Справа № 738/1828/14-ц
№ провадження 2/738/310/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року м. Мена

Менський районний суд
Чернігівської області

в складі:

головуючого судді
Парфененко О.Я.

з участю секретаря Зубкович
Н.Ф.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Мена
Чернігівської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Жовтневої
сільської ради Менського району
Чернігівської області про визнання
права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Жовтневої
сільської ради Менського району
Чернігівської області про визнання
права власності на нерухоме майно,
мотивуючи свій позов тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько
ОСОБА_3, який склав заповіт, яким все
своє майно заповів ОСОБА_1 Після смерті
спадкодавця відкрилася спадщина на
житловий будинок з надвірними
будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1
та інше майно. Позивач являється
спадкоємцем за заповітом. ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла мати позивача ОСОБА_4, яка
склала заповіт, яким все своє майна
заповіла ОСОБА_1 Після смерті
спадкодавця відкрилася спадщина
житловий будинок з надвірними
будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1
та інше майно. Позивач являється
спадкоємцем за заповітом. При
зверненні до нотаріуса за оформленням
спадщини, нотаріусом було роз'яснено,
що отримати свідоцтва про право на
спадщину він не може із - за відсутності
правовстановлюючих документів, у
зв'язку з чим було запропоновано
визнати право власності на нерухоме
спадкове майно в судовому порядку.
Позивач просить визнати за ним право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями розташованого в
АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача Жовтневої
сільської ради Менського району
Чернігівської області в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.ст. 392, 1223 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою. Право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Згідно Закону УРСР "Про сільську
Раду народних депутатів трудящих УРСР"
(від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела
погосподарські книги. В заглавній
частині особистого рахунку
записувались прізвище, ім'я по батькові
глави сім'ї на ім'я якого відкрито
особовий рахунок, він і був власником
будинку, іншим чином реєстрація
власності в сільській місцевості
передбачена не була за виключенням
договорів дарування, міни,
купівлі-продажу, пожиттєвого
утримування, спадкування. З введенням в
дію Закону України "Про власність" 1991
року та ЦК України 2003р. будь-якого
іншого порядку реєстрації збудованих
до 15.04.1991 в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації не
передбачається, самовільно
збудованими вони також не являються
так як будувалися і реєструвались
згідно діючого на той час
законодавства.

З довідок виконавчого
комітету Жовтневої сільської ради
Менського району Чернігівської
області №11/03-10, №14/03-14 від 07 липня 2014
року вбачається, що згідно витягу з
погосподарської книги, господарство,
яке знаходиться в АДРЕСА_1 мало статус
колгоспного двору, за вказаною адресою
були зареєстровані і проживали станом
на 15 квітня 1991 року: ОСОБА_3 - голова
домогосподарства з 17 червня 1978 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, виписаний у зв'язку з
смертю; ОСОБА_4 - дружина з 17 червня 1978
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виписана у
зв'язку з смертю; за житловим будинком
закріплена земельна ділянка площею 0,25
га, державний акт на земельну ділянку
не видавався (а.с. 57, 60).

Суд враховує, що відповідно до
роз'яснень, викладених в п.6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №20 від
22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»,
положення статей 17, 18 Закону України
«Про власність» щодо спільної сумісної
власності поширюються на
правовідносини, які виникли після
введення в дію цього Закону (з 15 квітня
1991 року).

До правовідносин, що виникли
раніше, застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колгоспного двору, яке було
придбане до 15 квітня 1991 року, мають
вирішуватися за нормами, що регулювали
власність цього двору, а саме: а) право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні; г) згідно зі ст.4 Постанови
Верховної Ради України « Про введення в
дію Закону «Про власність» загальні
правила спадкування щодо частки члена
колгоспного двору в майні двору
застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) майно колгоспного
двору належить його членам на праві
сумісної власності.

Частиною 2 ст. 123 даного кодексу
визначено, що розмір часток члена
колгоспного двору встановлюється
виходячи із рівності часток всіх
членів двору, включаючи неповнолітніх
і непрацездатних.

З наведеного вбачається, що
станом на 15 квітня 1991 року право на
частку бувшого колгоспного двору мали:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, спірна садиба
належала на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних
частках, а саме по 1/2 частці кожному.

Дослідженням технічного паспорту
на житловий будинок АДРЕСА_1
встановлено, що станом на 19 травня 2014
року зазначений будинок має такі
характеристики: житловий будинок А-1,
погріб з шийкою В-1, сіни а -1, сарай Б-1,
сарай Г-1, ґанок а1 -1 (а.с. 13-17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Жовтневе
Менського району Чернігівської
області помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 10).

Із заповіту, посвідченого
секретарем виконавчого комітету
Жовтневої сільської ради Менського
району Чернігівської області від 06
листопада 2009 року вбачається, що ОСОБА_3
на випадок своєї смерті зробив
розпорядження - все своє майно заповів
ОСОБА_1 (а.с. 34).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Жовтневе
Менського району Чернігівської
області померла ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 9).

Із заповіту, посвідченого секретарем
виконавчого комітету Жовтневої
сільської ради Менського району
Чернігівської області від 09 листопада
2009 року вбачається, що ОСОБА_4 на
випадок своєї смерті зробила
розпорядження - все своє майно заповіла
ОСОБА_1 (а.с. 45).

Позивач ОСОБА_1, відповідно до вимог ч.
ч. 1, 2 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України, звернувся
до Менської районної державної
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3
та після смерті ОСОБА_4 (а.с. 28, 39),
відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій №1131/02-31 від 06
червня 2014 року, винесеної державним
нотаріусом Менської районної
державної нотаріальної контори
Богдановською О.М. (а.с. 18) у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітами на житловий будинок з
надвірними будівлями відмовлено у
зв'язку з неподанням
правовстановлювальних документів.

За таких обставин, суд вважає
можливим визнати право власності за
позивачем на спірний будинок, оскільки
він має право на 1/4 частку спірного
житлового будинку, як спадкове майно за
заповітом, після смерті батька ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та на 3/4
частки спірного житлового будинку, як
спадкове майно за заповітом, після
смерті матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 392, 1223 ЦК України, ст. ст.
212- 215, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Жовтневої
сільської ради Менського району
Чернігівської області про визнання
права власності на нерухоме майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями, який розташований в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Чернігівської
області через Менський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. Я. Парфененко