АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4793/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бурда П. О. Доповідач - Тамакулова
В.О. Категорія 34
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

23 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів:Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі: Поляковій Н.О. ,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ПАТ ДТЕК
"Павлоградвугілля" на рішення
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 04
квітня 2014 по справі за позовом ОСОБА_4
до ПАТ ДТЕК "Павлоградвугілля" про
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

11.01.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що
тривалий час працював на підприємстві
від-повідача в тяжких, небезпечних та
шкідливих умовах праці. При виконанні
трудових обов'язків отримав професійні
захворювання, що підтверджені Актом
розслідування при-чин виникнення
хронічного професійного захворювання
від 17 травня 2013 року по формі П-4. 25
липня 2013 року висновком
Дніпропетровської обласної МСЕК № 3
йому визначено 60% втрата професійної
працездатності та встановлена ІІІ
група інвалідності. Позивач просив
стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" 6000
гривень моральної шкоди.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням суду І інстанції від 04 квітня
2014 року позов задоволено. Стягнуто з
відповідача на користь: позивача 6000
гривень моральної шкоди; держави -
судовий збір.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення суду з посиланням на
по-рушення норм матеріального і
процесуального права та постановити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову.

Колегія суддів перевірила законність і
обґрунтованість рішення, в межах
доводів апеляційної скарги, вимог, які
заявлені в суді І інстанції та вважає,
що скарга підлягає від хиленню, з таких
підстав.

Судом встановлено, що позивач тривалий
час з 28 вересня 1981 року по 04 грудня
грудня 2012 року працював на
підприємстві відповідача в тяжких,
небезпечних і шкідливих умовах праці
та при виконанні трудових обов'язків
отримав професійні захворювання, що
підтверджено Актом розслідування
причин виникнення хронічного
професійного захворювання від 17 травня
2013 року по формі П-4 (а.с.14). 25 липня 2013
року висновком Дніпропетровської
обласної МСЕК № позивачу визначена 60%
втрата професійної працездатності та
встановлена ІІІ група інвалідності
(а.с. 15).

Суд І інстанції дослідив вказані
обставини і докази, які їх
підтверджують та дійшов до правильного
висновку, що відповідач, як
роботодавець, не створив безпечні
умови пра-ці. Відповідно до ч. 1 ст. 153
КЗпП України саме власник або
уповноважений ним орган зобов'язані
створити безпечні та нешкідливі умови
праці. В результаті, не створення таких
умов, позивач отримав професійні
захворювання.

Згідно ст. 1167 ЦК України та ст. 237-1 КЗпП
України, відповідач, а не Фонд
соці-ального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, повинен,
відшкодувати позивачу моральну шкоду.

Розмір вказаної шкоди суд визначив з
урахуванням конкретних обставин,
наслідків шкоди, яку завдано здоров'ю
та у відповідності до зазначених норм
Закону.

Посилання відповідача на відсутність
медичного висновку щодо спричинення
ОСОБА_5 моральної шкоди, не можуть бути
взяті до уваги, бо наявність такого
виснов-ку не є обов'язковою для суду, а
факт завдання моральної шкоди
позивачу, в зв'язку з отри маним ним
професійним захворюванням,
підтверджується встановленими
доказами, яким надано належну оцінку
згідно ст. 212 ЦПК України.

Доводи відповідача про те, що позивач,
при укладанні трудового договору,
свідомо погодився на роботу, яка
пов'язана з небезпечними та шкідливими
умовами праці, безпідставні, бо вибір
позивача на працю, що передбачений ст. 43
Конституції України, в якій закріплене
право особи на належні, безпечні,
здорові умови праці, не звільняє
робото-давця від зобов'язання їх
забезпечувати.

Суд І інстанції в повному обсязі
з'ясував права та обов'язки сторін,
перевірив дово-ди, обставини справи,
надав їм належну оцінку і постановив
рішення, яке відповідає вимо-гам
Закону.

На підставі викладеного та керуючися
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Павлоградвугілля" - відхилити.

Рішення Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 04
квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ПАТ ДТЕК "Павлоградвугілля"
про відшкодування моральної шкоди -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

С у д д і: