№621/1359/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

03 липня 2014 року
м.
Зміїв

Зміївський
районний суд Харківської області в
складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Зубенко Л.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Змієві цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа -
Управління пенсійного фонду України у
Зміївському районі Харківської
області про встановлення факту
проживання чоловіка та жінки в шлюбі
за однією адресою та встановлення
факту перебування на утриманні,

в с т а н о в и в:

19.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою, а 13.06.2014 року з уточненою заявою
в якій просить встановити факт
перебування її на повному утриманні
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2,
та факт спільного проживання їх на час
перебування у шлюбі за однією адресою.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік ОСОБА_2, з яким вона перебувала
у зареєстрованому шлюбі з 10.02.1968 року.
Померлий був зареєстрований та
постійно мешкав разом із нею за адресою
АДРЕСА_1, в той час коли вона була
зареєстрована в АДРЕСА_3. За життя вона
повністю перебувала на утриманні
померлого чоловіка, оскільки коштів,
які вона отримує у якості пенсійних
виплат їй ледве вистачало на життя. На
даний час вона має намір реалізувати
своє право на отримання пенсії
померлого чоловіка, оскільки її розмір
значно перевищує суму призначених їй
пенсійних виплат. Таким чином,
враховуючи, що встановлення
вищезазначених фактів має для неї
юридичне значення та необхідно для
оформлення пенсії померлого
годувальника, просила її заяву
задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягала
на задоволенні заяви та вказала, що у 1968
році зареєструвала шлюб із померлим
нині ОСОБА_2, вони постійно мешкали за
однією адресою у сел. Комсомольське,
але вона була зареєстрована за іншою
адресою у с. Геніївка. Крім того вони на
спільні кошти вели господарство,
утримували майно, здійснювали оплату
комунальних послуг тощо. Встановлення
факту перебування її на повному
утриманні чоловіка та їх проживання у
шлюбі за однією адресою є необхідним
для оформлення пенсії померлого
чоловіка.

Представник заінтересованої особи -
Управління пенсійного фонду України у
Зміївському районі Харківської
області у судове засідання не з'явився,
просили провести розгляд справи за їх
відсутності.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
з 10.02.1968 року перебували у
зареєстрованому шлюбі про що свідчить
свідоцтво про одруження, серії НОМЕР_1.
(а.с.8)

З довідки №841 від 05.05.2014 року
вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за
адресою АДРЕСА_3. (а.с.10)

Однак, відповідно до акту від 29.04.2014
року, складеного депутатом
Комсомольської селищної ради
Зміївського району Харківської
області за участю свідків, встановлено,
що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_4 на
час його смерті за адресою АДРЕСА_1 та
вони вели спільне господарство. (а.с.11)

У відповідності до ч. 1 п. 2 ст. 256 ЦПК
України, в судовому порядку можуть бути
встановлені факти перебування
фізичної особи на утриманні.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 31.05.1995 року № 5,
встановлення факту перебування особи
на утриманні померлого має значення
для одержання спадщини, призначення
пенсії або відшкодування шкоди якщо
допомога, яка надавалася, була для
заявника постійним і основним джерелом
засобів до існування. Одержання
заробітку, пенсії, стипендії інших
доходів не є підставою для відмови у
встановленні факту перебування на
утриманні, коли суд встановить, що
основним і постійним джерелом засобів
до існування була для заявника
допомога з боку особи яка надавала
утримання.

Факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, що міститься в
матеріалах справи. (а.с.7)

Згідно до довідки УПФУ у Зміївському
районі від 02.06.2014 року, ОСОБА_1
знаходиться на обліку в управлінні на
отримує пенсію за віком при повному
стажі, розмір якої становить 1100 грн. 95
коп. ( а.с.16)

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК, може бути
встановлено факт перебування фізичної
особи на утриманні померлого, що має
значення для одержання свідоцтва про
право на спадщину, призначення пенсії
чи відшкодування шкоди за умови, що
утримання було повним або допомога, яка
надавалась утриманцю, була постійним і
основним джерелом засобів до існування
навіть коли утриманець (заявник) мав
заробіток, одержував пенсію, стипендію
тощо.

Повне утримання, згідно матеріалів
судової практики, означає відсутність
у члена сім'ї інших джерел доходів
окрім допомоги померлого. Якщо крім
допомоги, що надавалася померлим, особа
мала інші джерела доходу, то слід
встановити чи була допомога
годувальника постійним і основним
джерелом засобів до існування.

З огляду на вищевикладене, до заяви про
встановлення факту перебування
фізичної особи на утриманні мають бути
надані докази, що підтверджують факт
перебування заявника на утриманні
особи, яка померла (документи, акти,
листи ділового й особистого характеру);
докази, які встановлюють, що надані
заявнику матеріальні засоби є основним
і постійним джерелом його існування
(корінці поштових переказів, квитанцій
та інші документи, що свідчать про
одержання заявником грошей або іншої
допомоги від годувальника); довідка із
ЖЕКу або сільської ради про те, що
заявник звертався до них за одержанням
документа про перебування на утриманні
померлого, однак йому в цьому було
відмовлено через відсутність
відомостей про утримання або на тій
підставі, що заявник не був на
утриманні; документи, що свідчать про
те, що заявник був неповнолітньою або
непрацездатною особою та перебував на
утриманні спадкодавця не менше п'яти
років та одержував від нього
матеріальну допомогу, що була єдиним
джерелом засобів до існування.

Згідно тлумачення ч. ч. 1,2 ст. 36 Закону
України від 09 липня 2003 року «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», пенсія у зв'язку із
втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності у годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а у разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2
ст.32 даного Закону-незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому,
відповідно до вимог ст.36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»,
непрацездатними вважаються: чоловік
(дружина), батько, мати, якщо вони є
інвалідами або досягли пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи»; діти (у тому числі які
народилися до спливу 10 місяців з дня
смерті годувальника), які не досягли 18
років або старші цього віку, якщо вони
стали інвалідами до досягнення 18 років;
батьки і чоловік (дружина) померлого,
які не були на його утриманні, мають
право на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, якщо втратили джерело
засобів існування. З наведених норм
вбачається, що право на отримання
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника мають особи, які на день
його смерті були непрацездатними.

Згідно п. 10 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України
5.11.2005 N 22-1 та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2005 р. за N 1566/11846, до заяви про
призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника подаються документи
померлого годувальника, перелічені в
підпунктах "б"-"в" пункту 7 цього Порядку,
також надаються такі документи: ж)
документ про перебування членів сім'ї
(крім дітей) на повному утриманні
померлого годувальника чи одержання
від померлого годувальника допомоги,
що була для них постійним і основним
джерелом засобів до існування.

У відповідності до п. 18 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України
25.11.2005 N 22-1 та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2005 р. за N 1566/11846 за документ, що
засвідчує факт перебування на
утриманні непрацездатних членів сім'ї,
приймаються довідки
житлово-експлуатаційних або інших
організацій з місця проживання
(реєстрації) або довідки органів
місцевого самоврядування: для
призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника - довідка про перебування
на повному утриманні померлого
годувальника чи одержання від
померлого годувальника допомоги, яка
була постійним і основним джерелом
засобів до існування, або про спільне
проживання з годувальником на момент
його смерті.

У разі неможливості надати такі
документи факт перебування на
утриманні померлого годувальника
встановлюється у судовому порядку.

У судовому засіданні були допитані
свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які кожний
окремо показали, що ОСОБА_1 та її
померлий чоловік ОСОБА_2 мешкали разом
однією сім'єю за адресою АДРЕСА_1 та
вели спільне господарство.

Суд критично ставиться до
вищезазначених показань свідків,
оскільки дані повідомлені ними не
доводять обставин, визначених
заявником ОСОБА_1 у заяві та не вказують
на факт перебуваня її на повному
утриманні померлого чоловіка.

Таким чином, заявниця ОСОБА_1 не надала
суду підтверджуючих документів, які б
довели той факт, що вона дійсно
перебувала на утриманні померлого
годувальника та матеріальна допомога,
яку вона отримувала від померлого
чоловіка, була постійним і основним
джерелом засобів до існування.
Заявницею не надано доказів того, що
вона дійсно втратила джерело до
існування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
годувальника-чоловіка ОСОБА_2

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами по справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко - і
відеозаписів, висновків експертів

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 ЦПК
України.

В судовому засіданні заявником ОСОБА_1
не надано документів, які б
підтверджували той факт, що вона була
непрацездатною чи за станом здоров'я
чи то за віком, та матеріальна допомога,
яку одержувала від чоловіка, була для
неї єдиним та основним джерелом
існування. Документів які б
підтвердили той факт, що заявник
зверталася до певних органів місцевого
самоврядування для одержання
документа про перебування на утриманні
померлого, або відмову у видачі даної
довідки з будь-яких підстав, заявниця
суду не надала.

Отже, встановивши дійсні обставини
справи, мету встановлення факту, що має
юридичне значення, суд приходить до
обґрунтованого висновку, що вимоги
ОСОБА_1 не доведені, не обґрунтовані, а
тому підстав для їх задоволення немає.

З огляду на вимогу ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання
чоловіка та жінки у шлюбі за однією
адресою, що є на думку заявника
підставою для призначення їй пенсії
померлого чоловіка, аналізуючи зміст
вищезазначених норм законодавства,
слід зазначити, що вказаний факт не є
підставою призначення заявнику пенсії
у зв'язку із втратою годувальника в
контексті Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та не передбачає
виникнення відповідного суб'єктивного
права заявниці, а тому не відповідає
правовій природі справ про
встановлення фактів, що має юридичне
значення.

На підстав вищевикладеного та
керуючись ст. 256, ст. 259 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду від
31.05.1995 року № 5, ст. ст. 4, 10, 60, 212, 214, 215, 218,
256-259 Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересована особа - Управління
пенсійного фонду України у Зміївському
районі Харківської області про
встановлення факту проживання
чоловіка та жінки в шлюбі за однією
адресою та встановлення факту
перебування на утриманні - відмовити у
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: