09.07.2014 Справа № 756/9336/14-ц
провадження №2-о/756/211/14
Справа №756/9336/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

09 липня 2014 року

Оболонський районний суд міста Києва у
складі:

головуючого судді
- Шумейко О.І.,

за участі народних засідателів:
- Волинець Н.А.,

- Литвинюк Т.І.,

при секретарі
- Мишковець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою Київського міського
протитуберкульозного диспансеру №1,
заінтересована особа - ОСОБА_4, про
примусову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу, -

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року заявник Київський
міський протитуберкульозний диспансер
№1 звернувся до суду з заявою,
заінтересована особа - ОСОБА_4, про
примусову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим,
що ОСОБА_4 хворий на туберкульозу та
становить загрозу розповсюдження цієї
хвороби, йому необхідно отримати
стаціонарне лікування від
туберкульозу, проте він відмовляється
від його проходження.

Оскільки ОСОБА_4 порушує
протиепідемічний режим, що ставить під
загрозу зараження туберкульозом інших
осіб, з метою запобігання поширенню
туберкульозу, заявник просив суд
ухвалити рішення, яким примусово
госпіталізувати ОСОБА_4 до Київського
міського протитуберкульозного
диспансеру №1 на строк три місяці,
починаючи з дня фактичної
госпіталізації.

У судовому засіданні представник
заявника підтримала заяву свого
довірителя, просила суд задовольнити
її в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 ЦПК
України заінтересована особа ОСОБА_4 у
судове засідання не викликався, адже за
даними протитуберкульозного закладу,
він становить загрозу розповсюдження
туберкульозу.

Заслухавши пояснення представника
заявника, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані у справі докази, суд
встановив наступне.

У відповідності до положень частини 1
статті 1 Закону України «Про протидію
захворюванню на туберкульоз»
туберкульоз - це соціально небезпечна
інфекційна хвороба, що викликається
мікобактеріями туберкульозу. Хворий на
заразну форму туберкульозу - хворий на
туберкульоз, у мокротинні якого
виявляються мікобактерії
туберкульозу, який є джерелом інфекції
для осіб, які з ним контактують.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 хворий на заразну форму
туберкульозу та перебуває на
диспансерному обліку з 25 червня 2013
року.

Положеннями ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про протидію захворюванню на
туберкульоз» на хворих на туберкульоз
та інфікованих мікобактеріями
туберкульозу покладено обов'язки
дотримуватися призначеного їм
відповідно до стандарту медичної
допомоги режиму лікування;
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку закладу охорони здоров'я
під час стаціонарного чи
санаторно-курортного лікування;
проходити у встановлені строки
обов'язкові медичні огляди та
обстеження на туберкульоз, визначені
відповідними галузевими стандартами у
сфері охорони здоров'я; дотримуватися
вимог протиепідемічного режиму.

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону у разі якщо
хворі на заразні форми туберкульозу, у
тому числі під час амбулаторного чи
стаціонарного лікування, порушують
протиепідемічний режим, що ставить під
загрозу зараження туберкульозом інших
осіб, з метою запобігання поширенню
туберкульозу за рішенням суду вони
можуть бути примусово госпіталізовані
до протитуберкульозних закладів, що
мають відповідні відділення (палати)
для розміщення таких хворих.

У судовому засіданні представник
заявника стверджувала, що ОСОБА_4
необхідно отримати стаціонарне
лікування від туберкульозу, проте він
відмовляється від його проходження,
порушуючи протиепідемічний режим.

Згідно з висновком центральної
лікарської консультативної комісії
Київського міського
протитуберкульозного диспансеру №1
від 21 травня 2014 року №19/257 ОСОБА_4
підлягає примусовій госпіталізації до
протитуберкульозного закладу на строк
три місяці.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 порушує
протиепідемічний режим, що ставить під
загрозу зараження туберкульозом інших
осіб, з метою запобігання поширенню
туберкульозу, ОСОБА_4 підлягає
примусовій госпіталізації до
протитуберкульозного закладу.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про протидію захворюванню на
туберкульоз» примусова госпіталізація
осіб, стосовно яких судом ухвалено
відповідне рішення, здійснюється з
урахуванням висновку лікаря на строк
до трьох місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність задовольнити заяву
Київського міського
протитуберкульозного диспансеру №1,
примусово госпіталізувати ОСОБА_4 до
Київського міського
протитуберкульозного диспансеру №1 на
строк, необхідний для лікування, але не
більше трьох місяців, починаючи з дня
фактичної госпіталізації.

Відповідно до норми п. 7 ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст.
286 ЦПК України суд допускає негайне
виконання рішення.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 208, 212-215, 285, 286 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву Київського міського
протитуберкульозного диспансеру №1,
заінтересована особа - ОСОБА_4, про
примусову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу -
задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає за адресою:
АДРЕСА_1) до Київського міського
протитуберкульозного диспансеру №1 (м.
Київ, вул. Автозаводська, 68) на строк,
необхідний для лікування, але не більше
трьох місяців, починаючи з дня
фактичної госпіталізації.

Рішення суду підлягає негайному
виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в десятиденний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.І. Шумейко

Народні засідателі
Н.А. Волинець

Т.І. Литвинюк