Провадження №2/761/4711/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Кравець
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду м.
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу. Позовні
вимоги обґрунтовує тим, що 21 червня 2012
року між позивачем та відповідачем був
укладений Договір позики грошових
коштів, який посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_3 За вказаним
договором позивач надав відповідачу
позику в сумі 20 000 доларів 00 центів США,
терміном до 30 липня 2012 року.
Крім того, 25 червня 2012 року між
позивачем та відповідачем був
укладений ще один Договір позики
грошових коштів, згідно якого
відповідач отримав від позивача
позику в сумі 6 000 доларів 00 центів,
терміном до 01 липня 2012 року. Факт
передачі грошей за даним договором
підтверджується розпискою відповідача
про отримання останнім грошових
коштів. При цьому, протягом
липня-листопада 2013 року відповідач
повернув позивачу 6 000 доларів 00 центів
США і після цього зник та на зв'язок не
Разом з тим, 19 березня 2014 року позивач
звернувся до відповідача з вимогою про
повернення грошових коштів, проте,
відповідач навмисно не хоче отримувати
листи на поштовому відділенні. При
цьому, завдяки постійним телефонним
дзвінкам щодо погашення
заборгованості, відповідач протягом
квітня 2014 року повернув позивачу
незначну частину боргу у розмірі 850
доларів 00 центів США і по сьогоднішній
день ухиляється від повернення решти
На підставі зазначеного позивач просив
суд позов задовольнити та стягнути з
відповідача борг за договором позики,
що в гривневому еквіваленті становить -
222 331 грн. 50 коп., а також судові витрати
по сплаті судового збору, які були
сплаченні позивачем при поданні позову
до суду.
Позивач та її представники в судове
засідання не з'явилися, представником
позивача ОСОБА_4 в подано до суду заяву,
в якій вона просить справу розглядати у
її відсутність, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, зазначила,
що проти заочного розгляду справи не
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи, в розумінні ч. 5 ст. 74, ч. 8 ст. 76
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України),
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що представник
позивача проти заочного розгляду
справи не заперечує, суд, на підставі ч.
1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК
України, постановив ухвалу про заочний
розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України) за
договором позики позикодавець передає
позичальникові у власність гроші або
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду і якості. Договір позики
вважається укладеним у момент передачі
грошей або речей.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Як встановлено в судовому засіданні, 21
червня 2012 року між позивачем та
відповідачем було укладено Договір
позики, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с. 5-7).
Згідно умов даного Договору позивач
надав відповідачу позику в розмірі 162 200
грн. 00 коп., що на день передачі грошей є
еквівалентом 20 000 доларів 00 центів США,
а відповідач прийняв на себе
зобов'язання повернути суму позики до 30
липня 2012 року.

Крім того, 25 червня 2012 року між
позивачем та відповідачем було
укладено ще один Договір позики, згідно
якого позивач надав відповідачу позику
в розмірі 6 000 доларів 00 центів США, а
відповідач прийняв на себе
зобов'язання повернути суму позики до 01
липня 2012 року, що підтверджується
розпискою відповідача (а.с. 8).

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Проте, як встановлено в судовому
засіданні, у встановлений сторонами
строк та по теперішній час відповідач
не виконав повністю своїх зобов'язань
за договорами позик та повернув
позивачу лише частину боргу, а саме:
позику, отриману 25 червня 2012 року, у
сумі 6 000 доларів 00 центів США та в
рахунок повернення суми позики,
отриманої 21 червня 2012 року, 850 доларів 00
центів США.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, оскільки в судовому
засіданні знайшла своє підтвердження
та обставина, що відповідач не виконав
своїх зобов'язань за Договором позики
від 21 червня 2012 року щодо повернення
позивачеві суми позики, суд вважає, що
заявлені позивачем вимоги є
обґрунтованими і такими, що
ґрунтуються на вимогах закону.

Проте, перевіривши у судовому
засіданні правильність розрахунків,
наведених позивачем у позовній заяві,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
неповернуту суму позики у розмірі 152 220
грн. 22 коп.

Так, відповідно до ст. 533 ЦК Украхни
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Як вбачається з Договору позики від 21
червня 2012 року, позивач надав
відповідачу позику у гривні у розмірі
162 000 грн. 00 коп., з яких відповідач
повернув позивачу: 06 квітня 2014 року - 50
доларів 00 центів США (а.с 24), що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
на день повернення становить 580 грн. 06
коп.; 07 квітня 2014 року - 500 доларів 00
центів США (а.с. 23), що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ на день
повернення становить 5 825 грн. 48 коп.; 22
квітня 2014 року - 300 доларів 00 центів США
(а.с. 25), що в гривневому еквіваленті за
курсом НБУ на день повернення
становить 3 374 грн. 24 коп.

На підставі зазначеного, сума позики,
яка підлягає стягненню з відповідача
становить - 152 220 грн. 22 коп.
(162000-(580,06+5825,48+3374,24)=152220,22).

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 1 522 грн. 20
коп., які сплачено позивачем за подання
позову до суду, виходячи із суми
позовних вимог, які задоволено судом.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.
525, 526, 530, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України та
керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 76, 88, 169, 179,
208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики у
розмірі 152 220 грн. 22 коп. та судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
1 522 грн. 20 коп., а всього загальною сумою
153 742 (сто п'ятдесят три тисячі сімсот
сорок дві) грн. 42 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

С у д д я: