Ухвала

07 липня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,

Лесько А.О.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра», третя особа
- ОСОБА_4, про визнання договору поруки
припиненим,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ПАТ «КБ «Надра», третя особа - ОСОБА_4,
про визнання договору поруки
припиненим.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що
30 жовтня 2007 року між ним та ПАТ «КБ
«Надра» був укладений договір поруки
для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, укладеного 30
жовтня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ
«Надра». Позивач вважає, що строк
припинення договору поруки не
встановлений, оскільки п. 5.3 договору
поруки передбачено, що дія договору
закінчується належним виконанням
позичальником взятих на себе
зобов'язань згідно з умовами
кредитного договору. При цьому 08 грудня
2012 року він отримав від банку досудову
вимогу від 26 листопада 2012 року про
дострокове виконання боргових
зобов'язань позичальника за вказаним
кредитним договором, у зв'язку із його
невиконанням в повному обсязі протягом
30 календарних днів з дати отримання в
загальній сумі 200 902,04 доларів США.

Позивач вважає, що оскільки 08 грудня 2012
року відповідач пред'явив таку
досудову вимогу про дострокове
виконання зобов'язань в повному обсязі
до 08 січня 2013 року, тому банк мав право
звернутись до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання,
тобто до 08 липня 2013 року, однак цього не
відбулося, тому в силу ч. 4 ст. 559 ЦК
України порука припинилась.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 17 грудня
2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 березня 2014
року касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилено, рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 23 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 17 грудня 2013 року залишено без
змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції при розгляді
аналогічних справ ч. 4 ст. 559 ЦК України.

В обґрунтування своєї правової позиції
щодо неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 вересня 2011 року, від 17 липня
2013 року.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно п. 6 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 11 від 30 вересня 2011
року «Про практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з`ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску цивільної справи за його
позовом про визнання договору поруки
припиненим, до провадження Верховного
Суду України, оскільки з наданих
заявником копій ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 вересня 2011 року, від 17 липня
2013 року вбачається, що наведені
заявником підстави стосуються інших
фактичних обставин справи, ніж ті, що
були предметом розгляду у даній справі,
а тому підстави для перегляду рішення
суду касаційної інстанції від 20
березня 2014 року в порядку,
встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК
України відсутні.

Керуючись ст.ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра», третя особа
- ОСОБА_4, про визнання договору поруки
припиненим, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 березня 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий: Д.Д.
Луспеник

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

А.О. Лесько

Д.О. Остапчук