________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/800/14-ц
Провадження № 2/520/3016/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом прокурора Київського району
м.Одеси в інтересах держави в особі
Одеської міської ради, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області до
Виконавчого комітету Одеської міської
ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Комунальне підприємство "Бюро
технічної інвентаризації" Одеської
міської ради, Реєстраційна служба
Одеського міського управління юстиції
про визнання недійсним свідоцтва про
право власності та договору
купівлі-продажу, скасування державної
реєстрації в редакції від 07 квітня 2014
року.

ВСТАНОВИВ:

27.01.2014 року позивач звернувся з позовом
до суду, який в подальшому уточнив та
згідно редакції від 07.04.2014 року (а.с.58-62)
просив ухвалити рішення, яким визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на нежитлову будівлю,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, видане
виконавчим комітетом Одеської міської
ради серія САЕ №572922 ОСОБА_1. Визнати
недійсним договір купівлі - продажу від
28.01.2014, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрований в
реєстрі за № 132. Визнати незаконним та
скасувати рішення про державну
реєстрацію права власності на
нежитлову будівлю, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 від 28.01.2014
№4448161. Визначити порядок виконання
судового рішення, вказавши, що воно є
підставою для скасування
Реєстраційною службою Одеського
міського управління юстиції
(вул.Старицького, 10-а, м.Одеса, 65036)
реєстрації права власності ОСОБА_2 на
нежитлову будівлю загальною площею
147,6кв.м., розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивував тим, що
прокуратурою Київського району м.
Одеси встановлено, що заочним рішенням
Київського районного суду м.Одеси від
02.12.2011 по справі №2-6806/11 за гр. ОСОБА_1
визнано право власності на на
нежитлову будівлю загальної площею 147,6
кв.м. (основна площа - 144,4кв.м., підсобна -
3,2 кв.м.), розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Одеської області від 05.02.2013 по справі
№22ц- 785/1066/13 апеляційну скаргу
заступника прокурора Київського
району м.Одеси задоволено, заочне
рішення Київського районного суду
м.Одеси від 02.12.2011 по справі №2-6806/2011
скасовано, відмовлено у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Одеської міської ради.

Позивач стверджує що рішення суду, яке
стало підставою для незаконної
реєстрації права власності на вказану
нежитлову будівлю за ОСОБА_1, скасовано,
належних дозвільних та проектних
документів на будівництво відповідач
не має, будівля була збудована на
земельній ділянці, яка для цього не
відводилась, у зв'язку з чим звернувся
до суду з даним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду
сповіщені належним чином у порядку
ст.74, 76, 77 ЦПК України.

В судовому засіданні представник
прокуратури позов підтримав в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Представник Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області та представник
Одеської міської ради у судове
засідання не з'явились, про час, дату та
місце розгляду справи сповіщались
належним чином, причини неявки суду не
повідомили.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник у
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позову, посилаючись на
його безпідставність.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
вважала позов необґрунтованим та
просила у його задоволенні відмовити.

Представник третьої особи
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції та
представник третьої особи
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради у судове засідання не
з'явились, про час, дату та місце
розгляду справи сповіщались належним
чином, причини неявки суду не
повідомили.

Суд, вислухавши сторін, оглянувши
матеріали по справі, вважає що позовні
вимоги Прокуратури підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
заочним рішенням Київського районного
суду м.Одеси від 02.12.2011 по справі №2-6806/11
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Одеської міської
ради про визнання права власності та
визнано за ОСОБА_1 право власності на
нежитлову будівлю загальної площею 147,6
кв.м. (основна площа - 144,4кв.м., підсобна -
3,2 кв.м.), розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, вказано, що дане рішення суду є
підставою для реєстрації за ОСОБА_1
права власності на нежитлову будівлю
загальною площею 147,6 кв.м. (кв.м. 12).

На підставі вищевказаного судового
рішення КП «ОМБТІ та РОН» 28.12.2011
р.зареєстровано право власності на
вказану нежитлову будівлю за №35704666 за
ОСОБА_1 (а.с. 14).

Не погодившись з даним рішенням суду,
прокуратурою Київського району м.Одеси
в інтересах держави в особі Одеської
міської ради була подана апеляційна
скарга.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 05.02.2013 по справі
№22ц-785/1066/13 апеляційну скаргу
заступника прокурора Київського
району м.Одеси було задоволено, заочне
рішення Київського районного суду
м.Одеси від 02.12.2011 по справі №2-6806/2011
скасовано, відмовлено у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Одеської міської ради про
визнання права власності на нежитлову
будівлю загальною площею 147,6кв.м.
(основна площа - 144,4кв.м., підсобна - 3,2
кв.м.), розташовану за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 13).

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач посилається на те, що підставою
реєстрації права власності ОСОБА_1 на
вищевказану нежитлову будівлю є
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 02.12.2011 року, яке рішенням
апеляційного суду Одеської області від
05.02.2013 року скасовано.

Крім того представник прокуратури
вказує на те, що декларація про
готовність об'єкту по АДРЕСА_1 до
експлуатації від 26.01.2012 року була
скасована так як містила неправдиві
відомості.

Однак, суд не може погодитися з
вказаними твердження позивача і вважає
їх необгрунтованими та безпідставними,
виходячи з наступного.

26.01.2012 року Інспекцією ДАБК в Одеській
області за № ОД 8 зареєстровано
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації: «Нежитлові приміщення
АДРЕСА_1», замовник будівництва фізична
особа - підприємець ОСОБА_1, категорія
складності - ІІ (а.с. 15-17).

29 лютого 2012 року ОСОБА_1 було видано
Свідоцтво про право власності на
нежитлову будівлю, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, та в цілому
складається з будівлі, загальною
площею 147, 6 кв.м., основною площею 144,4
кв.м. (а.с. 20).

15.11.2013 року начальником Інспекції ДАБК
в Одеській області видано Наказ №153
«Про скасування реєстрації декларації
про готовність об'єкта до
експлуатації», відповідно до якого
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації «Нежитлові приміщення
АДРЕСА_1» за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровану за № ОД 8 від 26.01.2012
року, замовник будівництва фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 -скасовано.

Так «Порядком прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів», затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України № 461 від
13.04.2011 року з подальшими змінами, а саме
п. 29 передбачено, що у разі виявлення
Інспекцією недостовірних даних
(встановлення факту, що на дату
реєстрації декларації інформація, яка
зазначалася в ній, не відповідала
дійсності, та/або виявлення
розбіжностей між даними, зазначеними у
декларації), наведених у
зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема, якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту або
будівельного паспорта, реєстрація
такої декларації підлягає скасуванню
Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію
декларації шляхом видачі відповідного
наказу та виключає запис про її
реєстрацію з єдиного реєстру протягом
п'яти робочих днів з дня виявлення
факту подання недостовірних даних,
наведених у декларації, які є підставою
вважати об'єкт самочинним
будівництвом. Інспекція скасовує
реєстрацію декларації за рішенням суду
про скасування реєстрації декларації,
що набрало законної сили. Про
скасування реєстрації декларації
замовник письмово повідомляється
протягом трьох робочих днів з дня її
скасування.

Після скасування реєстрації
декларації замовник має право повторно
подати її згідно з вимогами,
встановленими законодавством (порядок
доповнено розділом згідно з постановою
КМ № 918 від 30.10.2013 року).

Не погоджуючись з даним наказом та
вважаючи його протиправним, ОСОБА_1
звернулась з адміністративним позовом
до суду, в результаті чого Одеський
окружний адміністративний суд 27
березня 2014 року виніс постанову, якою
визнав протиправним та скасував Наказ
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області №153 «Про скасування
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації» від 15.11.2013 року
(а.с. 83-87).

Суд враховує той факт, що вищевказана
декларація в судовому порядку
скасована не була, однак бере до уваги,
що вона була видана ФОП ОСОБА_1, а
свідоцтво про право власності на
нежитлову будівлю, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, видане ОСОБА_1 як
фізичній особі.

Крім того, в декларації про готовність
об`єкта до експлуатації від 26.01.2012 року,
яка стала підставою для видачі
оскаржуваного свідоцтва, у якості
проектної документації (будівельний
паспорт) та інформації про дозвільні
документи (повідомлення про початок
виконання будівельних робіт,
декларація про початок виконання
будівельних робіт, інші документи) -
пункти 9 та 10 -зазначено рішення
Київського районного суду м. Одеси від
02.12.2011 року, яке було скасовано.

Також суд звертає увагу на те, що
Договір оренди земельної ділянки
розташованої по АДРЕСА_1 від 20.12.2006 року
було укладено між Одеською міською
радою та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1, і він взагалі не може вважатись
належним підтвердженням того, що
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1
виділялась відповідачці саме для
будівництва нежитлової будівлі площею
147,6 кв.м.

Таким чином залишилось незрозумілим,
чим керувався виконавчий комітет
Одеської міської ради під час видачі
Свідоцтва про право власності на
нежитлову будівлю гр. ОСОБА_1, як
фізичній особі, а від так вказане
свідоцтво має бути визнане недійсним, а
реєстрація права власності на спірний
об'єкт за ОСОБА_1 - скасована.

Крім того, 28 січня 2014 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 було
посвідчено договір купівлі-продажу,
згідно п.1 якого ОСОБА_1 продала, а
ОСОБА_2 прийняла у власність нежитлову
будівлю за АДРЕСА_1 (а.с. 66-67).

Згідно ч. 1 ст.215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною вимог, як
встановлені частиною першою ст.203
Цивільного кодексу України.

Недійсний правочин - це правочин, що не
відповідає вимогам Закону отже, умови
чинності правочину одночасно є умовами
його дійсності.

Відповідно до ч.І ст.203 Цивільного
кодексу України зміст правочину ш може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства.

Щоб правочин вважався чинним, а
відповідно і правомірним, при його
вчиненні мають бути дотримані умови
законності змісту правочину.

Зміст правочинів, відповідно до ч.І
ст.203 Цивільного кодексу України не
повинен порушувати положень як
законів, так і інших
нормативно-правових актів, прийнятих
на основі Конституції України.

Згідно ст.655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власністі
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст.658 ЦК України право
продажу товару, крім випадки
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належиті
власникові товару.

Таким чином договір купівлі-продажу
від 28.01.2014 року спірної будівлі
укладено з порушенням вимог
законодавства.

Виходячи з наведеного, договір
купівлі-продажу від 28.01.2014року,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, слід визнати недійсним.

Згідно приписів ст.216 Цивільного
кодексу України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Згідно до ст.3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав на нерухоме
майно проводиться органом державної
реєстрації прав, а саме Реєстраційною
службою Одеського міського управління
юстиції.

Відповідно до ст.8 Закону до
повноважень органу державної
реєстрації прав належить проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень.

Згідно ст.26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» записи
до Державного реєстру прав вносяться
на підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення
суду рішення про державну реєстрацію
прав до Державного реєстру прав
вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

Відповідно до ст.121 Конституції України
представництво інтересів держави в
суді покладається на органи
прокуратури України.

Державні інтереси закріплюються, як
нормами Конституції України, так і
нормами інших правових актів. Інтереси
держави відрізняються від інтересів
інших учасників суспільних відносин. В
основі державних інтересів є потреба у
здійсненні загальнодержавних дій,
програм, спрямованих на охорону землі,
як національного багатства.

З урахуванням вищевказаних норм
законодавства суд дійшов до висновку,
що позов прокурора Київського району
м.Одеси в інтересах держави в особі
Одеської міської ради, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області
обгрунтований, заявлений відповідно до
чинного законодавства, а від так
підлягає задоволенню в повному обсязі,
так як в матеріалах справи відсутні
будь-які докази того, що нежитлова
будівля за адресою: АДРЕСА_1 у
встановленому законом порядку була
введена в експлуатацію, а її
будівництво здійснено відповідачем за
наявності дозволу на виконання
будівельних робіт та відведеній для
цього земельній ділянці, у зв`язку з чим
свідоцтво про право власності на
нежитлову будівлю від 29.02.2012 року не
може вважатись таким, що відповідає
вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись
ст.16, 328, 330, 388, ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ :

Позов прокурора Київського району
м.Одеси в інтересах держави в особі
Одеської міської ради, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області до
Виконавчого комітету Одеської міської
ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Комунальне підприємство "Бюро
технічної інвентаризації" Одеської
міської ради, Реєстраційна служба
Одеського міського управління юстиції
про визнання недійсним свідоцтва про
право власності та договору
купівлі-продажу, скасування державної
реєстрації в редакції від 07 квітня 2014
року - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на нежитлову будівлю,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, видане
виконавчим комітетом Одеської міської
ради серія САЕ №572922 ОСОБА_1.

Визнати недійсним договір купівлі -
продажу від 28.01.2014, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 132.

Визнати незаконним та скасувати
рішення про державну реєстрацію права
власності на нежитлову будівлю,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_2 від 28.01.2014 №4448161.

Визначити порядок виконання судового
рішення, вказавши, що воно є підставою
для скасування Реєстраційною службою
Одеського міського управління юстиції
(вул.Старицького, 10-а, м.Одеса, 65036)
реєстрації права власності ОСОБА_2 на
нежитлову будівлю загальною площею
147,6кв.м., розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Київський
районний суд м.Одеси.

Суддя
Куриленко О. М.