№ 336/4086/14-ц
пр. № 2/336/2073/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі представника позивача Орлова
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за послуги з
постачання електроенергії,-

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось з
позовом до ОСОБА_2, вказавши, що
відповідач мешкає у АДРЕСА_2 та
користується електроенергією, але
обов'язків по сплаті вартості
електроенергії не виконує, тому за
період часу з 09.08.2012 року по 12.02.2014 року
має заборгованість в сумі 501,89 гривень.
Посилаючись, що відповідач не виконує
зобов'язань по оплаті вартості
спожитої електроенергії, просили
стягнути з нього заборгованість за
спожиту електроенергію в сумі 501,89
гривень та судовий збір.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
вказавши, що договору між сторонами не
укладено, доказів фактичного
проживання ОСОБА_2 за адресою
постачання електроенергії позивач
надати не може, але особовий рахунок
оформлений саме на відповідача. Але на
підставі яких документів пояснити не
може.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про місце та час розгляду
справи повідомлявся судовою повісткою,
направленою за зареєстрованою адресою
проживання АДРЕСА_1), де її і отримав, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення повістки.
Керуючись ст. 224 ЦПК України, враховуючи
згоду представника позивача, суд
розглянув справу заочно.

При вивченні матеріалів справи судом
встановлено наступне.

Відповідач ОСОБА_2 з 1999 року
зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1,
що підтверджено довідкою
Адресно-довідкового сектору в
Запорізькій області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
електроенергетику» № 575 від 16.10.1997 року
(далі Закон) споживачами енергії є
суб'єкти господарської діяльності та
фізичні особи, що використовують
енергію для власних потреб на підставі
договору про її продаж та купівлю.

Стаття 26 Закону, п. 3 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від
26.07.1999 року (ПКЕЕН) вказує, що споживання
енергії можливе лише на підставі
договору про користування електричною
енергією між споживачем і
енергопостачальником, що
розробляється енергопостачальником
згідно з Типовим договором про
користування електричною енергією і
укладається на три роки.

Статтями 10, 60 ЦПК України обов'язок
доведення обставин, які є підставою
вимог або заперечень, покладений на
сторону, яка на них посилається.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Посилання представника позивача в
якості підстави для звернення з
позовом на оформлення особового
рахунку саме на ОСОБА_2, суд оцінює
критично, оскільки доказів існування
договірних стосунків між сторонами не
надано, а на підставі яких саме
документів позивачем внесені
відомості про споживача
електроенергії за цією адресою в
особовий рахунок представник пояснити
не зміг.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку, що
позивачем жодним чином не доведено, що
ОСОБА_2 є споживачем електроенергії за
адресою проведення перевірки,
зважаючи, що він з 1999 року
зареєстрований проживаючим за іншою
адресою, за якою отримав судову
повістку, договорів про постачання
електроенергії між сторонами не
укладено, будь-яких доказів фактичного
проживання саме відповідача за адресою
надання послуг з постачання
електроенергії немає, тож не надано
доказів існування між сторонами
будь-яких стосунків з приводу
постачання електроенергії та доказів
того, що ОСОБА_2 зобов'язаний
здійснювати оплату за надані послуги.
Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
послуги з постачання електроенергії
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржено відповідачем в загальному
порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк

07.07.2014