Кодимський районний суду Одеської
________________________________________________________________________
Справа № 503/1137/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2014 року
м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого - судді
Сопільняка О.М.

при секретарі
Вдовиченко В.О.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кодима
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Будеївської
сільської ради Кодимського району
Одеської області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3, про
визнання права власності на спадкове
майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до
Кодимського районного суду з позовом
до Будеївської сільської ради
Кодимського району Одеської області
про визнання права власності на
частину спадкового майна своєї
померлої матері ОСОБА_4

В позові вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати - ОСОБА_4, після смерті
якої залишилось спадкове майно у
вигляді земельної частки (паю) із
земель Будеївської сільської ради
Кодимського району Одеської області.
Заповітом від 10 лютого 1990 року ОСОБА_4
вказану земельну частку в рівних долях
заповіла позивачці ОСОБА_2, а також
своєму сину ОСОБА_6 та онуці ОСОБА_3.
ОСОБА_3 відмовився від успадкування
належної йому частки на користь
позивача, тому рішенням Кодимського
районного суду від 03 березня 2009 року за
нею в порядку спадкування за заповітом
було визнано право власності на 2/3
частини вказаної земельної частки
(паю). На той момент їй не було відомо
про те, що ОСОБА_6 помер, тому належна
йому частка залишилась не прийнятою. У
зв'язку з цим, з огляду на відсутність
інших спадкоємців просила свій позов
задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов ОСОБА_2 підтримав та
просив його задовольнити.

Представник Будеївської сільської
ради Кодимського району в судове
зсідання також не з'явився, але до
початку судового розгляду справи
звернувся до суду з клопотанням про
розгляд справи без його участі, позовні
вимоги позивача визнав (заява №124/02-16
від 18 червня 2014 року).

В судове засідання також не з'явився
третя особа ОСОБА_3, який надав до суду
нотаріально засвідчену письмову заяву
від 25 березня 2014 року про визнання
позову ОСОБА_2 та відсутність претензій
на спадщину померлої ОСОБА_4 (заява ВТР
№316287 від 25.03.2014 року, посвідчена
приватним нотаріусом ОСОБА_7).

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. У зв'язку з цим суд вважає
можливим розглянути справу без участі
представника відповідача та третьої
особи.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши позовну заяву
позивача та надані сторонами у справі
письмові докази, суд, враховуючи
визнання позову представником
відповідача та третьою особою, вважає
необхідним позов задовольнити з таких
підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України
судовому захисту підлягають порушені,
невизнані або оспорювані права,
свободи чи інтереси осіб, які виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивача - ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, виданим 13 року 1994
року Будеївською сільською радою
Кодимського району Одеської області.

До складу спадщини померлої ОСОБА_4
ввійшла земельна частка (пай) із земель
Будеївської сільської ради
Кодимського району, розміром 3.05
умовних кадастрових гектарів, яка
належала їй відповідно до сертифікату
на право на земельну частку (пай) серії
ОД-12 №0258461.

Визначаючи якими правовими нормами
слід керуватися при вирішенні
зазначеного спору (зокрема, нормами
Цивільного кодексу Української РСР в
ред.1963 року чи Цивільного кодексу
України в ред.2004 року), суд виходить з
наступного.

Відповідно до п.4 та 5 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України від 01 січня 2004 року,
норми цього кодексу застосовуються до
правовідносин, які виникли після
набуття ним чинності, тобто після 01
січня 2004 року. Правила Книги 6 цього
кодексу застосовуються до спадщини,
яка відкрилась, але не була прийнята
ніким із спадкоємців до набрання цим
кодексом чинності.

Пленум Верховного Суду України в абз.3
п.1 постанови №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах по
спадкування» роз'яснив, що у разі
відкриття спадщини до 01 січня 2004 року
застосуванню підлягає чинне на той час
законодавство, зокрема Цивільний
кодекс Української РСР, якщо строк на
її прийняття закінчився до 01 січня 2004
року.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в абз.14 п.1 Інформаційного листа
№24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказав,
що у відповідності з п.5 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України правила книги шостої
ЦК можуть застосовуватись лише до
спадщини, яка відкрилась після 01 липня
2003 року і не була прийнята ніким із
спадкоємців, право на спадкування яких
виникло відповідно до норм ст.ст.529-531 ЦК
УРСР.

Шестимісячний строк для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4
закінчився 27 травня 1994 року, а тому, з
врахуванням абз.3 п.3 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30
травня 2008 року та абз.13 і 14 п.1 та п.2
інформаційного листа Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року,
застосуванню для вирішення заявленого
позивачем позову підлягають норми
Цивільного кодексу УРСР, який втратив
чинність з 01 січня 2004 року, але був
чинним на момент виникнення та
існування спірних правових відносин.

Статтею 257 ЦК України, який набув
чинності 01 січня 2004 року (ст.71 ЦК УРСР в
ред.1963 року) встановлений трирічний
строк позовної давності для захисту
порушеного права. Початок перебігу
строку позовної давності починається з
дня виникнення права на позов, тобто
коли особа дізналась про порушення
свого права.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, з позовом
до суду позивач звернулась лише у
червні місяці 2014 року, пропустивши, при
цьому, строк позовної давності.

Порушене право підлягає захисту, якщо
суд визнає поважною причину пропуску
строку позовної давності.

Позивач є юридично неграмотною особою,
пенсіонером, має вік 77 років,
відповідно до віку має поганий стан
здоров'я, належну їй частку спадщини
померлої матері прийняла, а про смерть
ОСОБА_6 не знала. Ці обставини
зашкодили їй своєчасно звернутись до
суду з позовом про захист свого
порушеного права, а тому причину
пропуску нею строку позовної давності
суд визнає поважною та поновлює цей
строк.

Статтею 524 ЦК УРСР встановлено, що
спадкоємство здійснюється за законом
або за заповітом.

Судом встановлено, що 10 лютого 1990 року
ОСОБА_4 склала заповіт, яким в рівних
долях заповіла належну їй земельну
частку (пай) позивачці ОСОБА_2, а також
ОСОБА_6 (своєму сину) та ОСОБА_3 (онуці).

Відповідно до ст.ст.525 та 526 ЦК УРСР
часом відкриття спадщини визнається
день смерті спадкодавця, а місцем її
відкриття - останнє постійне місце
проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК УРСР для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Свідченням
прийняття спадщини є подача
спадкоємцем до нотаріуса заяви про
прийняття спадщини та фактичний вступ
спадкоємця в управління та володіння
спадковим майном, при цьому такі дії
мають бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини, тобто
з дня смерті спадкодавця (ст.525, ч.2 ст.549
ЦК).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами України справ про
спадкування» №4 від 24 червня 1983 року
(втратила чинність, але роз'яснювала
спірні правові відносини на момент їх
виникнення та існування), якщо позивач
протягом встановленого строку для
прийняття спадщини вступив в
управління та володіння спадковим
майном чи його частиною, суд з цих
підстав вирішує питання про визнання
права власності на спадкове майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 від
успадкування належної йому частки
спадщини ОСОБА_4 відмовився на користь
позивачки ОСОБА_2, у зв'язку з цим
рішенням Кодимського районного суду
від 03 березня 2009 року за позивачкою в
порядку спадкування за заповітом було
визнано право власності на 2/3 частини
належної померлій ОСОБА_4 земельної
частки - 1/3 частина заповідана померлою
їй, та 1/3 частина заповідана ОСОБА_3

Судом також встановлено, що третій
спадкоємець за заповітом - ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, не прийнявши у
встановленому законом порядку
належної йому частини спадщини
померлої матері ОСОБА_4 (актовий запис
про смерть №32 від 10.12.2008 року).

Рішенням Кодимського районного суду
від 03 березня 2009 року (справа №2-145/09)
встановлено, що ОСОБА_2 вступила у
фактичне управління та володінням
спадковим майном померлої ОСОБА_4, що у
відповідності до ст.549 ЦК УРСР є
свідченням прийняття нею спадщини
померлої матері.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені рішенням суду,
яке набрало законної сили, не
доказується при розгляді інших справ,
тому прийняття позивачкою ОСОБА_2
спадщини померлої ОСОБА_4 є доведеним і
доказуванню в межах цієї цивільної
справи не підлягає.

Отже, встановивши факт прийняття
позивачем спадщини після смерті
матері, оформлення нею частини
спадщини матері, суд вважає необхідним
в порядку спадкування за заповітом
визнати за нею право і на 1/3 неохоплену
частину спадщини ОСОБА_4, позаяк за
нормами ст.549 ЦК України в ред.1963 року
вона є такою, що прийняла спадщину
матері.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.174, 213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за заповітом право
власності на неохоплену частину
спадкового майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4, зокрема на 1/3 частину земельної
частки (паю) у розмірі 1.02 умовних
кадастрових гектарів із земель
Будеївської сільської ради
Кодимського району Одеської області,
яка належала померлій відповідно до
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ОД-12 №1258461, виданого
на підставі рішення Кодимської
районної державної адміністрації
Одеської області №15 від 10 січня 1996
року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн.60коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Сопільняк О.М.