Справа № 279/2210/14-ц
Провадження 2/279/938/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р.
Коростенський міськрайонний
суд

Житомирської
області

в складі: судді Cнігір В.М.

при секретарі Каленській І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Коростені цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини ,-

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 26.10.2007 року між нею
та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу
сторони мають дитину сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання
неповнолітньої дитини, що й стало
приводом для цього звернення до суду та
заявлення у позові вимоги про
стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача
аліментів на утримання дитини в
розмірі 1/3 частини від усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму на дитину - до
досягнення нею повноліття, починаючи
стягнення з дня подання позову до суду.

Сторони в судове засідання не
з"явилися, про час та місце розгляду
справи були поідомлені належним чином,
у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду
заяву, в якій просила справу розглянути
за її відсутності, а позовні вимоги
задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в поданій до
суду заяві визнав позов та просив
справу розглянути за його відсутності.

Фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального засобу
не здійснюється відповідно до
положення ч.2 ст.197 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Таким чином, суд, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності,
беручи до уваги те, що визнання
відповідачем пред"явленого позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, дійшов
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи встановлено,
що з 26.10.2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який за рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 12.03.2014 року було розірвано
(а.с.7) . Від шлюбу сторони мають дитину -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.2), який
проживає разом із матірю ОСОБА_1 та
перебуває на її утриманні.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про
права дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або (і) інші особи, що
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Разом з тим,
відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Частиною 2 ст. 18 СК України
передбачено, що суд застосовує ті
способи захисту прав або інтересів
учасників сімейних відносин, які
встановлені законом або домовленістю
(договором) сторін.

Утім, як було встановлено судом,
домовленості (договору) щодо сплати
аліментів на утримання дітей, між
сторонами досягнуто не було, обов"язок
по утриманню дитини є безумовним і
виникає з моменту народження дитини та
покладається законом рівною мірою на
обох батьків, тому вбачаються усі
підстави для присудження до стягнення
з відповідача за цим позовом на користь
позивача аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішень у справах про стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць.

Тому, суд вважає за необхідне
задоволити позов про стягнення
аліментів з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини зі
всіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 08.04.2014 року та до досягнення
дитиною повноліття.

З огляду на викладене, керуючись
ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст. 18, 180,
191 СК України, ст.ст. 174, 197, 212, 214-215, 218, 367
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
не працює, проживає в АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 -
аліменти на користь ОСОБА_1, на
утримання неповнолітньої дитини, сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4
частини всіх видів доходів щомісячно,
починаючи з 08.04.2014 року і до повноліття
дитини, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Віта Михайлівна Снігір