Справа № 127/7457/14-ц
Провадження № 2/127/3251/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09.07.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Бойко В.
М.,

за участю секретаря Музики А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області надійшов позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики з вимогами про
стягнення на користь позивача з ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
заборгованість за договором позики від
27 травня 2013 року, в сумі 24292 гривні.
Також позивач просив суд стягнути на
його користь з відповідача судові
витрати.

Позовні вимоги аргументовані тим, що 27
травня 2013 року ОСОБА_2, позичила у
позивача 24292 (двадцять чотири тисячі
двісті дев'яносто дві) гривні, строком
до 28 грудня 2013 року, про що між
сторонами 27.05.2013 р. був складений
договір позики.

На день звернення до суду відповідач у
встановлений договором позики строк
грошові кошти позивачу не повернула і
ухиляється від виконання свого
зобов'язання. Обставини щодо звернення
до відповідачки з вимогою про
повернення боргу підтверджуються
квитанцією про відправлення поштового
повідомлення з вимогою про повернення
боргу та фіскальним чеком про
відправлення поштового повідомлення.

Позивач надав заяву про розгляд справи
без його участі, позов підтримує в
повному обсязі.

В судове засідання відповідач не
з'явився з невідомих суду причин, хоча
повідомлявся належним чином,
повідомлення про причини неявки до
суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд
ухвалив провести заочний розгляд
справи.

Судом по справі встановлені наступні
юридичні факти та відповідні їм
правовідносини:

Відповідно до договору позики від
27.05.2013р. №2 ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 суму
позики 24292 грн. Зазначену суму
позичальник ОСОБА_2 зобов'язалась
повернути ОСОБА_1 до 28.12.2013р. ( а. с. 3)

Судом встановлено, що позивач 21.02.2014р.
повідомляв відповідача про
необхідність виконання вказаного вище
договору та повернення коштів, що
підтверджується квитанцією про
відправлення поштового повідомлення з
вимогою про повернення боргу та
фіскальним чеком про відправлення
поштового повідомлення. ( а. с. 6-9)

ст. 58 ЦПК України, встановлено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

ст. 60 ЦПК України встановлено, що -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
відшкодування

збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди, відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ст. 526 ЦК України -
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно із ч.1 ст. 527 ЦК України - боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Згідно із ст. 610 ЦК України - порушення
зобов'язання є його невиконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Згідно ч. 1ст. 612 ЦК України - боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України,
боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання;
на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за
весь час прострочення, а також 3 % від
простроченої суми.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України
встановлено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов,
може бути надана розписка
позичальника.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що позивач
звертався до відповідача з вимогою про
повернення коштів за вищевказаним
договором позики.

Таким чином, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів, суд приходить до
висновку, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню, тому суд вважає
стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 зареєстрованої за адресою
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2,
заборгованість за договором позики від
27 травня 2013 року, в сумі 24292 гривні.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. При поданні позовної
заяви позивач сплатив судовий збір у
розмірі 243, 60 гривень, який слід
стягнути з відповідача на користь
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 526, 527, 530, 610, 1046, 1047, 1049, ЦК України,.
ст.ст.15, 81, 88, 209- 215, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 зареєстрованої за адресою
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2,
заборгованість за договором позики від
27 травня 2013 року, в сумі 24292 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 зареєстрованої за адресою
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2,
судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: