Номер провадження: 22-ц/785/5615/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Журавльова О.Г., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Счастлівцевої
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання права користування жилим
приміщенням, зобов»язання укласти
договір найму за апеляційною скаргою
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради на заочне
рішення Суворовського районного суду
м.Одеси від 21 лютого 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Суворовської
районної адміністрації виконавчого
комітету Одеської міської ради про
визнання за нею право користування
квартирою АДРЕСА_1, та зобов»язання
укласти з нею договір найму на вказане
житлове приміщення.

Позивачка посилалася на те, що її
чоловіку - ОСОБА_4 у 1972 році на підставі
протоколу засідання профспілки заводу
ім.Жовтневої революції було надано
право на зайняття кімнати АДРЕСА_1
разом зі своєю родиною складом сім»ї
три особи. З того часу позивачка та її
чоловік постійно проживали в кімнаті
АДРЕСА_1, а на ім»я чоловіка був
відкритий особовий рахунок, за якими
сплачуються всі платежі за
користування житлом, водою та
електроенергію.

ОСОБА_4 помер у ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
смерті чоловіка ОСОБА_3 продовжила
проживати та проживає до цього часу в
кімнаті.

З метою переоформлення договору найму,
позивачка звернулася до відповідача,
проте отримала відмову, в зв»язку з тим,
що вона не зареєстрована за спірною
адресою. Дані обставини стали
підставою для звернення до суду за
захистом своїх прав.

Заочним рішенням
Суворовського районного суду м.Одеси
від 21 лютого 2014 року позов ОСОБА_3
задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право
користування жилою площею в квартирі
АДРЕСА_1. Зобов»язано Суворовську
районну адміністрацію Одеської
міської ради укласти з ОСОБА_3 договір
найму квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Суворовського районного
суду м. Одеси від 17 квітня 2014 року
залишена без задоволення заява
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради про перегляд
заочного рішення від 21.02.2014 року.

В апеляційній скарзі Суворовська
районна адміністрація Одеської
міської ради просить заочне рішення
суду скасувати, тому що воно ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, заперечення
на неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість заочного
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що протоколом № 16
засідання завкому профспілки заводу
ім. Жовтневої революції від 25 серпня 1972
року ОСОБА_4 надано кімнату площею 12
кв.м. по АДРЕСА_1/.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки КП ЖКС «Пересипський» в
квартирі АДРЕСА_1 ніхто не
зареєстрований. Особовий рахунок на кв.
АДРЕСА_1 відкритий КП ЖКС
«Пересипський» на ім»я ОСОБА_4

Житловий будинок АДРЕСА_1
розпорядженням міського голови № 1073-ор
від 29.08.2003 року був переданий в повне
господарське обслуговування КП «ДЕЗ
«Пересипський» та знаходиться у
комунальній власності територіальної
громади м. Одеси в особі Одеської
міської ради та оперативному
управлінні Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради на
підставі рішення Одеської міської ради
№ 409 від 29.07.2010 року.

Позивачка та відповідач не заперечують
той факт, що ні вона, ні її чоловік
ОСОБА_4 ніколи не були зареєстровані на
спірній житловій площі.

Відповідач також не заперечує, що
квартплата та оплата комунальних
послуг за спірною адресою проводилася
постійно згідно розрахункових книг та
квитанцій, виданих на ім»я ОСОБА_4

Відповідно до ст. 61 ЖК України
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення.

Користування жилим приміщенням
здійснюється відповідно до договору
найму жилого приміщення, укладання
якого відноситься до компетенції
житлово-експлуатаційної організації.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени
сім»ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть обов»язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення.

Предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок / ч. 1 ст. 63 ЖК України/.

Питання переоформлення особових
рахунків на житло вирішує Суворовська
районна адміністрація Одеської
міської ради на підставі «Положення
про Суворовську районну адміністрацію
Одеської міської ради, затвердженого
рішенням Одеської міської ради № 384-У1
від 28.02.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК України
повнолітні члени сім»ї наймача вправі
за згодою наймача та інших членів
сім»ї, які проживають разом з ним,
вимагати визнання його наймачем за
раніше укладеним договором найму
жилого приміщення замість
попереднього наймача. Таке ж право у
разі смерті наймача або втрати ним
права на жиле приміщення належить
будь-якому членові сім»ї наймача.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

На підставі наданих позивачкою доказів
її проживання в спірній квартирі з 1972
року та після смерті її чоловіка, а
саме: особового рахунку, виданого на
ім»я ОСОБА_4, на кв. АДРЕСА_1, квитанцій
про сплату квартплати та комунальних
послуг, в яких зазначені дати 2007-2014
роки, актом про проживання, складеним
сусідами, показань сусідів свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, котрі підписували акт,
суд прийшов до правильного висновку
про задоволення позову.

Посилання апеляційної скарги на те, що
Суворовська районна адміністрація
була позбавлена права надати докази,
які мають суттєве значення для справи,
оскільки справа була розглянута в
заочному порядку, не можуть бути
підставою для скасування судового
рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
Суворовська районна адміністрація
була повідомлена в установленому
законом порядку про час та місце
судового розгляду справи, що
підтверджується розпискою про
отримання судової повістки про виклик
до судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд
сприяє всебічному і повному з»ясуванню
обставин справи: роз»яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов»язки, попереджає про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених ЦПК.

При розгляді справи в суді апеляційної
інстанції, враховуючи принцип рівності
сторін цивільного судочинства,
сторонам була надана можливість
представлення доказів на
підтвердження своїх позицій.

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції за клопотанням
представника Суворовської районної
адміністрації були допитані свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, майстри КП «ЖКС
«Пересипський», які пояснили, що в
лютому 2014 року вони вийшли на місце в
кв. АДРЕСА_1 та зафіксували актом
проживання в цій квартирі ОСОБА_3 без
реєстрації.

Інших доказів стороною відповідача не
надано.

Допитані в судовому засіданні за
клопотанням представника позивачки
свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
підтвердили факт проживання ОСОБА_3 в
кв. АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком
ОСОБА_4 і до його смерті і після по
теперішній час. Свідки пояснили, що
знають сім»ю ОСОБА_4 більше 20 років, що
вони працювали на заводі ЗОР, всі вони
проживають в мікрорайоні житла цього
заводу, постійно зустрічаються на
вулиці за місцем проживання, в
поліклініці.

Також позивачкою надана копія своєї
медичної карти за місцем проживання
АДРЕСА_1 з записом лікаря про те, що вона
знаходиться під наглядом лікаря з 1980
року.

Посилання апеляційної скарги на те, що
ОСОБА_3 проживає в кв. АДРЕСА_1 без
реєстрації, особовий рахунок був
відкритий ще на ім»я ОСОБА_4, нині
покійного, тому позивачка не має
ніякого права на зайняття цього
приміщення, не можуть бути підставою
для відмови в позові.

Позивачкою надані належні та допустимі
докази її постійного проживання в кв.
АДРЕСА_1, яка була надана її чоловіку
ОСОБА_4 ще у 1972 році на сім»ю з трьох
осіб, на яку був відкритий особовий
рахунок на його ім»я, за яку
проводиться постійно сплата
квартплати та комунальних послуг.
Відповідачем не оспорюється факт
правомірності надання житла ОСОБА_4 та
відкриття на нього особового рахунку.

По суті відповідачем не оспорюється і
факт проживання на спірній житловій
площі ОСОБА_3. Однак відповідач вважає,
що відсутність реєстрації позивачки на
цій площі не дає їй право на
користування нею.

Позовні вимоги щодо виселення
позивачки з займаної нею житлової
площі Суворовською районною
адміністрацією не заявлялися.

Справа розглянута судом відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, які знаходяться в
матеріалах справи, належність та
допустимість яких перевірена судом та
їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради відхилити.

Заочне рішення Суворовського
районного суду м.Одеси від 21 лютого 2014
року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
К.П. Мартинова

Судді
О.Г.
Журавльов

О.В.
Оверіна