27.06.2014 Справа № 756/4380/14-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________
Ун. №756/4380/14-ц
Справа №2-о/756/121/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Диби
О.В.

при секретарі
Підгородецька О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа:
Управління пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
встановлення факту перебування на
утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про
встановлення факту перебування на
утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою переходу на
пенсію по втраті годувальника. В своїй
заяві посилалась на те, що вона
перебуває на пенсії з 01.02.2013 року та
отримує пенсію за віком в розмірі 997,37
грн. на місяць, і на момент смерті
ОСОБА_2 перебувала на його утриманні,
оскільки розмір його пенсії значно
перевищував розмір доходу заявника.
Крім того вказувала на те, що у зв'язку
із необхідністю постійного догляду за
померлим ОСОБА_2, вимушена була
працювати неповний робочий день, а в
період з 01.10.2008 року по 30.01.2009 року
взагалі вимушена була звільнитися.

В судовому засіданні представник
заявника підтримав вимоги поданої
заяви та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в
судове засідання не з'явився. Про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. Його неявка не є
перешкодою для розгляду поданої заяви.

Вислухавши пояснення представника
заявника, повно та всебічно дослідивши
наявні в матеріалах справи докази у їх
сукупності, суд вважає встановленими
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, між
заявником та ОСОБА_2 26.02.1988 року був
зареєстрований шлюб.

Згідно довідки КП «Житлосервіс
«Приозерне» Оболонського району м.
Києва ЖЕК - 506 заявник та ОСОБА_2 з
грудня 2006 року по серпень 2009 року
спільно проживала в квартирі АДРЕСА_1.

З довідки до акту огляду МСЕК від 10.07.2009
року вбачається, що померлому ОСОБА_2
було присвоєно першу групу
інвалідності з 06.07.2009 року у зв'язку із
захворюванням, пов'язаного з роботами
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до свідоцтва про смерть,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

З пенсійного посвідчення заявника
вбачається, що він є пенсіонером та
отримує пенсію за віком з 01.02.2013 року.

21.10.2013 року заявник звернувся із заявою
до заінтересованої особи про
переведення його на пенсію у зв'язку із
втратою годувальника, однак листом від
25.10.2013 року йому було відмовлено в її
задоволенні, оскільки заявником не
було надано всіх необхідних документів
на підтвердження факту перебування
заявника на утриманні померлого ОСОБА_2

Посилаючись на те, що померлий ОСОБА_2
отримував значний розмір пенсії, а
заявник отримував незначний дохід та
знаходився на його утриманні, просив
встановити факт перебування його на
утриманні померлого ОСОБА_2

Як на підставу для задоволення заяви
представник заявника вказував на те, що
оскільки померлий ОСОБА_2 потребував
постійного догляду, заявник не мав
змоги працювати повний робочий день,
отримував незначний дохід, тому
фактично знаходився на утриманні
ОСОБА_2 Крім цього заявник вказував на
те, що її син отримує пенсію по втраті
годувальника в розмірі 5000 грн. на
місяць, що також свідчить про
перебування заявника на утриманні
померлого ОСОБА_2

Разом із тим, суд не може погодитися із
позицією заявника виходячи із
наступного.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995, № 5
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» судам необхідно мати на
увазі, що встановлення факту
перебування особи на утриманні
померлого має значення для одержання
спадщини, призначення пенсії або
відшкодування шкоди (п. 2 ст. 273 ЦПК), якщо
допомога, яка надавалась, була для
заявника постійним і основним джерелом
засобів до існування. Одержання
заявником заробітку, пенсії, стипендії,
інших доходів не є підставою для
відмови у встановленні факту
перебування на утриманні, коли суд
встановить, що основним і постійним
джерелом засобів до існування була для
заявника допомога з боку особи, яка
надавала йому утримання.

Видана відповідним органом довідка про
те, що за його даними особа не
перебувала на утриманні померлого, не
виключає можливості встановлення в
судовому порядку факту перебування на
утриманні. Така довідка оцінюється
судом за правилами ст. 62 ЦПК.

При вирішенні заяв про встановлення
факту перебування на утриманні
необхідно враховувати, що:

- за загальним правилом право на пенсію
в разі смерті годувальника мають
непрацездатні члени сім'ї
годувальника, які були на його
утриманні (ст. 37 Закону України "Про
пенсійне забезпечення");

- для встановлення факту перебування на
утриманні з метою оформлення права на
спадщину необхідно, щоб утриманець був
непрацездатним на день смерті
спадкодавця і перебував на утриманні
останнього незалежно від родинних чи
шлюбних відносин з ним (ст. 531
Цивільного кодексу України (ЦК)) не
менше одного року.

- для встановлення факту перебування на
утриманні при відшкодуванні шкоди в
разі втрати годувальника не має
значення чи знаходився непрацездатний
утриманець в родинних чи шлюбних
відносинах з годувальником (статті 456,
457, 461 ЦК).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
в разі втрати годувальника мають
непрацездатні члени сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні (стаття 38). При цьому дітям
пенсії призначаються незалежно від
того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого,
які не були на його утриманні, також
мають право на пенсію, якщо згодом
втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї
вважаються:

а) діти, брати, сестри й онуки, які не
досягли 18 років або старші цього віку,
якщо вони стали інвалідами до
досягнення 18 років, при цьому брати,
сестри й онуки - за умови, якщо вони не
мають працездатних батьків;

б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо
вони є інвалідами або досягли
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування";

Згідно із ч.1 ст. 38 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» члени сім'ї
померлого вважаються такими, що були на
його утриманні, якщо вони були на його
повному утриманні або одержували від
нього допомогу, яка була для них
постійним і основним джерелом засобів
до існування.

З наданої заявником індивідуальної
відомості про застраховану особу
вбачається, що заявник до смерті ОСОБА_2
працювала та отримувала дохід, розмір
якого змінювався в залежності від
періоду його нарахування та фактично
відповідав розміру середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсії в період її нарахування.

З наданої заінтересованою особою на
запит суду довідки від 17.06.2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 перебував на
обліку УПФУ в Оболонському районі м.
Києва і одержував пенсію в розмірі 2792,46
грн. з 01.10.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009
року по 30.01.2009 року в розмірі 1879,46 грн.

В той же час, середньомісячний дохід
заявника в 2009 році становив 1811,41 грн., що
не може свідчити про те, що заявник
перебував на повному утриманні
померлого ОСОБА_2, оскільки докази, які
наявні в матеріалах справи даного
факту не підтверджують.

Суд звертає увагу на те, що в судовому
засіданні не знайшло свого
підтвердження посилання представника
заявника на те, що суд для вирішення
питання перебування заявника на
утриманні померлого ОСОБА_2 повинен
звернути увагу на ту обставину, що син
померлого отримує пенсію по втраті
годувальника в розмірі 5000 грн. на
місяць, оскільки дані посилання не
підтверджені жодним доказом, який
міститься в матеріалах справи.

Таким чином, на підставі
вищенаведеного та керуючись Законом
України «Про пенсійне забезпечення»,
ст. ст. 57 - 61, 209, 212 -215, 256, 259 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересована особа: Управління
пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
встановлення факту перебування на
утриманні - відмовити;

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва протягом 10 днів з дня його
проголошення через Оболонський
районний суд м. Києва. У разі якщо особи,
які беруть участь у справі не були
присутні під час ухвалення рішення,
апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з моменту
його отримання.

Суддя:
О.В. Диба