РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську справу за позовом
комунального підприємства
«Коменергосервіс» Дніпропетровської
міської ради до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості та просить стягнути з
останнього з урахуванням уточнених
позовних вимог заборгованість по
оплаті послуг з теплопостачання за
період з 01.11.2009 року по 17.08.2012 року в сумі
10208 грн. 69 коп., а також інфляційні
витрати у сумі 410,77 грн., 3% річних у сумі
606,61 грн., а також судовий збір.

У підтвердження своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що
відповідач був споживачем теплової
енергії за адресою: квартира АДРЕСА_1 з
01.11.2009 року по 17.08.2012 року, де був
головним квартиронаймачем, та на
підставі особового рахунку НОМЕР_1
повинен оплачувати надані послуги
щомісячно до 20 числа кожного місяця
слідуючого за розрахунковим. Проте
оплату за ці послуги відповідач не
здійснював, тому утворилася
заборгованість перед позивачем у
розмірі 10208 грн. 69 коп. Не дивлячись на
неодноразове попередження, відповідач
відмовляється добровільно погасити
заборгованість.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
оскільки на разі він не є власником
квартири, за теплопостачання до якої
виникла заборгованість. Також
посилався на пропуск позивачем строку
позовної давності. Після уточнення
позовних вимог відповідач чи його
представник у судове засідання не
з'явився, про місце, дату та час
судового розгляду справи сповіщений
належним чином.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення позову частково, виходячи
з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач відповідачу за адресою:
АДРЕСА_1 транспортував та постачав
теплову енергію. Для оплати даних
послуг позивачем відкрито особовий
рахунок НОМЕР_1 на ім'я відповідача
ОСОБА_1, який з 01.11.2009 року по 17.08.2012 року,
дату продажу ним квартири не сплачував
за послуги з теплопостачання, у зв'язку
з чим утворилася заборгованість перед
позивачем у розмірі 10208 грн. 69 коп.
Добровільно та на вимогу позивача
відповідач суму заборгованості не
сплачує.

Згідно ст. 68 Житлового кодексу України,
п.33 «Правил надання населенню послуг з
водо-, теплопостачання та
водовідведення", затверджених
постановою КМУ від 30.12.1997р. № 1497, наймач
зобов'язаний своєчасно вносити плату
за комунальні послуги, а споживачі
зобов'язані своєчасно, в установлений
термін оплачувати надані послуги.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний сплачувати
житлово-комунальні послуги у строки
встановлені законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України
«Про теплопостачання» споживач
повинен щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Як передбачено ст.. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Тому, враховуючи вищевикладене,
строк позовної давності, про який було
заявлено представником відповідача,
суд вважає, що з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню вартість
безпідставно отриманої теплової
енергії за період з 01.04.2010 року по 17.08.2012
року у розмірі 7935,37 грн. При цьому суд
вважає що строки позовної давності
необхідно рахувати з часу звернення
позивача до суду із заявою про видачу
судового наказу, а саме з 01 квітня 2013
року, оскільки ст. 118 ЦПК України
передбачений спеціальний порядок
звернення до суду із вимогами про
стягнення заборгованості за надані
комунальні послуги.

В той же час суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача інфляційних витрат у сумі 410,77
грн., 3% річних у сумі 606,61 грн. оскільки
позивачем суду належними та
допустимими доказами відповідно до
вимог ст. 60 ЦПК України не підтверджені
інфляційні процеси в Україні за
спірний період, а також стягнення 3%
річних умовами будь-якого договору не
передбачено.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
229 грн. 40 коп., понесений позивачем при
подачі позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст.10,11, 57-60, 212-215,222,224-226, 88
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги комунального
підприємства «Коменергосервіс»
Дніпропетровської міської ради до
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
комунального підприємства
«Коменергосервіс» Дніпропетровської
міської ради суму заборгованості за
теплопостачання 01.04.2010 року по 17.08.2012
року в розмірі 7935,37 грн., а також судові
витрати по справі, що складаються з
судового збору в розмірі 229,40 грн., а
всього 8164,77 (вісім тисяч сто шістдесят
чотири) гривні 77 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами,
що не були присутніми при його
проголошенні,- у той же строк з дня
отримання копії рішення.

Суддя: