Номер провадження: 22-ц/785/3045/14
Номер справи місцевого суду: 2-7305/2007
Головуючий у першій інстанції Бжассо
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської
міської ради про передачу земельної
ділянки у користування, за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення
Київського районного суду міста Одеси
від 24.12.2007 року -

встановила:

У жовтні 2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулись до суду з вказаним позовом.

Рішенням Київського
районного суду міста Одеси від 24.12.2007
року позов задоволений.

Сторони зазначене
рішення не оскаржували.
В серпні 2013
року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на
зазначене рішення суду, просив його
скасувати посилаючись на те, що
порушенні його права як спадкоємця
позивача ОСОБА_3.
Ухвалою апеляційного
суду Одеської області від 17 жовтня 2013
року апеляційне провадження було
закрито.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ ухвалу
апеляційного суду скасована та вказано
що суд апеляційної інстанції висновку
про не порушення прав ОСОБА_5 дійшов
передчасно.
Враховуючи вказівки Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, колегія суддів дослідила доводи
апелянта щодо порушення його прав та
встановила наступні обставини.

З матеріалів справи
вбачається, спадкодавець апелянта
ОСОБА_5 - ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 просили
визнати за останньою право
користування земельною ділянкою
площею 0,06 га, що розташована в АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду
міста Одеси від 24.12.2007 року позовні
вимоги були задоволенні. Позивачі
ОСОБА_3, ОСОБА_2, відповідач Одеська
міська рада з рішенням суду погодились
його не оскаржили.
Як вже було зазначено
з апеляційного скаргою звернувся
спадкоємець позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5,
в якій посилався на те що, хоча він і не
приймав участі у справі його право
порушено, оскільки в основу рішення
Київського районного суду міста Одеси
від 23 грудня 2013 року по цивільній
справі №2-7730/11 було покладено
оскаржуване рішення суді від 24.12.2007
року, тим самим значно зменшена площа
земельної ділянки, якою спадкоємець
ОСОБА_5 користується в теперішній час.
Згідно
зі статтею 1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належать спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Отже
законодавець чітко визначив, що
спадщина становить як єдине ціле -
права спадкодавця та його обов'язки. А
від так органічний зв'язок між правами
та обов'язком спадщини виражається в
тому, що при перевищені прав над
обов'язком погашається не якесь
конкретне право та обов'язок, а всі
права та обов'язки, що лежали на
спадкодавцеві, а відтепер, сприйняті
спадкоємцем, вони пропорційно
скорочуються у своєму обсязі.
Спадкоємці які прийняли спадщину,
вважаються такими, що взяли на себе всі
ті права та обов'язки, які входять до
складу спадщини, яку вони приймають. Не
можна погодитись на наступництво
тільки в правах, відмовившись від
обов'язків.
Доводи апелянта проте, що
рішенням суду порушення права його
матері, а тому і його спростовується
тим, що спадкодавець-позивач ОСОБА_3
особисто підписала позовну заяву,
вимоги якої судом було задоволено.

Посилання на порушення районним
судом ч. 1 п. 4 ст. 215 ЦПК України, а саме що
суд задовольняючи позовні вимоги,
визнав право лише одного позивача
ОСОБА_2 є не необґрунтованим, оскільки
позивачі як ОСОБА_2 так і ОСОБА_3 в своїх
позовних вимогах просили визнати право
користування земельною ділянкою лише
за ОСОБА_2, а тому суд визнавши право
користування земельною ділянкою за
останньою, вирішив спір в межах
заявлених позовних вимог відповідно до
ст. 11 ЦПК України.
Окрім того, та обставина що
позивач ОСОБА_3, спадкодавцем якої є
апелянт ОСОБА_5, за життя не оскаржувала
рішення суду є доводом того, що вона не
вважала свої права порушеними.

Тому спадкоємець
ОСОБА_5 прийнявши спадщину після смерті
матері повинен розпоряджатися тими
правами та обов'язками які були у
спадкодавця на час відкриття спадщини.

Згідно пояснень самого апелянта він
визнає, що у відповідності до рішення
Київського районного суду міста Одеси
від 24.12.2007 року, його мати позивач -
ОСОБА_3 мала право користування
земельною ділянкою розміром меншим ніж
позивач - ОСОБА_2

Таким чином в даний
час ОСОБА_5 повинен розпоряджається
земельною ділянкою, в тому обсязі в
якому розпоряджалась його мати, тобто
його права як спадкоємця не порушені.

Доводи апеляційної скарги про те, що до
компетенції суду не належить питання
вирішення земельного спору
спростовуються Конституцією України
та ст. 15 ЦПК України, відповідно до якої
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних правовідносин. В ході
розгляду справи в суді апеляційної
інстанції було встановлено, що
спадкодавець апелянта разом з
позивачем ОСОБА_2 звертались до
компетентних органів щодо визнання
права користування земельною ділянкою,
однак для вирішення цього питання їм
було запропоновано звернутися до суду
(а.с. 184-187).

Посилання апелянта на не застосування
судом першої інстанції підпункту б) п. 18
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7, є необґрунтованим, оскільки
вказаний підпункт був включений
Постановою Верховного Суду України від
19.03.2010 року №2, тобто після ухвалення
оскаржуваного рішення.
Отже,
колегія суддів перевіривши всі
обставини справи, доводи апеляційної
скарги, заперечень на неї, дійшла
висновку, що апеляційну скаргу подано
особою, яка не приймала участі у справі
та права якої як спадкоємця позивача у
справі не порушено.
Окрім того, колегія суддів
вважає необхідним зазначити, що
відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» суди України застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Європейського суду з прав людини, як
джерело права. Одним з основоположних
аспектів верховенства права в
розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист
прав і основоположних свобод є принцип
правової визначеності (певності), який
вимагає, серед іншого, щоб остаточне
вирішення судом спору не ставилося під
сумнів (принцип правової визначеності
як складова справедливого судового
розгляду).
У зв'язку з чим
перегляд чинного рішення суду,
постановленого в 2007 році, за
апеляційною скаргою особи, яка не є
стороною у справі та права якої не
порушенні, є порушенням принципу
правової визначеності в розумінні п. 1
ст.6 Конвенції про захист прав і
основоположних свобод.

Відповідно до частини 1 статті
292 ЦПК України сторони та інші особи,
які беруть участь у справи, а також
особи які не брали участь у справі, якщо
суду вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008
року, викладених у п. 8 постанови №12, при
поданні апеляційної скарги особою, яка
не має передбаченого статтею 292 ЦПК
України права на апеляційне
оскарження, у тому числі особою, яка не
брала участі у справі, про права та
обов'язки якої суд першої інстанції
питання не вирішував, подання скарги на
ухвалу суду, що не підлягає
апеляційному оскарженню,
судді-доповідач відповідно до цієї
норми та частини третьої статті 297 ЦПК
України постановляє ухвалу про відмову
в прийнятті апеляційної скарги. Якщо
зазначенні обставини будуть
встановленні після прийняття
апеляційної скарги до розгляду,
апеляційний суд постановляє ухвалу про
закриття апеляційного провадження у
справі за такою скаргою.
За таких
обставин, колегія суддів, дійшла
висновку про те що, провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 має бути
закрито.
Керуючись ст.ст. 209, 292, 313,
315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення
Київського районного суду міста Одеси
від 24 грудня 2007 року закрити.
Ухвала апеляційного
суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий

Ю.І.Кравець

Судді

О.Г.Журавльов

О.В.Оверіна