АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1803/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 47 Первак М.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Пономаренко В. В. РІШЕННЯ
09 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПономаренка В.
В.суддівГончар Н. І. , Ювшина В. І. при
секретаріБражнюк О.В. за участю:
представника відповідача Мельника
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника Товариства з
обмеженою відповідальністю «Березино»
- Мельника Романа Анатолійовича на
рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 19 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Березино» про
витребування земельної ділянки (паю) з
чужого незаконного користування, -

в с т а н о в и л а :

04 березня 2014 року ОСОБА_7 звернулась до
суду з позовом до ТОВ «Березино» про
витребування земельної ділянки з
чужого незаконного володіння,
мотивуючи свої вимоги тим, що вона є
власником земельної ділянки для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
межах Червонокутської сільської ради,
Жашківського району, Черкаської
області.

01.06.2008 року між позивачем та ТОВ
«Березино» було укладеного договір
оренди землі, який зареєстрований
Жашківським районним відділом
Черкаської регіональної філії ДЗК 07
травня 2009 року за № 4, з терміном
дії до 01.01.2014 року.

В період дії договору підприємство не
добросовісно виконувало умови
договору. Тому 13.08.2013 року ОСОБА_7
звернулась із письмовим повідомленням
до ТОВ «Березино», що вона не бажає
продовжувати договір оренди з
підприємством та просила повернути
земельну ділянку після закінчення
договору оренди. З такими проханнями
позивач зверталася до підприємства
неодноразово, однак лише в грудні 2013
року на її адресу надійшов
лист-повідомлення з проханням укласти
новий договір оренди на нових умовах, а
саме збільшено орендну плату до 6,4 %.
Позивач, вважає, що підприємство
втратило своє переважне право на
поновлення договору, оскільки порушило
п. 8 договору оренди землі від 01.06.2008
року та не вчасно звернулося до неї з
пропозицією.

На даний час ТОВ «Березино» незаконно
утримує земельну ділянку, та не дає
позивачу можливості використовувати
її самостійно, чим порушує її законні
права та інтереси.

Враховуючи наведене, позивачка просила
суд зобов'язати ТОВ «Березино»
звільнити належну їй земельну ділянку
та не чинити перешкод в користуванні
нею.

Рішенням Жашківського районного суду
Черкаської області від 19 березня 2014
року позов задоволено.

Зобов'язано ТОВ «Березино» звільнити
земельну ділянку (кадастровий номер
:01:001:0421) площею 3,09 га, яка належить
ОСОБА_7 на праві власності, згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯБ № 172427,
виданого 05.10.2004 року Жашківською
райдержадміністрацією і знаходиться в
межах Червонокутської сільської ради,
Жашківського району, та не вчиняти
перешкод в користуванні земельною
ділянкою.

Стягнуто з ТОВ «Березино» на користь
ОСОБА_7 243,60 грн. судового збору та 2500
грн. за надання правової допомоги.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ТОВ «Березино» - Мельник
Р.А. оскаржив його в апеляційному
порядку, та посилаючись на його
невідповідність нормам матеріального
та процесуального права, просить суд
скасувати рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляції, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає не у повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4)порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7,
суд першої інстанції прийшов до
висновку про те, що відповідач
незаконно продовжує використовувати
земельну ділянку позивача, договір
оренди якої закінчився, так як про
намір продовжити його дію орендар не
повідомив орендодавця належним чином.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції щодо
позовних вимог в частині витребування
земельної ділянки. Разом з тим, вважає
його незаконним в частині стягнення
судових витрат на правову допомогу,
оскільки воно ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Встановлено, що відповідно до
державного акту про право приватної
власності на землю серії ЯБ № 172427 від 05
жовтня 2004 року, ОСОБА_7 є власником
земельної ділянки, яка розташована в
межах Червонокутської сільської ради,
Жашківського району (а.с.5).

01.06.2008 року між позивачем та ТОВ
«Березино» було укладеного договір
оренди землі, який зареєстрований
Жашківським районним відділом
Черкаської регіональної філії ДЗК від
07.05.2009 року за № 14 (а.с. 6-7).

Договір укладено терміном до 01.01.2014
року (п.8Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
землі припиняється у разі закінчення
строку, на який його було укладено.

13 серпня 2013 року позивачем була
направлена відповідачу заява про
припинення Договору після спливу його
дії, оскільки підприємство не
добросовісно виконувало умови
договору (а.с. 10).

Статтею 33 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що по закінченню
строку, на який було укладено договір
оренди землі, орендар, який належно
виконував обов'язки за умовами
договору, має переважне право перед
іншими особами на укладення договору
оренди землі на новий строк (поновлення
договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і , за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

В п.8 Договору оренди землі також
зазначено, що у разі поновлення
договору на новий строк орендар
повинен не пізніше ніж за 90 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

Проте, орендар не повідомляв
орендодавця в установлений строк про
переважне право на укладення договору
оренди землі, проект додаткової угоди
також не направляв.

Лише в грудні 2013 року позивач одержала
від відповідача лист-повідомлення з
пропозицією укласти новий договір
оренди з виплатою орендної плати в
розмірі 6,4% від нормативної грошової
оцінки. Проект додаткової угоди
позивачу не був направлений.

10 грудня 2013 року нею повторно передано
підприємству та ним же зареєстровано
лист-повідомлення про небажання
поновлювати договір оренди землі
(а.с.11).

04.01.2014 року позивач підтвердила своє
рішення про відмову продовжити дію
договору про оренду землі з
відповідачем та попросила передати їй
земельну ділянку за актом
прийому-передачі в термін до 31 січня 2014
року.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про
оренду землі» передбачено, що у разі
припинення або розірвання договору
оренди землі орендар зобов'язаний
повернути орендодавцеві земельну
ділянку на умовах, визначених
договором. Орендар не має права
утримувати земельну ділянку для
задоволення своїх вимог до
орендодавця.

Тому суд першої інстанції правильно
прийшов до висновку про задоволення
позову.

Договір про користування земельними
частками (паями) на умовах обміну від 19
березня 2014 року, укладений між ТОВ
«Березино» і СФГ «Пащенко» (а.с. 31) при
вирішенні даного спору не може бути
взятий до уваги.

Так, відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію, передати
майно (виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання має
ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 510, 511 ЦК України,
сторонами у зобов'язанні є боржник і
кредитор. Зобов'язання не створює
обов'язку для третьої особи. У випадках,
встановлених договором, зобов'язання
може породжувати для третьої особи
права щодо боржника та (або) кредитора .

Відповідно до вказаного договору від 19
березня 2014 року власник земельної
ділянки не є стороною договору. В
договорі не встановлено для власника
земельної ділянки будь-яких обов'язків.
Тому цей договір ніяк не впливає на
повернення земельної ділянки позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що 03
березня 2014 року позивач надав
довіреність ОСОБА_8 для участі в
розгляді справи як представника
позивача (а.с.18).

11 травня 2013 року між позивачем і
приватним підприємцем ОСОБА_8 укладено
договір про надання правової допомоги
(а.с.19).

Згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру від 20.02.2014 року
позивачем сплачено приватному
підприємцю ОСОБА_8 2 500 грн. (а.с. 13).

Відомості про те, що остання була
допущена до участі в розгляді справи
ухвалою суду як особа, що надає правову
допомогу, відсутні.

11 березня 2014 року ОСОБА_8 звернулася до
суду із клопотанням, як представник
позивача про розгляд справи за її
відсутності (а.с. 17).

Таким чином, ОСОБА_8 приймала участь у
розгляді справи як представник
позивача за довіреністю із
повноваженнями представника,
передбаченими ст. 44 ЦПК України, суд не
постановляв ухвалу про допуск до
участі у справі ОСОБА_8, як особи, яка
надає правову допомогу. Документ про
те, що ОСОБА_8 є фахівцем у галузі права
у матеріалах справи відсутній.

За таких обставин, відсутні підстави
стягувати із відповідача на користь
позивача витрат на правову допомогу в
розмірі 2 500 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
вирішенні спору неповно з'ясовано та
перевірено вказані обставини та
прийнято в цій частині незаконне
судове рішення, а тому рішення підлягає
до зміни в частині стягнення судових
витрат.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,314,316,317,319 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Березино» - Мельника
Романа Андрійовича - задовольнити
частково.

Рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 19 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Березино» про
витребування земельної ділянки (паю) з
чужого незаконного користування -
змінити в частині стягнення судових
витрат.

Зменшити розмір судових витрат,
стягнутих із Товариства з обмеженою
відповідальністю «Березино» на
користь ОСОБА_7 до 243 грн. 60 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає чинності одразу після
проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :