Справа № 133/1955/13
РІШЕННЯ

Іменем України

07.07.2014 року.

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Сороки
Д.В.

при секретарі Карій
А.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Козятині

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільної земельної ділянки та
зустрічним позовом ОСОБА_2 , яка діє від
свого імені та від імені своїх
неповнолітніх дітей : ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , до
ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя та зобов'язання вчинити дії,
третя особа без самостійних вимог на
стороні позивачів: комісія з питань
захисту прав дитини Козятинської РДА
Вінницької області, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до суду,
в якому просить провести поділ
земельної ділянки площею 0,0140 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що розташована в
АДРЕСА_1, надавши йому у приватну
власність частину цієї земельної
ділянки, на якій розташований
фундамент житлового будинку та
стягнути із відповідачки на його
користь сплачений ним судовий збір та
витрати на проведення судово -
технічної експертизи.

В обгрунтування позовних вимог він
зазначив, що з 06.05.1995 року по 16.02.2011 року
він перебував із відповідачкою у
зареєстрованому шлюбі.

Згідно із договором купівлі - продажу
від 25.06.2008 року вони з відповідачкою
придбали земельну ділянку площею 0,0140
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що розташована в
АДРЕСА_1.

В подальшому 22.10.2010 року на підставі
зазначеного договору купівлі -продажу
на ім»я відповідачки було видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ №261465.

На земельній ділянці збудовано
фундамент, криниця та огорожа.

Дана земельна ділянка була придбана за
спільні кошти під час перебування у
шлюбі, а відтак відповідно до положень
ст.60, ч.З ст.61, ч.4 ст.65 СК України є їхньою
спільною сумісною власністю.

Зазначені обставини були встановлені
рішенням Козятинського міськрайонного
суду від 25.10.2011 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 23.12.2011 року, а отже в силу
приписів ч.З ст.61 ЦПК України не
потребують доказування.

Згідно із ч.1 ст.69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

В ч.1 ст.70 СК України визначено, що майно,
яке є об»єктом спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом.

Оскільки сторони не прийшли до згоди
стосовно поділу земельної ділянки, що є
їхньою спільною сумісною власністю, то
він змушений звернутись із цим позовом
до суду.

Він хоче, щоб йому було передано у
приватну власність ту частину
земельної ділянки, на якій
розташований фундамент житлового
будинку, оскільки він має намір
продовжити будівництво житлового
будинку згідно із робочим
проектом,виготовленим ВП «Козятинське
будівельно - монтажне експлуатаційне
управління №2», про що свідчать
придбані на його ім"я та завезені ним
будівельні матеріали.

23.09.2014 року до суду надійшла зустрічна
позовна заява ОСОБА_2 , яка діє від свого
імені та від імені своїх неповнолітніх
дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_1 про поділ
спільного майна подружжя та
зобов'язання вчинити дії, третя особа
без самостійних вимог на стороні
позивачів: комісія з питань захисту
прав дитини Козятинської РДА
Вінницької області. Свої вимоги ОСОБА_2
обгрунтувала тим, що згідно із ч.1 ст.69
СК України дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

В ч.1ст.70СК України зазначено, що майно,
яке є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бутиви рішений судом.

Відповідач не заперечує тих обставин,
що на земельній ділянці, яку він має
намір поділити між ними, збудовано
фундамент, криниця та огорожа.
Наявність цього майна, яке є спільною
сумісною власністю, оскільки придбано
за час перебування в зареєстрованому
шлюбі, підтверджується також актом
опису майна від 24 червня 2011 року,
наданим відповідачем, набутого за час
шлюбу його особистою приватною
власністю (рішення Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 25 жовтня 2011 року)
відповідно до якого на земельній
ділянці , площею 0,0140 га для
будівництвата, обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що розташовані в
АДРЕСА_1, розташований фундамент під
житловий будинок розміром 11,20 х11,20 м
довжиною 74 погонних метри, та в
наявності будівельні матеріали: щебінь
близько 5 тон, гран відсів - близько 5
тон, дошка - 6 куб. метрів, також в
наявності криниця з 9 бетонних кілець
та паркан з металевих стовбців та сітки
довжиною близько 150 метрів.

Вважає, що вказане майно також підлягає
розподілу між ними наряду з земельною
ділянкою, оскільки також є спільним
сумісним майном подружжя.

Вона не заперечую проти того, щоб
відповідач виплатив їй ? частину
вартості цього майна та залишив його за
собою.

Позовних вимог ОСОБА_1 з приводу поділу
земельної ділянки вона не визнає з
наступних підстав:

Під час перебування в зареєстрованому
шлюбі вони з відповідачем за договором
купівлі - продажу від 25.06.2008 року дійсно
придбали земельну ділянку будівель та
споруд, що розташована в АДРЕСА_1.

Одночасно, вони з відповідачем за
договором купівлі - продажу від 25
червня 2008 року, посвідченим приватним
нотаріусом Козятинського
нотаріального округу ОСОБА_5, за
реєстром №1053, придбали розташований
на цій земельній ділянці житловий
будинок з господарською будівлею,
розташований в АДРЕСА_1, покупцем
виступала вона.

02 квітня 2010 року між нею, ОСОБА_2
(Дарувальник) та ОСОБА_1 , який діяв як
законний представник їхніх
малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4
(Обдаровувані) був укладений Договір
дарування житлового будинку,
відповідно до п.1 якого Дарувальник ,
передав безоплатно у власність
(подарував) своїм дітям, а Обдаровувані
(в особі представника) прийняли дарунок
від своєї матері, у рівних частках
кожен - цілий житловий будинок з
господарською будівлею під номером 6
(шість) по вулиці Пирогова в селі
Козятині, Козятинського району,
Вінницької області.

Відповідно до п.2 Договору вказаний
житловий будинок з господарською
будівлею належить Дарувальнику на
підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку, посвідченого ОСОБА_5
приватним нотаріусом Козятинського
районного нотаріального округу
Вінницької області 25 червня 2008 року за
реєстром № 1053, зареєстрованого в
Державному реєстрі правочинів ОСОБА_5
приватним нотаріусом Козятинського
районного нотаріального округу
Вінницької області 25 червня 2008 року за
№ 2982628, зареєстрованого в
Козятинському районному структурному
підрозділі комунального підприємства
«Вінницьке обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» (далі по
договору Козятинський районний
структурний підрозділ КП «ВООБТІ») 09
березня 2010 року в реєстрову книгу № 1 за
записом № 6, реєстраційний номер:29879565.

Відповідно до п.4 Договору, земельна
ділянка, на якій розташований вказаний
житловий будинок з господарською
будівлею що відчужується, має загальну
площу - 0,144 га; кадастровий номер
052148200:01:002:0081, згідно даних договору
купівлі продажу земельної ділянки,
посвідченого ОСОБА_5 приватним
нотаріусом Козятинського районного
нотаріального округу Вінницької
області 25 червня 2008 року за реєстром
№1055, державний акт на цю земельну
ділянку у Дарувальника в процесі
оформлення, що підтверджується
відповідною довідкою виданою ПП
2Експерт - центр» від 17 березня 2010 року
за №97.

В цьому ж пункті Договору зазначено, що
вони, Дарувальник та Обдаровуванні ( в
особі представника) за цим договором
взаємозобов'язуються укласти договір
дарування земельної ділянки, на якій
розташований вказаний житловий
будинок з господарською будівлею, що
відчужується з моменту одержання
Дарувальником державного акту на землю
та всіх необхідних довідок та
документів, необхідних для такого
відчуження, не пізніше 01 грудня 2010 року.

На виконання умов цього договору, нею 22
жовтня 2010 року був отриманий державний
акт на вказану земельну ділянку (на
який в своїй позовній заяві
посилається ОСОБА_1, проте останній
відмовився давати свою згоду як другий
з подружжя щодо оформлення договору
дарування вказаної земельної ділянки
їхнім дітям, тобто свої зобов'язання за
договором не виконав.

Такі дії ОСОБА_1 суперечать вимогам ст.
526 ЦК України, де зазначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно доумов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільногозаконодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповіднодо звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Оскільки вищевказаними діями ОСОБА_1
порушуються права їхніх дітей, вона
змушена просити суд від їх імені
зобов'язати ОСОБА_1 дати згоду на
відчуження вказаної земельної ділянку
шляхом укладання договору дарування на
користь їхніх дітей, вважає, що такий
спосіб захисту відповідає положенням
п.5 ч.2 ст.16 ЦК України, який передбачає
примусове виконання обов'язку в натурі.

Оскільки діями ОСОБА_1 порушуються
інтереси малолітніх дітей.

Позивач за первинним позовом та
відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав. Що стосується
позовних вимог ОСОБА_2 , то він позовні
вимоги визнав частково в частині
розподілу сумісно-нажитого майна, а
саме: фундаменту , в іншій частині
зустрічного позову просить відмовити
.В судовому засідані підтвердив
обставини зазначені у його позовній
заяві .

Представник позивача за первинним
позовом та відповідача за зустрічним
ОСОБА_6 зазначив , що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню
повністю, а позовні вимоги ОСОБА_2 -
частково. Так, позивач просить суд
провести поділ земельної ділянки
площею 0,0140 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована в АДРЕСА_1, надавши йому у
приватну власність частину цієї
земельної ділянки, на якій
розташований фундамент житлового
будинку, з грошовою компенсацією на
користь ОСОБА_2 у разі відступу від
ідеальних часток .

Таким чином, її позовні вимоги в цій
частині узгоджуються із позовними
вимогами ОСОБА_1

Відповідачка за перинним позовом та
позивачка за зустрічним позовом в
судовому засіданні свої позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та
підтвердила вищенаведені обставини ,
зазначені у зустричному позові .
Позовні вимоги ОСОБА_1 визнала
частково, зокрема, просить суд стягнути
з ОСОБА_1 на її користь ? частину
вартості фундаментута іншизх споруд .
В ішій частині позову, з приводу поділу
земельної ділянки , вона просит ь в
позові відмовити , а зобов"язати ОСОБА_1
надати згоду на укладання догоовру
дарування спірної земельної ділянки
їхнім дітям..

Представник відповідачки за
первинним позовом та позивачки за
зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом .
Позовних вимог ОСОБА_1 з приводу поділу
земельної ділянки не визнав.

Представник третьої особи ОСОБА_8 в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_1 з приводу поділу земельної
ділянки не визнала. Зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_2 визнає . В судовому
засіданні зазначила , що оскільки
сторони не можуть заключити мирову
угоду, вважає, що земельну ділянку
необхідно розділити на дві частини між
дітьми .

Заслухавши позивача та його
представника, відповідачку та її
представника , представника третьої
особи, вивчивши письмові докази , суд
прийшов до наступного :

Так, в судовому засіданні
встановлено, що з 06.05.1995 року по 16.02.2011
року сторони пебували у
зареєстрованому шлюбі.

Так, згідно із договором купівлі -
продажу від 25.06.2008 року вони з
відповідачкою придбали земельну
ділянку площею 0,0140 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована в АДРЕСА_1.

В подальшому 22.10.2010 року на підставі
зазначеного договору купівлі -продажу
на ім»я відповідачки було видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ №261465.

На земельній ділянці збудовано
фундамент, криниця та огорожа.

Дана земельна ділянка була придбана за
спільні кошти під час перебування у
шлюбі, а відтак відповідно до положень
ст.60, ч.З ст.61, ч.4 ст.65 СК України є їхньою
спільною сумісною власністю.

Зазначені обставини були
встановлені рішенням Козятинського
міськрайонного суду від 25.10.2011 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Вінницької області
від 23.12.2011 року, а отже в силу приписів
ч.З ст.61 ЦПК України не потребують
доказування.

Згідно із висновком експерта за
результатами проведення судової
будівельно - технічної (земельно -
технічної) експертизи від 13.03.2014 року
одному співвласнику виділяється ?
частка, що складається із земельної
ділянки площею 0,0720 га, фундамента для
житлового будинку, криниці та частини
огорожі загальною вартістю 86774, 50 грн., а
другому співвласнику виділяється ?
частка, що складається із земельної
ділянки площею 0,0720 га та частини
огорожі загальною вартістю 42692,50 грн.
Відступи від ідеальних часток в
одиницях ринкової вартості становлять:
для одного співвласника на 22041 грн.
більше, а для другого співвласника на
22041 грн. менше.

З приводу заявленої ОСОБА_2
позовної вимоги про зобов»язання
ОСОБА_1 виконати свої зобов»язання за
п.4 Договору дарування житлового
будинку від 02.04.2010 року шляхом дачі
згоди на укладання договору дарування
спірної земельної ділянки на користь
їхніх дітей суд прийшов до наступного
висновку .

В обґрунтування зазначеної
позовної вимоги ОСОБА_2 у зустрічному
позові вказала, що в п.4 цього договору
визначено, що вони, Дарувальник та
Обдаровуванні (в особі представника) за
цим договором взаємозобов»язуються
укласти договір дарування земельної
ділянки, на якій розташований житловий
будинок з господарською будівлею, що
відчужується з моменту одержання
Дарувальником державного акта на землю
та всіх необхідних довідок та
документів, необхідних для такого
відчуження, не пізніше 01 грудня 2010 року.

На виконання умов цього
договору ОСОБА_2 22.10.2010 року був
отриманий державний акт на вказану
земельну ділянку, проте ОСОБА_1
відмовився давати свою згоду як другий
із подружжя щодо оформлення договору
дарування вказаної земельної ділянки
їхнім дітям, тобто свої зобов»язання за
договором не виконав.

При цьому ОСОБА_2 посилається
на положення п.5 ч.2 ст.16 ЦК України,
згідно із яким одним із способів
захисту цивільних прав є примусове
виконання обов»язку в натурі.

Однак, ОСОБА_2 не було
враховано, що викладена у п.4
вищезазначеного договору домовленість
між сторонами щодо подальшого
укладання договору дарування спірної
земельної ділянки за своєю правовою
природою є попереднім договором.

Згідно із п.4 договору дарування
житлового будинку від 02.04.2010 року
договір дарування спірної земельної
ділянки мав бути укладений сторонами
не пізніше 01.12.2010 року.

Крім того, в судовому засіданні
ОСОБА_2 вказала, що вона з 22.10.2010 року,
тобто з моменту отримання нею
державного акта на землю, і до цього
часу не направляла ОСОБА_1 будь-яких
письмових пропозицій про укладання
такого договору дарування.

За таких обставин зобов»язання,
які виникли між сторонами на підставі
п.4 договору дарування житлового
будинку від 02.04.2010 року, слід вважати
припиненими з 02.12.2010 року.

Згідно із чинним цивільним
законодавством суд не може зобов»язати
особу примусово виконати зобов»язання,
яке припинилось. А тому положення п.5 ч.2
ст.16 ЦК України, яким ОСОБА_2
обґрунтовувала зазначену позовну
вимогу, не підлягає застосуванню до
спірних правовідносин.

Відтак, зазначена позовна
вимога ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Разом із тим, не заслуговує на
увагу прохання ОСОБА_2 відмовити у
задоволенні первісного позову ОСОБА_1,
оскільки воно суперечить положенням ч.1
ст.70 СК України, згідно із якими майно,
яке є об»єктом спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Згідно із ч.1 ст.69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

В ч.1 ст.70 СК України визначено, що
майно, яке є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом.

Позивач ОСОБА_1 хоче, щоб йому було
передано у приватну власність ту
частину земельної ділянки, на якій
розташований фундамент житлового
будинку, оскільки він має намір
продовжити будівництво житлового
будинку згідно із робочим проектом,
виготовленим ВП «Козятинське
будівельно - монтажне експлуатаційне
управління №2», про що свідчать
придбані на його ім.»я та завезені ним
будівельні матеріали.

ОСОБА_2 не заперечую проти того, щоб
відповідач виплатив їй ? частину
вартості цього майна та залишив його за
собою.

Оскільки ОСОБА_1 просив надати йому у
приватну власність частину спірної
земельної ділянки, на якій
розташований фундамент житлового
будинку, а ОСОБА_2, водночас, просила суд
стягнути з ОСОБА_1 на її користь ?
частину вартості цього фундаменту, то
то суд вважає за доцільне виділити
ОСОБА_1 частину земельної ділянки з
фундаментом для житлового будинку,
криницею та частиною огорожі як
першому співвласнику згідно
вищезазначеної експертизи, а ОСОБА_2
частину земельної ділянки з частиною
огорожі як другому співвласнику. При
цьому підлягає стягненню із ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 компенсація за відступ
від ідеальних часток співвласників в
сумі 22041 грн.

Керуючись ст. 16 ЦК України , ст.ст.
60,61,65,69,70 СК України, ст. ст. 10,11,209,212, 213-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково. Зустричну позовну заяву
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власностьі на
67/100 дольових частки у нерухомому майні
, а саме: на земельну ділянку , площею
0,0720 га, для обслуговування житлового
будинку , господарських будівель та
споруд вартістю 28288 гривень 50 копійок,
на фундамент для житлового будинку
вартістю 37921 грн., на криницю вартістю
6424 грн, частину огорожі -111,6 кв.м.
вартістю 14138 гривень по варіанту № 1 ,
відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
Вінницького відділення Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 17.03.2014 року, розташованих
в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
33/100 дольових частки у нерухомому майні
, а саме: на земельнеу ділянку, площею
0,0720 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
вартістю 28288 гривень 50 копійок, частину
огорожі -113,7 кв.м вартістю 14404 гривень
по варіанту № 1 , відповідно до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи Вінницького відділення
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 17.03.2014
року, розташованих в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
22041 (двадцять дві тисячі сорок одну )
гривну гривну .

В іншій частині зустричного позову
ОСОБА_9 відмовити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12
частину судових витрат за проведення
судової екс пертизи 1591 гривень 20
копійок .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
через Козятинський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
сторонами повного рішення .

Суддя :

07.07.2014

07.07.2014 року