Справа № 760/6062/14-ц
провадження № 2-2830/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді -
Букіної О.М.

при секретарі -
Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Комунального підприємства «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду» Солом»янської районної
державної адміністрації про визнання
договору укладеним та відшкодування
шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

24.03.2014 року Позивачі звернулися до суду
з позовом до Відповідача, в якому
просили:

- визнати укладеним договір про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій від 10 травня
2011 року з протокольно доданими до нього
розбіжностями з КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом»янської
районної державної адміністрації в
особі начальника ВСП «Залізничний»
Лисак О.В. згідно поданої заяви від
30.05.2011 року з зазначенням, що власник
житла зобов»язаний проводити за власні
кошти ремонти квартири: заміна вікон,
дверей, паркетної дошки, лінолеуму,
сантехнічного обладнання і
устаткування, покрівлі та
електропроводки, або зобов»язати
відповідача укласти договір найму
квартири;

- стягнути з відповідача на ремонт
квартири 50662,90 грн.

Свої вимоги мотивують тим, що позивач-1
звернувся до КП «Дирекція з утримання
та обслуговування житлового фонду»
Солом»янської районної державної
адміністрації з заявою від 30.05.2011 року в
якій просив укласти договір найму
квартири і на підставі укладеного
договору провести ремонт квартири за
рахунок відповідача.

Позивачі зазначили, що разом з заявою
від 30.05.2011 року вони направили до КП
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду»
Солом»янської районної державної
адміністрації протокол розбіжностей
до договору від 10.05.2011 року про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, який був
раніше направлений відповідачем.

Позивачі посилаються, що відповідачем
не було направлено будь-яких
заперечень щодо запропонованих
позивачами розбіжностей викладених у
заяві від 30.05.2011 року, а тому просять
визнати укладеним Договір про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій від 10 травня
2011 року з протокольно доданими до нього
розбіжностями від 30.05.2011 р. або
зобов»язати відповідача укласти
договір найму квартири на умовах
позивача-1.

Посилаючись на прийняття пропозиції
відповідачем згідно протоколу
розбіжностей від 30.05.2011 року , позивачі
зазначили, що вони за свої кошти
провели ремонт квартири АДРЕСА_1. А
тому просять стягнути з відповідача
понесені витрати в сумі 50662,90 грн.,
вважаючи, що вказані збитки мають бути
компенсовані за рахунок власника
житла, тобто відповідача по справі.

Враховуючи вищевикладене, просили
позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з»явилася, про дату та час розгляду
справи повідомлена належним чином,
подала до суду заяву в якій просила
слухати справу у її відсутності.

Позивач ОСОБА_2 та представник
позивача-1 в судовому засіданні позов
підтримали в повному обсязі та просив
суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
посилаючись на його необґрунтованість
та безпідставність.

В своїх запереченнях посилався на те,
що ОСОБА_1 було запропоновано укласти
типовий договір «Про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» в тій
редакції, яка передбачена постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2009
року № 529.

Заяву з розбіжностями до договору про
надання послуг з утримання будинків і
прибудинкових територій, яка надійшла
на адресу Солом'янської районної в
місті Києві державної адміністрації
30.05.2011 року було розглянуто по суті та
надано вичерпні роз'яснення стосовно
укладання договору про надання послуг
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Надані ОСОБА_1 розбіжності до договору
про надання послуг з утримання
будинків і прибудинкових територій від
10.05.2011 року були відхилені, оскільки
вищезазначений договір укладається на
підставі обов'язкового для сторін
правового акту органу державної влади
та відповідно, його типові умови є
обов'язковими для застосування.

З огляду на те, що позивачі не уклали
письмовий договір підготовлений КП
«Дирекція», тому на сьогоднішній день
між позивачами та КП «Дирекція»
існують фактичні договірні відносини
згідно Закону України «Про захист прав
споживачів», які відповідають
постанові Кабінету Міністрів України
№ 529 від 20 травня 2009 року, яка не
передбачає проведення ремонту
споживачам житлово-комунальних послуг.

Враховуючи вищевикладене, представник
просив відмовити в задоволену позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши наявні
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачі
проживають в квартирі АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою форми № 3.
Дана квартира неприватизованою (а.с.47).
Власником особового рахунку значиться
ОСОБА_1( а.с. 47). Вказані обставини
визнані також сторонами по справі.

Встановлено, що будинок АДРЕСА_1
переданий з 01.04.2008 року на утримання та
обслуговування до Комунального
підприємства «Залізничне».

КП «Дирекція» є балансоутримувачем
житлового будинку АДРЕСА_1

Взаємовідносини між КП «Дирекція» та
КП «Залізничне» врегульовані
договором на утримання житлових
будинків і прибудинкових територій від
31.03.2008р. відповідно до якого КП
«Залізничне» передано функцій з
утримання будинків, споруд і об'єктів
благоустрою та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо), надання споживачам
комунальних послуг (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо) та договором про сумісну
діяльність від 01.04.2008р. згідно якого
нарахування населенню плати за надані
комунальні послуги та послуги за
утримання будинків та прибудинкових
територій проводиться Центром
обслуговування споживачів № 1 КП
«Дирекція» ( а.с.75-84).

Встановлено, що з боку відповідача був
направлений для підписання позивачу-1
примірник договору про надання послуг
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій датований
10.05.2011 року( а.с. 7).

Вказаний договір позивачем-1
підписаний не був, що визнано
представником позивача в суді.

Не погоджуючись з певними умовами,
запропонованими відповідачем, 30.05.2011
року позивачем-1 було подано протокол
розбіжностей та свої пропозиції щодо
внесення змін до вказаного вище
Договору ( а.с.8-10).

09.06.2011 року позивачу-1 була надана
відповідь на дане звернення з якої
вбачається, що надані ОСОБА_1
розбіжності до договору про надання
послуг з утримання будинків і
прибудинкових територій від 10.05.2011 року
були відхилені, оскільки
вищезазначений договір укладається на
підставі обов'язкового для сторін
правового акту органу державної влади
та відповідно, його типові умови є
обов'язковими для застосування, а тому
останній запропонували укласти
договір про надання послуг з утримання
будинку та прибудинкової території,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України від 20.05.2009 року № 529 ( а.с.86-87 ).

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснила, що пропозиції
позивача-1 не могли бути прийняті, т.я.
Договір на утримання будинку та
прибудинкової території укладається
на підставі Типового договору, який є
обов'язковим у сфері
житлово-комунальних послуг і не може
змінюватися за бажанням споживача.

Відповідно до принципу свободи
договору сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору.

В той же час, принципи, які закріплені в
ст.ст. 6,627 ЦК України щодо свободи
договору, не є безмежною, тобто в
окремих, передбачених законодавством
випадках, принцип свободи договору
може бути обмежений.

Якщо договір укладається на підставі
обов'язкового для сторін правового
акта органу державної влади чи органу
місцевого самоврядування, зміст такого
договору має відповідати цьому
правовому акту, тобто сторони не вправі
відступити від їх положень (ч.3 ст.6).

Так, відповідно до ст. 630 ЦК України
типові договори у певних сферах
відносин можуть розроблятися і
затверджуватися органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Такі типові умови, будучи нормативними
актами (додатками до нормативних
актів), є обов'язковими для
застосування учасниками певної сфери
відносин, якщо в них прямо не
передбачено інше.

Типові договори є формою державного
регулювання договірних відносин у
сфері господарювання, вони
застосовуються для спрощення процесу
укладання конкретних господарських
договорів та визначення бажаної, з
точки зору держави, моделі договірного
зобов'язання.

Так, Постанова Кабінету Міністрів
України від 20 травня 2009 року № 529 «Про
затвердження Типового договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій»
передбачає укладення письмового
договору підготовленого виконавцем
житлово-комунальних послуг, який
відповідно до частини 3 статті 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
укласти.

П. 1 ч.3 ст.20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" зобов'язує
саме позивача, як споживача
житлово-комунальних послуг, укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору.

Ст. 203 ЦК України встановила загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину.

Згідно з ч.3 даної статті волевиявлення
учасника правочину має бути вільним
і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.ст. 641, 642 ЦК України
пропозицію укласти договір може
зробити кожна із сторін майбутнього
договору.

Відповідь особи, якій адресована
пропозиція укласти договір, про її
прийняття повинна бути повною і
безумовною.

Судом встановлено, що сторони не
досягли домовленості щодо укладення
Договору про утримання будинку та
прибудинкової території, т.я. умови,
викладені позивачем -1 до відповідача з
пропозицією укласти Договір на
запропонованих,тобто позивачем умовах,
суперечать типовому.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що в такому випадку не буде
дотримано передбачених ст. 203 ЦК
України загальних вимог, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину, встановлених її ч.3, а саме,
волевиявлення сторін, а тому вимога
позивачів про визнання укладеним
договору за умовами викладених у
протоколі розбіжностей, не підлягає
задоволенню.

З огляду на викладене та враховуючи
вимоги чинного законодавства, суд
також вважає, що вимога позивачів про
зобов'язання відповідача укласти з
позивачами договір найму квартири,
задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивачів в частині
стягнення з відповідача витрат по
проведенню ремонту квартири АДРЕСА_1 в
сумі 50662,90 грн., суд приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 177 Житлового кодексу
УРСР, наймачі жилих приміщень на
умовах і в порядку, що визначаються
законодавством, повинні провадити за
свій рахунок поточний ремонт жилих
приміщень, а при звільненні приміщення
- здати його в належному стані.

Згідно «Правил користування
приміщеннями житлових будинків»,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45,
власник та наймач (орендар) квартири
зобов'язаний: проводити за власні кошти
ремонт квартири (наймач (орендар) -
згідно з договором найму (оренди).

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 22.05.2009 р. № 529 «Про
затвердження Типового договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій», в
якому зазначений типовий перелік
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, вбачається,
що ремонт до тарифу квартирної плати не
входить.

Посилання позивачів на те, що в силу
ст..ст. 810,819 ЦК України та ст..61,176 ЖК
України на відповідача,який на думку
позивачів, є власником житла, в якому
проживають позивачі, як наймачі мають
бути покладені витрати понесені
позивачами на ремонт квартири АДРЕСА_1,
суд вважає недоведеними та
безпідставними.

Аналізуючи матеріали справи, суд
приходить до висновку, що чинне
законодавство покладає витрати по
проведенню ремонтних робіт житла саме
на позивачів, як наймачів житла, при
умові відсутності деліктних
зобов'язань з боку відповідача.

Разом з тим, правових підстав для
стягнення з відповідача витрат на
ремонт квартири в розмірі 50662,90 грн.,
враховуючи межі заявлених вимог, суд
не вбачає.

Проаналізувавши заявлені вимоги,
відповідність їх нормам матеріального
права, суд приходить до висновку, що
підстави для задоволення позову,
відсутні.

Керуючись Законом України "Про
житлово-комунальні послуги",
Постановою Кабінетів Міністрів
України від 20 травня 2009 року № 529 «Про
затвердження Типового договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій»,
«Правилами користування приміщеннями
житлових будинків», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 січня 2006 р. N 45, ст.ст.6, 203, 627,630, 641,642
ЦК України, ст. 177 Житлового кодексу
УРСР, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
відмовити.

Рішення може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: