Справа № 473/2141/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

"03" червня 2014 р. суддя Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області Лузан Л.В., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про забезпечення його позову до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

В травні 2014 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу
в розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Крім того, позивач подав заяву про
забезпечення позову, в якій просив
забезпечити його позов шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать боржнику.

Розглянувши заяву позивача про
забезпечення позову, суд прийшов до
наступного.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

Забезпечення позову допускається на
будь - якій стадії розгляду справи
після відкриття провадження у ній, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду (ч.3 ст.151 ЦПК
України).

При цьому, виходячи з правової природи
забезпечення позову, під останнім слід
розуміти вжиття судом, у провадженні
якого знаходиться справа, заходів щодо
охорони матеріально-правових
інтересів позивача та спрямованих
проти несумлінних дій відповідача,
який може сховати майно, розтратити
його, продати, знецінити або вчинити
інші дії, що можуть призвести в
майбутньому до певних складнощів при
виконанні рішення суду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ за № 9
від 22.12.2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
суд, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Проте, позивачем не надано відомостей
щодо наявності у боржника певного
майна, на яке він просить накласти
арешт, з відповідним підтвердженням
останнього. Разом з тим, суд
позбавлений можливості виконувати
будь-які процесуальні дії, що
потребують тривалого часу, зокрема
самостійно з'ясовувати факт належності
та обсяг майна, що знаходиться у
боржника або інших осіб для подальшого
накладення арешту на це майно,
оскільки заява про забезпечення
позову розглядається судом в скорочені
строки, а саме в день її надходження.

Крім того, суд повинен брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені в зв'язку з застосуванням
відповідних заходів.

За таких обставин, заява про
забезпечення позову задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.151, 153, 209, 210 ЦПК України,
суддя, -

У Х В А
Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення його позову до ОСОБА_2 про
стягнення боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя
Л.В. Лузан