АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/3631/14
Головуючий 1 інст. -
Справа 631/1440/13-ц
Категорія - земельні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Кірсанової Л.І.,

Борової С.А.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

за апеляційною скаргою АК
«Харківобленерго»

на рішення Нововодолазького районного
суду Харківської області від 25 березня
2014 року

по справі за позовом АК
«Харківобленерго» до ОСОБА_2, третя
особа - Нововодолазька селищна рада,
про захист прав та інтересів,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Нововодолазького районного
суду Харківської області від 25 березня
2014 року відмовлено у задоволенні
позову АК «Харківобленерго».

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.
Посилається на порушення судом норм
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи. Наполягає, що відповідачем
порушені норми, що регламентують
користування охоронною зоною, а саме: у
межах опор №216-217, під проводами без
дозволу АК «Харківобленерго»
збудовано будівлю по АДРЕСА_1 4 в смт.
Нова Водолага Харківської області,
вимоги щодо усунення порушень за актом
про порушення «Правил охорони
електричних мереж» від 25.02.2011 року №7
відповідачем виконані не були.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
позовних вимог, суд з посиланням на
вимоги ст. 41 Конституції України,
виходив з того, що вказані вимоги
позивача порушують право відповідача
щодо володіння, користування та
розпорядження своєю власністю.

Судова колегія вважає, що такий
висновок відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Підтверджено наявними у справі
доказами та цей факт позивачем не
спростовано, що рішенням виконавчого
комітету Нововодолазької селищної
ради народних депутатів 14.02.1984 року
відповідачу надано в безстрокове
користування земельну ділянку з земель
селищної забудови по АДРЕСА_2
Харківської області площею 1200 кв.м.

13.03.1984 року ОСОБА_2 отримав дозвіл на
будівництво, план забудови земельної
ділянки, та 10.03.1984 року складено акт
виділу земельної ділянки в натурі,
тобто позивач набув право користування
земельною ділянку відповідно до вимог
ст. 19 ЗК України в редакції 1992 року.

27.12.2012 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво на
право власності на нерухоме майно.

За даними технічного паспорту
позивачеві на праві власності належить
житловий будинок літ. «А», підвал,
прибудова, ґанок, сарай, збудовані в 1987
році, вбиральня, колодязь, огорожа,
ворота з хвірткою, збудовані в 1986 році.

Будівництво сараю здійснено
відповідачем відповідно до дозволів на
будівництво від 13.03.1984 року, плану
забудови земельної ділянки, рішення
Нововодолазької селищної ради
народних депутатів від 14.02.1984 року та
технічного паспорту.

Вказані обставини справи свідчать про
те, що відповідач у встановленому ст. 19
ЗК України в редакції земельного
Кодексу 1992 року, діючому на час надання
йому в користування зазначеної
земельної ділянки набув право на
користування нею.

Матеріали справи також свідчать про те,
та цей факт відповідачем не
заперечується, що з 1968 року АК
«Харківобленерго» належить
високовольтна повітряна лінія
електропередачі (далі -ПЛ) 10 кВ «Н.
Водолага», інвентарний № 565484, що
проходить по АДРЕСА_1 Харківської
області, тобто ця лінія
електропередачі існувала як на час
надання відповідачу в користування
зазначеної земельної ділянки, так і на
час набуття відповідачем права
власності на зазначений житловий
будинок та надвірні будівлі.

Правомірність набуття відповідачем
права користування зазначеною
земельною ділянкою та набуття ним
права власності на спірний сарай
позивачем не оспорюється.

Згідно до вимог ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом. Непорушність
права власності також закріплена в ст.
41 Конституції України.

В ч.2 ст. 13 ЦК України встановлено, що при
здійсненні своїх прав особа
зобов*язана утримуватись від дій, які
могли б порушити права інших осіб.

Звернення ж позивача у суд з позовом за
захистом свого права власності на
вказану лінію електропередач шляхом
знесення відповідачем сараю, який є
його приватною власністю та
розташована на земельній ділянці, яка у
встановленому законом порядку надана
йому у користування, порушує його права
встановлені зазначеними нормами
матеріального права як власника
спірної будівлі та землекористувача
земельної ділянки на якій розташована
зазначена будівля.

За таких обставин суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Доводи, викладені позивачем в
апеляційній скарзі, вказаних висновків
суду не спростовують та не дають
підстав для скасування чи зміни
ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене судова колегія
приходить до висновку про залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу АК
«Харківобленерго» відхилити.

Рішення Нововодолазького районного
суду Харківської області від 25 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -