Справа № 464/712/14-ц
пр.№ 2/464/505/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2014 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мички
Б.Р.

при секретарі Дулюк
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за позовом Львівського комунального
підприємства «Під Зуброю» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа Львівське міське
комунальне підприємство
«Львівтеплоенерго», про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію, -

в с т а н о в и в :

Позивач ЛКП «Під Зуброю» звернулося до
суду з позовом, в якому після уточнення
позовних вимог просить стягнути
солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги, а саме
спожиту теплову енергію в сумі 2925,35грн.
В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що на
обслуговуванні ЛКП «Під Зуброю»
знаходиться будинок АДРЕСА_1 у м.
Львові, у вказаний будинок
підприємство надає послуги з
постачання теплової енергії та
гарячого водопостачання. Квартира
АДРЕСА_1 належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_1, яка в ній
зареєстрована та проживає, окрім цього
в квартирі також зареєстрована та
проживає її донька ОСОБА_2 Стверджує, що
відповідачі неналежним чином
проводять оплату наданих
житлово-комунальних послуг за спожиту
теплову енергію, внаслідок чого в них
утворилась заборгованість за період з
травня 2012 року по квітень 2014 року в сумі
2925,35грн. Відповідачам направлялись
попередження про необхідність оплати
наданих послуг, проте такі залишились
без реагування, в зв'язку з чим просить
стягнути суму заборгованості в
судовому порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала в повному
обсязі, надала пояснення аналогічні
змісту позовної заяви, зазначила, що
розрахунок плати за послуги з
теплопостачання в цілому на будинок
здійснює ЛМКП «Львівтеплоенерго», а
ЛКП «Під Зуброю» розподіляє між
мешканцями. Нарахування плати за
послуги з теплопостачання
здійснюється на підставі рішень
виконавчого комітету Львівської
міської ради. Відповідачі ж самовільно
від'єдналися від системи центрального
опалення та встановили газовий котел
та індивідуальне опалення, заізолювали
стояки центрального опалення, що є
забороненим, а тому повинні належним
чином проводити плату за
теплопостачання.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в
судовому засіданні позов заперечили,
надали пояснення аналогічні
викладеним в письмових запереченнях в
яких зазначили, що з квітня 2012 року
квартира АДРЕСА_1 від'єднана від
системи центрального опалення, в ній
встановлено індивідуальне опалення.
Ствердили, що позивачу достовірно
відомо про цей факт, однак плата за
послуги з теплопостачання
нараховується в загальному порядку, що
вважають безпідставним. Починаючи з
квітня 2012 року відповідачі фактично не
отримували та не споживали комунальних
послуг у вигляді центрального опалення
та гарячого водопостачання, а тому
просять в задоволені позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду
справи, а тому суд вважає можливим
розглядати справу у її відсутності.

Представник третьої особи ЛМКП
«Львівтеплоенерго» в судовому
засіданні позов заперечила,
покликаючись на те, що чинним
законодавством не передбачено
відключення окремої квартири у
багатоповерховому будинку від мереж
центрального опалення та гарячого
водопостачання, оскільки це може
погіршити санітарно-технічні умови
інших споживачів. Відключення
відповідачів від мережі центрального
опалення та гарячого водопостачання є
самовільним, а тому просить позов
задоволити.

Заслухавши учасників процесу,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та
проживають в АДРЕСА_1, відповідач
ОСОБА_1 являється власником зазначеної
квартири (а.с.5).

Відповідно до ст.162 ЖК УРСР плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги. До комунальних послуг
відносяться, зокрема, централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо (ст.13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків (в
редакції постанови КМ України від
24.01.2006р. №45, діє з 02.02.2006р.), ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» власники та наймачі (орендарі)
квартир зобов'язані оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно відомості про нарахування та
оплату послуги за центральне опалення,
надання якої здійснює ЛКП «Під Зуброю»,
відповідачі заборгували за центральне
опалення за період з травня 2012 року по
квітень 2014 року - 2925,35грн. (а.с.61).

Однак, як вбачається з актів комісії
ЛКП «Під Зуброю» від 26 квітня 2012 року та
від 17 березня 2014 року мешканці квартири
АДРЕСА_1 самовільно від'єдналися від
центрального опалення, встановили
котел та індивідуальне опалення,
стояки центрального опалення
заізольовані, батареї підключені до
центрального опалення відсутні (а.с.21,
29).

Як ж вбачається з листа ДП
«Містопроект» за №654/11-1 від 24.10.2013р.,
індивідуальна система опалення
квартири АДРЕСА_1 змонтована з
дотриманням діючих норм та првил, СНИП
2.04.05-91 «Отопление, вентиляция и
кондиционирование», СНИП 3.05.01-85
«Внутренние санитарно-техничиские
работы», ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки»;
приєднання котла до газопроводу і
відведення димових газів від котла
виконано з дотриманням вимог норм ДБН
В.2.5-20-2001 «Газопостачання», «Правил
безпеки систем газопостачання
України» НПАОП 0.00.-1.20-98; від'єднання
квартири №180 від системи центрального
опалення не порушує цілісності системи
центрального опалення і режиму її
роботи (а.с.41).

Так, відповідно до п.25 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року за №630, відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється в порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Судом встановлено, що позивачу було
відомо про самовільне відключення
відповідачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води, що
стверджується вищезазначеними актами
комісії ЛКП «Під Зуброю» від 26 квітня
2012 року та від 17 березня 2014 року, однак
жодних дій спрямованих на приведення
системи теплопостачання до
попереднього стану не вчинено.

Разом з тим, згідно зі ст.19 Закону
України „Про теплопостачання", яка
визначає основні принципи
господарювання у сфері
теплопостачання, споживач або суб'єкт
теплоспоживання має право вибирати
(змінювати) теплопостачальну
організацію, якщо це технічно можливо.
Ст.24 цього Закону передбачає, що захист
прав споживачів теплової енергії, а
також механізм реалізації захисту цих
прав регулюється цим Законом, Законом
України „Про захист прав споживачів",
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про
захист прав споживачів», крім інших
випадків порушень прав споживачів, які
можуть бути встановлені та доведені
виходячи з відповідних положень
законодавства у сфері захисту прав
споживачів, вважається, що для цілей
застосування цього Зкону та
пов'язаного з ним законодавства про
захист прав споживачів, права
споживача вважаються в будь-якому разі
порушеними при наданні послуги, від
якої споживач не може відмовитись, а
одержати може лише в одного виконавця.

Відносини щодо отримання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води регулюються
між власниками окремих приміщень та
постачальниками таких послуг на
підставі договорів про надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, укладеними між
конкретними споживачами та
комунальними підприємствами, які
надають такі послуги. Згідно вище
зазначених договорів виконавці, тобто
комунальні підприємства,
зобов'язуються надавати споживачам
вчасно та відповідної якості послуги з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, а споживачі
зобов'язуються своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених договором. У разі
порушення умов договору однією із
сторін договір може бути розірваний.
Однією з підстав для розірвання
договору з ініціативи споживача,
згідно п.32 «Типового договору про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення», затв.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року №630, є зникнення
потреби в отриманні послуги, чи відмова
споживача від користування послугами,
або невиконання умов договору
виконавцем.

Суд не приймає покликання позивача на
постанову КМУ від 31.10.2007 року №1268 „Про
внесення змін до правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення", затв. Постановою КМУ
від 21.07.2005 року №630, оскільки така
обмежує права відповідачів та
суперечить нормам Закону України „Про
теплопостачання", що є актом вищої
юридичної сили, а саме ст.24, відповідно
до якої споживач теплової енергії має
право на: вибір одного або декількох
джерел теплової енергії чи
теплопостачальних організацій, якщо це
можливо за існуючими технічними
умовами; приєднання до теплової мережі
відповідно до нормативно-правових
актів; отримання обсягів теплової
енергії згідно з параметрами
відповідно до договорів та стандартів.

Відповідно ж до ч.6 ст.19 Закону України
«Про теплопостачання» від 02 червня 2005
року, споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Судом достовірно встановлено та
сторонами не заперечується, що в
спірний період з травня 2012 року по
квітень 2014 року, відповідачі теплової
енергії не отримували, стояки
центрального опалення заізольовані,
батареї підключені до центрального
опалення в квартирі АДРЕСА_1 - відсутні,
а нарахування плати за послуги з
теплопостачання здійснено позивачем в
загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до переконання, що в
задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст.19, 24 Закону України
«Про теплопостачання», ст.21 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
п.32 «Типового договору про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення», затв. Постановою
Кабінету Міністрів України від 21 липня
2005 року №630, ст. 162 ЖК УРСР, ст.ст. 13, 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169,
209, 212-216, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Львівського
комунального підприємства «Під
Зуброю» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа
Львівське міське комунальне
підприємство «Львівтеплоенерго», про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному
екземплярі.