Справа № 139/571/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 року
Мурованокуриловецький районний суд
Вінницької області в складі:
головуючої - судді Тучинської Н.В.,

секретаря Хонькович
Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Муровані Курилівці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1995
року. У шлюбі сторони мають сина, який
на даний час досяг повноліття.
Вважаючи, що фактично шлюб існує
формально і не бажаючи підтримувати
подружні стосунки, позивач з позовом
про розірвання шлюбу звернулася до
суду.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги і суду
пояснила, що рік тому чоловік залишив
сім'ю і пішов доглядати за своїми
хворими батьками. Вона також хвора, має
третю групу інвалідності, а тому їй
важко вести домашнє господарство,
оскільки протипоказана важка фізична
праця. За таких обставин вважає, що
сім'ї фактично вже не існує, а подальше
збереження шлюбу є недоцільним,
просить розірвати шлюб.

Відповідач позовні вимоги визнав,
суду пояснив: Через те, що він багато
уваги приділяв своїм батькам, у них з
дружиною виникали непорозуміння та
сварки. Аби уникнути цього, він вирішив
залишити дружину і переїхати до
батьків. Так, уже протягом року він не
підтримує ніяких стосунків із дружиною
і не має бажання їх відновлювати.

Розглянувши справу в судовому
засіданні, суд прийшов до висновку, що
позов слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення
шлюбу (а.с. 5) стверджується, що сторони з
22 жовтня 1995 року перебувають у
зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ст. 16 Загальної
декларації прав людини від 10 грудня 1948
року чоловіки і жінки користуються
однаковими правами щодо одруження під
час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач у позовній заяві та
судовому засіданні обґрунтувала свою
вимогу про розірвання шлюбу, а
відповідач визнав її та не заперечив
проти розірвання шлюбу. Суд не вбачає
підстав для надання сторонам строку на
примирення, оскільки вважає їх рішення
виваженим і перевіреним. Цей шлюб
вичерпав своє значення для сторін, він
не відповідає принципам встановленим
законом і суспільством для такого
союзу, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб
(а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу
своє прізвище ОСОБА_1 змінила на
прізвище чоловіка ОСОБА_1 У судовому
засіданні позивач просила після
розірвання шлюбу залишити їй прізвище,
отримане у шлюбі.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.
16 Загальної декларації прав людини від
10 грудня 1948 року, ст.ст.10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати
шлюб, укладений 22 жовтня 1995 року у
виконкомі Лучинчицької сільської ради
Мурованокуриловецького району
Вінницькій області за актовим записом
№ 1 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після реєстрації розірвання
шлюбу позивачу залишити прізвище
ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено
сторонами в апеляційному порядку до
апеляційного суду Вінницької області
через Мурованокуриловецький районний
суд шляхом подання в 10-денний строк з
дня проголошення рішення скарги.

Суддя: _________