Справа № 266/609/14-ц
Провадженя№ 2/266/394/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.06.2014
м. Маріуполь

Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.,

при секретарі - Жирковой М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» про захист
прав споживачів,

ВСТАНОВЛЕНО:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» про захист прав
споживачів.

В обґрунтування позовних вимог, які
було збільшено в судовому засіданні,
позивачка ОСОБА_2 зазначила, що у
квартиру АДРЕСА_1, який є
багатоквартирним, позивач ОСОБА_1
вселився у 1982 році, коли був малолітнім,
разом зі своєю матір'ю, позивачем
ОСОБА_2 та братом. Квартиронаймачем був
батько, ОСОБА_4, будинок був зданий до
експлуатації та заселений у 1981 році, і
тоді ж усі квартири і будинок в цілому
були підключені до електромережі. У
новозбудованому будинку були
встановлені прилади обліку
електроенергії (електролічильники) на
сходових площадках. У подальшому
прилади обліку споживачами
переносилися у квартири. Фактично на
сходовій площадці був відкритий доступ
до приладів обліку, оскільки так звана
щитова не закривалася. У 1998 році у
зв'язку із спорудження тамбуру її
батько ініціював перенесення приладу
обліку зі щитової до тамбуру. Як
виявилося, у тамбурі при перенесенні
був встановлений інший
електролічильник, 1995 року виготовлення
згідно паспорту. Він відповідає
технічним умовам, пройшов перевірку
органами Держстандарту 22.09.1995 р, але він
не мав пломби енергопостачальника,
хоча мав пломбу заводу виробника. За
даними встановленого приладу обліку
здійснювалася оплата, користування
електроенергією. У грудні 1999 року
квартира була приватизована і стала її
та її матері спільною власністю. За
період з 1999 року по 23.12.2013 року включно
оплата за користування
електроенергією здійснювалася
своєчасно його матір'ю, ОСОБА_2,
оскільки він фактично не проживав у
квартирі у зв'язку з роботою у іншому
місті. Періодично зняття показів з
електролічильника здійснювали
контролери відповідача, записуючи їх
відповідні журнали, які підписувала
його мати, претензій з 1999р. до 2013р. до
електролічильникі ніколи не
висувалося. 23.12.2013 р. електромонтерами
відповідача був складений акт про
порушення Правил користувач
електричною енергією № 192912. В Акті
зазначено, що перевіркою встановлено
«самовільне підключення електричних
установок до електромережі другого
споживача (власник мережі) з порушенням
схеми обліку: заміна електролічильника
без дозволу відповідача», було
запропоновано замінити лічильник, вони
внесли зауваження до акту, а 23.12.2013 року
відповідачем був встановлений новий
електролічильник, про що був складений
акт. 14.01.2013р. комісія відповідача
розглянула Акт та прийняла рішення про
нарахування 3 614,34 грн., які вони мають
сплатити, як зазначено у наданій
відповідачем разом з протоколом
засідання комісії квитанції, впродовж
30 днів. Комісія з розгляду Акту не
прийняла до уваги ані зауваження її
сина, позивача по справі, ані його
пояснення з приводу того, що ані він,
ані його матір не здійснювала заміну
електролічильника, а отже не
порушували Правила користування
електроенергією, не користувалися
електроенергією без обліку, такий
облік здійснювався під контролем
відповідача, працівники відповідача
регулярно здійснювали огляд
лічильника та його даних. Факт
споживання електроенергії через
прилади обліку підтверджуються
зокрема складеним Маріупольським РЕС
01.02.2013 р. актом-огляду, в якому
зазначається, що
електропостачання-квартири
відбувається від електрощитової
напругою 0,22 КвТ через прибор обліку
СО-5000 №0061582 40 А держ повірка 95 ПТ.
Електроенергія споживалася на
підставі даних приладу обліку. З огляду
на це, вони не можуть погодитись з
висновком комісії про нарахування сум
«недорахованої електроенергії».
Вважають, що такий висновок є
безпідставним. Крім того, комісія не
надала на їх вимогу розрахунок суми,
яка зазначена у рішенні, а саме 3614,34 грн.
Ні в акті про порушення, ні у рішенні
комісії не зазначено, які саме норми
Правила були порушені. П. 48 Правил
передбачена відповідальність
споживача зокрема «за розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку». Вважає,
що відповідач, в порушення Закону, не
надав позивачу своєчасно необхідної
інформації щодо своєї продукції та
правил користування нею. Згідно з
умовами договору про користування
електричною енергією, який був уклад
між сторонами 23.12.2013р., відповідач
зобов'язався надійно постачати
позивачу електричну енергію у
необхідних останньому обсягах
відповідної потужності. Вважає, що
відімкнення позивачів від
енергопостачання буде порушенням умов
договору і вимог ЦК України..
Враховуючи, що споживачі не надавали
пряме недвозначної згоди на придбання
електроенергії на суму, вказану в
рішенні комісії, на думку суду, дії
відповідача є різновидом агресивної
підприємницької практики, яка прямо
заборонена нормою ст. 19 ч. 5. Закону
Україні «Про захист прав споживачів».
Вважають, що доказами, що підтверджують
викладені у цьому позові обставини, є
акт про порушення № 192912, акт заміни
засобів обліку електроенергії
побутового споживача №429702, протокол
засідання комісії від 14.01.2014р. з
рахунком-квитанцією-повідомленням,
заява про перенесення
електролічильника від 29.12.1998р., паспорт
на електролічильник № 0061582, яким
обліковувалася спожита
електроенергія, акт-огляду лічильника
від 01.02.2013р., свідоцтво про право
власності на квартиру, квитанції про
сплату електроенергії за період з 1999р.
по 2013р., договір про користування
електричною енергією від 23.12.2013р.
Просять суд визнати рішення комісії
Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» № 2995 від 14.01.2014 р.
неправомірним та скасувати його,
визнати незаконним рахунок ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» про сплату 3 614,84 грн.
по акту № 192912 від 23.12.2013 р., а також
визнати незаконною погрозу ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» про відключення від
енергопостачання, зафіксовану в
рахунку про сплату 3 614,84 грн.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні
надала пояснення аналогічні
викладеним у позові, просила його
задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання
не з,явився, надав суду заяву з
проханням справу слухати у його
відсутності .

Представник відповідача ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго», Кабанова Л.О., що діє
на підставі довіреності, у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не визнала, зазначивши, що
правовідносини між
енергопостачальником та споживачем
електричної енергії регулюються
Цивільним кодексом України, Законом
України "Про електроенергетику",
Правилами користування електричною
енергією для населення, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.07.1999 року №1357, Правилами
користування електричною енергією,
затвердженими постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України № 28 від 31.07.1996 року та іншими
нормативними документами, які
регулюють правовідносини у сфері
електроенергетики. ОСОБА_1 споживають
електричну енергію за згаданою
адресою, ними неодноразово проводилися
перерахування грошових коштів за
спожиту електричну енергію, таким
чином між енергопостачальником та
споживачами є зобов'язання.
Оскаржуване рішення працівників ПАТ
«Донецькобленерго» з нарахування
збитків оформлене протоколом, за
своїми ознаками до таких актів та дій
не відносяться, оскільки, перше, сам
факт складання акту не порушує жодного
права споживача; по - друге, ані акт, ані
протокол не носять характеру
обов'язкових до виконання
ненормативних актів, а є
документальною фіксацією проведеної
перевірки та розрахунку - різновидом
претензії. Просить відмовити ОСОБА_1,
ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

Заслухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що
правовідносини між
енергопостачальником та споживачем
електричної енергії регулюються
Цивільним кодексом України, Законом
України "Про електроенергетику",
Правилами користування електричною
енергією для населення, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.07.1999 року №1357, Правилами
користування електричною енергією,
затвердженими постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України № 28 від
31.07.1996 року та іншими нормативними
документами, які регулюють
правовідносини у сфері
електроенергетики.

На підставі ст.15 Закону України "Про
електоенергетику" електроенергетика є
галуззю промисловості України,
державна політика в електроенергетиці
базується на принципах забезпечення
стабільного фінансування положення
електроенергетики, а також
відповідальності енергопостачальника
і споживача. В разі порушення правил
користування електричною енергією,
заподіяна шкода розрахована
енергопостачальною організацією у
зв'язку з правилами в грошовому
виражені, оцінюється як пряма шкода
завдана інтересам держави.

Статтею 26 Закону України «Про
електроенергетику» встановлено, що
споживання електричної енергії
можливе лише на підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та Правил
користування електричною енергією
згідно із законодавством України.

Пунктом 53 Правил користування
електричною енергією для населення
встановлене, що у разі виявлення
представниками енергопостачальника
порушення споживачем вимог цих правил,
в тому числі фактів розкрадання
електричної енергії, складається акт,
на підставі якого енергопостачальник
має право визначити величину збитків,
завданих йому протиправними діями
споживача. У разі відмови споживача від
підпису в акті робиться позначка про
відмову. Акт вважається дійсним, якщо
його підписали три представника
енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил
розглядається комісією з розгляду
актів, що утворюється
енергопостачальником і складається не
менш як з трьох уповноважених
представників енергопостачальника.
Споживач має право бути присутнім на
засіданні комісії з розгляду актів.
Енергопостачальник повідомляє
споживача не пізніше ніж за 20
календарних днів до дня засідання
комісії про його час і дату. Акт про
порушення цих Правил не розглядається
у разі неповідомлення або
несвоєчасного повідомлення споживача
про час і дату засідання комісії.
Рішення комісії з розгляду актів
оформляється протоколом, копія якого
видається споживачу. У протоколі
зазначається інформація про
причетність споживача до порушення цих
Правил. У разі причетності споживача до
порушення цих Правил у протоколі
зазначаються: відомості щодо обсягу та
вартості необлікованої електричної
енергії; розрахунок проведених
нарахувань з посиланням на відповідні
пункти цих Правил та затвердженої
постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачамиправил
користування електричною енергією.

Згідно з п. 35 Правил користування
електричною енергією для населення
енергопостачальник має право
відключити споживача, зокрема, у разі
самовільного підключення до
електричної мережі; розкрадання
електричної енергії, навмисного
пошкодження приладу обліку та зриву
пломби.

Пункт 4 «Порядку визначення розміру і
відшкодування збитків, завданих
енергопостачальнику внаслідок
порушення споживачем "Правил
користування електричною енергією",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 122 від 08.02.2006 року,
встановлює обсяг електричної енергії,
не облікованої внаслідок порушення
споживачем Правил користування
електричною енергією, визначається за
величиною розрахункового споживання
електричної енергії протягом періоду
порушення на підставі акта виявлених
порушень, складеного відповідно до
Методики визначення обсягу та вартості
не облікованої електричної енергії,
затвердженої Постановою НКРЕ України
від 04.05.2006р. № 562 (далі - Методика).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на житло, виданого
06.12.1999 року №15510/п Управлінням міського
майна Маріупольської міської ради,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної сумісної власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 в рівних долях (а.с.11).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились в
фактичних договорних відносинах з ПАТ
"ДТЕК Донецькобленерго", є
користувачами електричної енергії, на
їх ім'я оформлено особовий рахунок по
сплаті за електричну енергію НОМЕР_1
(а.с.27).

23 грудня 2013 року між позивачами та
відповідачем ПАТ"ДТЕК
Донецькобленерго" було укладено
договір про користування електричною
енергією ( а.с. 27)

Із доданих до позову квитанції
вбачається, що позивачі сплачували
кошти відповідачу за спожиту
електроенергію( а.с. 12 -26)

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі акту № 192912 від 23.12.2013 року
представниками відповідача у складі
комісії, було встановлено самовільне
підключення електролічильника до
електромережі відповідача. Даний акт
було підписано споживачем ОСОБА_1
Позивача було повідомлено про день та
час засідання комісії постачальника з
розгляду даного акту.( а.с.5).

14 січня 2014 року на підставі протоколу
засідання комісії Маріупольського РЕМ
ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", враховуючи
дані акту, було прийняте рішення про
нарахування позивачам суми збитку, на
підставі п. 3.1. Методики, у розмірі 3614,34
грн. (а.с.4-5, 7). Даний протокол містить
розрахунок суми збитку.

Згідно рахунку-квитанції, яку було
видано відповідачем споживачам -
позивачам по справі запропоновано
сплатити на розрахунковий рахунок ПАТ
"ДТЕК Донецькобленерго" вказану у
протоколі суму збитку у розмірі 3614, 84
гривні ( а.с.7). Даний рахунок - квитанція
має застереження про пропозицію
сплатити рахунок та попередження про в
разі несплати - відключення
електроенергії без попередження ( а.с.
7).

Відповідно до ст.ст. 57 -59 ЦПК України
доказами по справі є будь -які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність певних
обставин на підтвердження вимог або
заперечень сторін, та інші обставини,
що мають значення для справи;
відносними та належними доказами є
такі докази, що містять інформацію про
предмет доказування, при цьому,
обставини справи, що за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
порушеного, невизнаного або
оспорюваного права, але у відповідний
спосіб, встановлений частиною 1 ст.16 ЦК
України. Суди розглядають на загальних
підставах справи у спорах про
скасування актів лише у випадку, коли
вони, відповідно до закону, мають
обов'язковий характер для учасників
правовідносин, що виникають чи
припиняються з прийняттям такого акту.
Оскаржувані позивачкою протокол
засідання комісії, квитанція до таких
актів не відносяться, оскільки не
носять характеру обов'язкових для
виконання не нормативних актів.

Зазначений акт та рішення комісії
можуть бути доказами при вирішенні
спору про відшкодування збитків, при
вирішення якого суд зобов'язаний буде
дати оцінку цим документам.

Зі справи та пояснень сторін
вбачається, що у провадженні
Приморського районного суду м.
Маріуполя знаходиться справа за
позовом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення вартості
необлікованої електроенергії за актом
від 23.12.2013 року, провадження у якій
зупинено до розгляду даної справи

Таким чином, з врахуванням
вищенаведеного, суд приходить до
висновку про відмову у задоволені
позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 щодо
визнання незаконним протоколу
засідання комісії від 14 січня 2014 року
про нарахування суми збитку за спожиту
не обліковану електроенергію, а також
рахунку-квитанція, видані на підставі
цього рішенні комісії, як
необгрунтованих на законі та таких, що
не носять обов,язкового ненормативного
характеру.

Крім того, суд відмовляє у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 щодо
визнання погрози відповідача ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго" щодо відключення
позивачів від електроенергії, вказаних
у рахунку-квитанції, бо дані вимоги не
обгрунтовані на законі, сам
рахунок-квитанція та зазначені в ньому
дані не носять характеру обов,язкових
для виконання, а вимоги позивача в цій
частині є суб,єктивними оціночними
поняттями самих позивачів, бо
відключення від постачання
електроенергії позивачів може
відбутися тільки на підставі
законодавчих та нормативних актів, на
які суд послався в рішенні.

Керуючись ст.ст. 6, 15, 16 ЦК України,
Законом України «Про захист прав
споживачів», ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» про захист прав
споживачів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі через Приморський
районний суд міста Маріуполя Донецької
області апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Курбанова Н. М.