Справа № 182/4318/14-ц
Провадження № 2/0182/2708/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.07.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тихомирова І.В.

секретаря - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нікополя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
такі обставини.

З 2007 року вони з відповідачем
перебували у фактичних шлюбних
відносинах, від яких є малолітній син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Влітку 2012 року вони припинили спільне
проживання. З того часу ОСОБА_2 перестав
надавати матеріальну допомогу дитині,
син знаходиться на її повному
утриманні, через що вона вимушена
звернутися до суду.

Просить стягнути з відповідача
аліменти на утримання сина.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, надавши заяви про розгляд
справи за їх відсутності. Згідно заяв,
позивачка позовні вимоги підтримує,
відповідач позов визнає, проти його
задоволення не заперечує (а.с.9,11).

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дітей (аліменти)
присуджуються у частці від доходу їх
батька, яка встановлюється судом.

Як встановлено судом, з 2007 року сторони
перебувають у фактичних шлюбних
відносинах, від яких мають
малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.3).

Наразі сторони припинили спільне
проживання, дитина знаходиться на
утриманні матері. ОСОБА_2 матеріальної
допомоги на утримання ОСОБА_3 не надає,
тому позивачка просить стягнути з
нього аліменти на утримання сина в
розмірі 1/4 частини його заробітків
(доходів).

Інші аліментні зобов'язання у
відповідача відсутні.

Суд, даючи оцінку доказам, наявним у
матеріалах справи, дійшов висновку про
те, що ОСОБА_2 має обов'язок і можливість
надавати допомогу на утримання своєї
дитини, однак у добровільному порядку
від надання такої допомоги ухиляється.

За таких обставин, суд вважає, що
аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України
мають бути стягнуті з нього у
примусовому порядку.

Також в силу ст. 88 ЦПК України з
відповідача мають бути стягнуті судові
витрати по справі на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180 -183 СК України,
ст. ст. 10,11,14,15,213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Нікополь, аліменти на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частини усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
певного віку щомісяця, починаючи з
02.06.2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Допустити негайне виконання
рішення у частині стягнення суми
платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати
у розмірі 243 (двісті сорок три грн.) 60
коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні, можуть
оскаржити рішення суду у такий самий
строк з моменту отримання його копії.

Суддя: І. В. Тихомиров