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі зазначаються: 1) назва і дата
видачі документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Згідно п.19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі» вирішуючи питання про
виправлення описок чи арифметичних
помилок, допущених у судовому рішенні
(рішенні або ухвалі), суд не має права
змінювати зміст судового рішення, він
лише усуває такі неточності, які
впливають на можливість реалізації
судового рішення чи його
правосудності. Питання про внесення
виправлень може бути вирішено судом, що
ухвалив рішення, як із власної
ініціативи, так і за заявою осіб, які
беруть участь у справі, і незалежно від
того, чи виконано рішення, але в межах
установленого законом строку, протягом
якого воно може бути пред'явлено до
примусового виконання. Внесення
виправлень у судове рішення, яке не
підлягає примусовому виконанню,
строком не обмежено.

Матеріалами справи встановлено, що 07
жовтня 2013 року Залізничним районним
судом м. Львова постановлено заочне
рішення, яким позов ТзОВ «Технології
для будівництва» до ОСОБА_3 задоволено
та стягнуто із відповідача на користь
позивача заборгованість в розмірі 94 571
грн. та 1641 грн. судового збору (а.с. 22 ).

14 лютого 2014 року на підставі даного
рішення Залізничним районним судом м.
Львова видано виконавчий лист №
462/9267/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ТзОВ «Технології для
будівництва» 94 571 грн.

Судом встановлено, що у даному
виконавчому листі зазначається
прізвище, ім'я, по-батькові боржника
ОСОБА_3 як і в рішенні Залізничного
районного суду м. Львова від 07
жовтня 2013 року.

Проте при подачі позовної заяви,
виготовленні тексту рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 07.10.2013 року та виконавчого листа за
вказаним рішенням суду помилково
зазначено відповідача замість
«ОСОБА_3» прізвище «ОСОБА_3», оскільки
із копії паспорта вбачається, що
прізвище відповідача ОСОБА_3 (а.с. 51).

Однак, як встановлено судом, сторонами
не подавалась заява щодо відповідних
виправлень в рішенні Залізничного
районного суду м. Львова від 07 жовтня 2013
року у прізвищі відповідача під час
розгляду справи та після винесення
рішення, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що районний суд
на підставі наявних у справі даних
ухвалив рішення.

Колегія суддів вважає, що виконавчий
лист відповідає резолютивній частині
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 07.10.2013 року, позовним вимогам
та договору оренди обладнання 4/07/2012 від
04 липня 2012 року (а.с. 5-8) на підставі
якого у сторін виникли правовідносини.

В судовому засіданні Апеляційного суду
Львівської області представник ОСОБА_3
- ОСОБА_2 зазначив, що по даному
виконавчому листі відкрито виконавче
провадження, у якому боржником
зазначено «ОСОБА_3», як і в рішенні суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що ухвала постановлена з
дотриманням норм закону, підстави для
її скасування відсутні, а відтак,
апеляційну скаргу слід відхилити,
залишивши ухвалу Залізничного
районного суду м. Львова від 04 квітня 2013
року без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1. ч.1 ст. 312, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного
суду м. Львова від 04 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Л.Б. Струс

Судді
М.М. Шандра

Н.Л. Шумська