Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/8650/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Волкова Наталія Яківна
Доповідач Кочетов Л. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Кочетова Л.Г.,

суддів Снітка
С.О., Худякова А.М.,

за участю секретаря
Гукової О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору купівлі-продажу,
стягнення вартості придбаного товару,
неустойки та відшкодування моральної
шкоди за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3
на рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 16 квітня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з вказаним позовом
та в обгрунтування вимог зазначила,
що 15.11.2012 року вона замовила у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 встановлення в
її будинку 8 дверних блоків загальною
вартістю 14550.00 грн. та здійснила
передплату замовленого товару в сумі
8550.00 грн. Договір у письмовій формі не
укладався. Відповідач зобов"язувався
виконати замовлення та доставити
товар до 23.12.2012 року, проте лише 17.01.2013
року працівники відповідача доставили
дверні блоки та отримали у повному
обсязі розрахунок. На зауваження щодо
виявлених недоліків обіцяли їх
усунути.

Через деякий час, почали виходити з
ладу замки, на дверях проявились
щілини, тріщини в лакофарбовому
покритті. У зв'язку цим, вона
звернулась до ОСОБА_2 з вимогою усунути
недоліки товару. Прибувши до її
помешкання, відповідач визнав
наявність недоліків та пообіцяв
провести заміну неякісного товару на
товар належної якості. На
підтвердження своїх зобовязань
09.02.2013_року відповідач надав розписку,
якою зобов'язувався провести демонтаж
встановлених дверних блоків та заміну
їх на нові протягом 40 днів в строк до
20.03.2013 року.

Лише 19.06.2013 року було доставлено 8
дверних блоків, однак, знову неналежної
якості, у зв'язку з чим вона відмовилася
від отримання товару, а відповідач
зобов'язався усунути виявлені недоліки
до 20.07.2013 року, а у випадку неможливості
усунути недоліки - у вказаний строк
повернути кошти у сумі 15000.00 грн. Проте
вказані зобов»язання виконані не були.

Оскільки відповідач зобов'язувався
усунути недоліки товару в строк до 20
березня 2013 року включно, але у
встановлений термін недоліків не
усунув, просила стягнути неустойку,
передбачену ст. 8 Закону України «Про
захист прав споживачів» за 253
календарних дні станом на 28.11.2013 року
в сумі 37950.00 грн.

Крім того просила розірвати договір
купівлі-продажу дверних блоків,
стягнути з відповідача на її користь
15000.00 грн. матеріальної та 10000.00 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Овруцького районного суду
Житомирської області від 16 квітня 2014
року позов задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
37950.00 грн. неустойки за прострочення
виконання договору підряду
виготовлення дверних блоків від 15.11.2012
року, в решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення в частині відмови в позові
скасувати, постановивши нове - про
задоволення позову в повному обсязі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.11.2012 року
позивач замовила у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 встановлення в
її будинку 8 дверних блоків загальною
вартістю 14550.00 грн. та здійснила
передплату замовленого товару в сумі
8550.00 грн. Договір у письмовій формі не
укладався. 17.01.2013 року працівники
відповідача доставили дверні блоки,
встановили їх та отримали у повному
обсязі розрахунок. Вказана обставина
визнана сторонами.

В подальшому, після пред»явлення
позивачем вимог щодо усунення
недоліків проведених робіт, відповідач
надав розписку, якою зобов'язувався
провести демонтаж встановлених
дверних блоків та заміну їх на нові
протягом 40 днів в строк до 20.03.2013 року
(а.с. 6).

Вказані дверні блоки були доставлені
19.06.2013 року, проте встановлені не були,
через претензії позивача з приводу їх
якості, що визнано сторонами.

22.06.2013 року відповідач написав
розписку, в якій зобов»язувався
усунути недоліки у вказаних дверних
боках до 20.07.2013 року або повернути
позивачу 15000.00 грн. вартості цього
майна.

Після доставлення дверних блоків,
ОСОБА_1 відмовилась від їх
встановлення, мотивуючи неналежною
якістю. Дана обставина визнана
сторонами.

Станом на 07.08.2013 року та 23.01.2014 року, в
будинку позивача було встановлено 8
дверних блоків та ще 8 дверних блоків
знаходилося на подвір»ї, що
підтверджується актами обстеження
Барвінківської сільради (а.с. 65).

У відповідності до вимог ст. 626 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Стаття 638 ЦК передбачає, що договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 865 ЦК України,
за договором побутового підряду
підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується виконати за завданням
фізичної особи (замовника) певну
роботу, призначену для задоволення
побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Враховуючи, що сторонами визнано те, що
між ними було досягнуто домовленість
про зобов»язання виконати певну роботу
відповідачем за завданням позивача
(виготовлення та встановлення дверних
блоків), колегія суддів приходить до
висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
укладений договір побутового підряду.

У відповідності до положень ч.3 ст. 865 ЦК,
до відносин за договором побутового
підряду, не врегульованих цим Кодексом,
застосовується законодавство про
захист прав споживачів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10 Закону
України «Про захист прав споживачів», у
разі виявлення недоліків у виконаній
роботі (наданій послузі) споживач має
право на свій вибір вимагати:

1) безоплатного усунення недоліків у
виконаній роботі (наданій послузі) у
розумний строк;

2) відповідного зменшення ціни
виконаної роботи (наданої послуги);

3) безоплатного виготовлення іншої речі
з такого ж матеріалу і такої ж якості чи
повторного виконання роботи;

4) відшкодування завданих йому збитків
з усуненням недоліків виконаної роботи
(наданої послуги) своїми силами чи із
залученням третьої особи;

5) реалізації інших прав, що передбачені
чинним законодавством на день
укладення відповідного договору.

Таким правом позивач скористалася,
наслідком чого стала згода відповідача
на усунення недоліків за власний
рахунок, що підтверджується
вищевказаними розписками.

Станом на 07 серпня 2013 року відповідачем
були доставлені 8 дверних блоків для
заміни змонтованих, проте така заміна
проведена не була, через відмову
позивача, яка вважала, що відповідачем
надано блоки неналежної якості.

Згідно ч. 4 вказаної статті, за
наявності у роботі (послузі) істотних
недоліків споживач має право вимагати
розірвання договору та відшкодування
збитків.

Разом з тим, суду не надано будь-яких
доказів, що при укладенні договору,
сторонами були визначені вимоги та
стандарти, яким повинні відповідачи
дверні блоки, а тому у суду немає
підстав вважати, що ці дверні блоки не
відповідають умовам договору.

За таких обставин, та з урахуванням
того, що встановлення дверних блоків не
відбулося внаслідок дій позивача,
колегія суддів приходить до висновку,
що відповідачем договір виконний у
повному обсязі у відповідності до
вимог договору, а тому підстав для його
розірвання та стягнення вартості робіт
немає.

Немає підстав і для задоволення вимог
про відшкодування моральної шкоди, так
як вони є похідними від вищезазначених.

Тому в цій частині рішення
постановлено у відповідності до вимог
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування не
вбачається.

Що стосується стягнення неустойки,
колегія суддів приходить до
наступного.

Позивач просила стягнути неустойку в
порядку, передбаченому ст. 8 вказаного
закону, яка передбачає, що при
пред'явленні споживачем вимоги про
безоплатне усунення недоліків товару
вони повинні бути усунуті протягом
чотирнадцяти днів з дати його
пред'явлення або за згодою сторін в
інший строк. За кожний день затримки
виконання вимоги про надання товару
аналогічної марки (моделі, артикулу,
модифікації) та за кожний день затримки
усунення недоліків понад установлений
строк (чотирнадцять днів) споживачеві
виплачується неустойка відповідно в
розмірі одного відсотка вартості
товару.

З аналізу вказаної норми закону
вбачається, що ця неустойка пов»язана
саме із укладенням договору
купівлі-продажу та стосується вимог
про усунення недоліків проданого
товару.

Проте, задовільняючи позов у цій
частині, суд посилався на ч. 5 ст. 10
Закону України «Про захист прав
споживачів», тим самим вийшовши за межі
позовних вимог.

Крім того, вказана норма передбачає
стягнення неустойки, пов»язаної з
простроченням самого зобов»язання, а
не прострочення терміну усунення
недоліків.

Законом не передбачено стягнення
неустойки у випадку неналежного
виконання зобов»язань по усуненню
недоліків при виконанні робіт.

Крім того, суду не надано будь-яких
доказів того, що договором
передбачалося виконання зазначених
робіт у певний строк.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 303 ЦПК
України, апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

За таких обставин, коли рішення суду
першої інстанції, в частині стягнення
неустойки постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів приходить до
висновку, що воно підлягає скасуванню,
з постановленням нового - про відмову в
позові у цій частині.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313-314,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 16 квітня 2014
року в частині задоволення позову про
стягнення неустойки скасувати,
постановивши нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення неустойки відмовити за
безпідставністю.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього ж часу
може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді