Справа № 265/2236/14-ц
Провадження № 2/265/1374/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Скоробогатько Г. О.,

за участі прокурорів - Кулік А. В.,
Букіна Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання малолітньої дитини разом із
матір'ю, треті особи: ОСОБА_3, Орган
опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, Орган опіки та піклування
Торезької міської ради; за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення місця проживання
малолітньої дитини разом із батьком,
третя особа: Служба у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
дитини разом із матір'ю, посилаючись на
те, що з жовтня 2008 року по жовтень 2013
року вона перебувала у шлюбі із
відповідачем, під час якого народилась
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина мешкала
разом із нею, останнім часом в місті
Торез. З батька дитини натомість
стягуються аліменти на утримання
малолітньої доньки. Перешкод у
спілкуванні батька з дитиною позивачка
не чинила. Однак 23 березня 2014 року
відповідач протиправно забрав ОСОБА_4 у
матері, перевізши її до міста
Маріуполя, тобто до місця проживання
відповідача. З цього моменту
відповідач перешкоджає позивачці
спілкуватися з донькою. Додавала, що
нею створені усі необхідні умови для
належного розвитку та виховання
малолітньої доньки, яка більш схильна
до матері. При цьому позивачка працює,
має стабільний дохід та місце
проживання. Таким чином просила суд
визначити місце проживання ОСОБА_4
разом із нею, в АДРЕСА_3, повернувши
дитину позивачці.

За зустрічним позовом ОСОБА_2 звернувся
із вимогами до ОСОБА_1 про визначення
місця проживання дитини разом із
батьком, вказуючи, що ОСОБА_1 протягом
2011-2013 років постійно перебувала на
роботі, не приділяючи уваги малолітній
ОСОБА_4, вихованням якої фактично
займався він. Нервова робота матері
дитини негативним чином відбивалось на
ОСОБА_4, бо ОСОБА_1 перебувала завжди у
поганому настрої та часто вживала
спиртні напої. Таке ставлення до доньки
відобразилось також на здоров'ї дитини,
яке за час проживання ОСОБА_4 в м. Торез
суттєво погіршилось. У теперішній час
він займається вихованням ОСОБА_4, в
чому йому активно допомагає його мати,
ОСОБА_3 Враховуючи, що мати не створила
належних умов дитині для її розвитку в
місті Торез, то просив суд визначити
місце проживання доньки разом із ним в
АДРЕСА_1, бо він належним чином
займається вихованням дитини, робить
все для того, щоб донька себе відчувала
добре. При цьому зазначав, що ОСОБА_4 не
бажає повертатись до матері.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю
підтримала заявлені нею позовні
вимоги, які просила задовольнити.
Вказувала, що за місцем проживання
ОСОБА_4 в м. Торез створені умови для
ігор, для навчання та виховання доньки.
Додавала, що вона приймає активну
участь у розвитку дитини, відвідуючи з
нею лікарів для покращення здоров'я
дитини. Зазначала, що проблем з
харчуванням ОСОБА_4 немає. Вказувала, що
за графіком її роботи вона має змогу
відводити до дитячого садочку ОСОБА_4
та забирати доньку з нього додому.
Підтвердила, що останні шість місяців
дитина мешкала із нею у місті Торез, а
до того вона із донькою мешкала разом
із батьком у місті Маріуполі.
Вказувала, що 23 березня 2014 року від неї
примусово забрали дитину, із
застосуванням насилля до її рідних з
боку матері ОСОБА_2 Вказувала, що до
цього інциденту ОСОБА_2 безперешкодно
забирав ОСОБА_4 в місто Маріуполь на
відпочинок. Зазначала, що ОСОБА_4 дуже
маленька, тому потребує в першу чергу
уваги матері.

Представник ОСОБА_1, який діє на
підставі договору, ОСОБА_5, у судовому
засіданні повністю підтримав доводи
ОСОБА_1, позов якої просив задовольнити
повністю, визначивши місце проживання
ОСОБА_4 разом із матір'ю, врахувавши
положення Декларації про права дитини.
Додавав, що рівень гемоглобіну у ОСОБА_4
був завжди в нормі, в тому числі в місті
Торез.

ОСОБА_2 в судовому засіданні на
задоволенні зустрічного позову
наполягав, вказуючи, що коли ОСОБА_1
мешкала разом із ним в місті Маріуполі,
то постійно затримувалась на роботі, на
чергуваннях, повертаючись додому
близька півночі. Таким чином ОСОБА_1
інколи не бачила доньку по кілька днів.
На підставі цього фактично вихованням
доньки займався він. Вказував, що
ОСОБА_1 без його дозволу самовільно
забрала доньку до міста Торез. Коли він
повернув дитину до міста Маріуполь, то
ОСОБА_4 йому скаржилась, що її погано
годували в місті Торез, не давали їй
іграшки, ставились до неї погано. За цей
час ОСОБА_4 схудла на 1 кг, стала погано
розмовляти. Вказує, що він створив
більш гарні умови для виховання та
розвитку ОСОБА_4, тому, враховуючи
інтереси дитини, необхідно визначити
її місце проживання разом із ним.
Зазначав, що він належним чином годує
доньку, відводить до лікарів, налагодив
мову дитини за час її повернення до
міста Маріуполь. Додавав, що він працює
та має достойний заробіток. Вказував,
що йому за час проживання ОСОБА_4 в м.
Торез не давали ані дитину, ані
можливості розмовляти з нею по
телефону, коли він та дитина цього
бажали. У нього двокімнатна квартира, а
в ОСОБА_1 натомість мешкає у маленькій
кімнаті в будинку зі своїми батьками,
який погано опалюється, та де відсутня
гаряча вода. Зазначав, що йому в
вихованні доньки допомагає мати,
ОСОБА_3

Представник ОСОБА_2, яка діє на підставі
угоди, ОСОБА_6, в судовому засіданні
повністю підтримала доводи ОСОБА_2,
вказуючи, що ОСОБА_4 буде краще мешкати
разом із батьком, який в більшій мірі
піклується донькою, створивши їй усі
необхідні умови для розвитку.
Зазначала, що психолог підтвердив
більшу прихильність ОСОБА_4 до батька
ніж до матері, яка не створила умови для
виховання дитини у місті Торез.

Третя особа, ОСОБА_3, вказувала, що вона
з народження займалася вихованням
ОСОБА_4, бо ОСОБА_1 не приділяла належної
уваги своїй доньці. Фактично після
народження ОСОБА_4 вихованням дитини
займався батько дитини, ОСОБА_2 Після
того, як ОСОБА_1 вийшла з декретної
відпустки, вона весь свій час
присвячувала роботі, забувши про
доньку. При цьому ОСОБА_1 часто вживала
спиртні напої, що негативно
відбивалось на стосунках у родині та на
дитині. Підтвердила, що ОСОБА_1
самовільно забрала ОСОБА_4 у вересні 2013
році до міста Торез. Вказувала, що
позивачка не приділяла належної уваги
доньці, коли та вже мешкала у місті
Торез, бо донька була неохайною,
голодною та наляканою. Саме тому ОСОБА_2
забрав дитину до себе в місто
Маріуполь, де вона до цього зростала.
Зазначала, що ОСОБА_4 не бажає
повертатись до матері.

Представник ОСОБА_3, яка діє на підставі
угоди, ОСОБА_6, в судовому засіданні
повністю підтримала позицію ОСОБА_3,
вказуючи, що для ОСОБА_4 створені умови
для розвитку за місцем проживання
батька, в той час як мати дитини не
цікавиться вихованням ОСОБА_4.

Представник Служби по справах дітей та
Органу опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, Шестак В. В., яка діє на підставі
довіреностей, в судовому засіданні
вважала за доцільне визначити місце
проживання малолітньої ОСОБА_4 разом із
матір'ю на підставі висновку
колегіального органу
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради за результатами розгляду питання
визначення місця проживання
малолітньої дитини.

Представники 3-ї особи, Органу опіки та
піклування Торезької міської ради, до
суду не з'явились, надавши заяву з
проханням вирішити спір у їх
відсутність.

Представник прокуратури, що приймав
участь у вирішенні вказаного спору,
підтримав позицію Органу опіки та
піклування про необхідність
визначення місця проживання дитини
разом із ОСОБА_1

Заслухавши пояснення учасників
процесу, що з'явились, допитавши
свідків та дослідивши письмові докази,
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
такими, що підлягають задоволенню, а
зустрічний позов ОСОБА_2, навпаки, не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно до свідоцтва про народження,
виданого 28 серпня 2009 року
Орджонікідзевським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області, актовий
запис № 783 від 28 серпня 2009 року,
вбачається, що ОСОБА_4 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої зазначені
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 4).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 11
жовтня 2008 року, було розірвано на
підставі рішення Торезького міського
суду Донецької області від 15 жовтня 2013
року (т. 1, а. с. 5, 6).

За рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 15 жовтня 2013 року
з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки від
заробітку щомісячно до досягнення
повноліття дитини (т. 1, а. с. 7).

За фактом самовільного вивезення
дитини з міста Маріуполя до міста Торез
та для визначення місця проживання
ОСОБА_4 разом із ОСОБА_2 відповідач
звертався до Служби у справах дітей
міста Торез Донецької області 15 жовтня
2013 року (т. 1, а. с. 121).

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 вказувала, що вона працює
лікарем-педіатром в місті Маріуполі, та
до якої 27 березня 2014 року приводили
ОСОБА_4 на огляд батько та бабуся,
ОСОБА_3 Свідок зазначала, що дитина була
замкнена, погано розмовляла, у неї був
виявлений каріоз та анемія, бо був
недостатній рівень гемоглобіну. Згодом
при зверненні до свідка в квітні 2014
року стан ОСОБА_4 покращився. Вказувала,
що батько та бабуся ОСОБА_4 піклуються
дитиною, а останній раз приводили для
огляду дитину на початку червня 2014
року.

З виписки з історії розвитку ОСОБА_4
вбачається, що при обстеженні дитини 27
березня 2014 року в м. Маріуполі було
виявлено нечітка вимова слів,
зниженість годування дитини,
встановлено гіпохромну анемію
середньої тяжкості, ситуаційний
невроз, рекомендовано лікування (т. 1, а.
с. 37).

Доводи ОСОБА_2 та його представника про
доведення ОСОБА_1 своєї доньки до
анемії за час проживання в місті Торез,
на підставі заниженого рівня
гемоглобіну в дитини, були спростовані
в судовому засіданні відомостями з
оглянутої історії розвитку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Так з історії розвитку дитини,
оглянутої в судовому засіданні,
вбачається, що рівень гемоглобіну
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був на належному
рівні протягом періоду перебування
дитини як в місті Маріуполі, так й в
місті Торез (т. 1, а. с. 124-127).

Свідок ОСОБА_9, медична сестра дитячого
невролога в м. Маріуполі, вказувала, що
у ОСОБА_4 був виявлений гідроцефальний
синдром, яку приводили до лікаря батько
та бабуся дитини у березні 2014 року. У
теперішній час у дитини ситуаційний
невроз, який міг бути викликаний
стресовою ситуацією, в якій опинилась
дитина. Підтвердила, що у ОСОБА_4
виявляється погана мова.

За консультаційним висновком
психолога від 3 квітня 2014 року
вбачається, що в ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
вбачаються ознаки невротизації,
пов'язані зі стресовими факторами (т. 1,
а. с. 38).

З виписки з медичної карти ОСОБА_4 від 28
травня 2014 року вбачається, що у дитини 26
травня 2014 року було виявлено хронічний
фіброзний пульпіт та призначено
лікування (т. 1, а. с. 148).

За відомостями з дошкільного
навчального закладу № 159 міста
Маріуполя вбачається, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідувала вказаний
навчальний заклад з 8 січня 2013 року до 26
вересня 2013 року, де характеризувалась з
позитивного боку та була охайною.
Дитину приводила до навчального
закладу бабуся, ОСОБА_3, вихованням якої
також займався ОСОБА_2, батько дитини (т.
2, а. с. 5, 6).

Свідок ОСОБА_10, вихователь дитячого
садочку № 159 в місті Маріуполі,
вказувала, що ОСОБА_4 відвідувала
дитячий садок, куди її приводили майже
завжди батько або бабуся, бо з матір'ю
дитини вона познайомилась лише в
вересні 2013 року. У теперішній час
дитина відновила відвідування
дитячого садочку, починаючи з квітня 2014
року. Зазначала, що за період з вересня
2013 року по квітень 2014 року ОСОБА_4 трохи
схудла.

Свідок ОСОБА_11, помічник вихователя в
дитячому садочку № 159 в місті
Маріуполі, вказувала, що до дитячого
садочку ОСОБА_4 в основному приводили
батько та бабуся, ОСОБА_3 Після
повернення дитини в місто Маріуполь,
ОСОБА_4 скаржилась, що мати її била в
місті Торезі. Також дитина після
повернення деякий час була замкненою,
однак у теперішній час вона
адаптувалась.

Згідно довідки від 14 квітня 2014 року
житлової організації вбачається, що
ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1, до
складу родини якого входить мати,
ОСОБА_3, що також підтверджується
копією паспорту відповідача, де за
місцем проживання ОСОБА_2
характеризується позитивно (т. 1, а. с. 36,
т. 2, а. с. 3, 9).

За місцем вказаним місцем проживання
ОСОБА_3 також характеризується
позитивно (т. 2, а. с. 11).

З довідки ПАТ «ММК імені Ілліча» від 24
квітня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2
працює в цеху підготовки составів
змінним майстром виробничої ділянки за
п'ятиденним графіком роботи з 7-00 год. до
15-30 год. з двома вихідними днями (субота
та неділя) (т. 1, а. с. 46).

Згідно довідки ПАТ «ММК імені Ілліча»
від 18 квітня 2014 року вбачається, що в
ОСОБА_2 дохід за останні шість місяців
роботи становив 28228,65 грн. (т. 1, а. с. 45).

За місцем роботи ОСОБА_2 також
характеризується з позитивного боку,
що підтверджується відповідною
характеристикою (т. 2, а. с. 10).

На підставі акту обстеження умов
проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 від 29 жовтня
2013 року спеціалістами соціальних служб
молоді та служби у справах дітей було
виявлено задовільні умови для
проживання дитини, встановлено, що для
дитини мається окрема кімната, в якій
мається окремий письмовий стіл, диван,
шафа для одягу, дитячі іграшки та
книжки (т. 1, а. с. 120).

З акту обстеження умов проживання
ОСОБА_2 від 5 червня 2014 року
представниками служби по справах дітей
Орджонікідзевської райадміністрації
Маріупольської міської ради було
виявлено, що АДРЕСА_1 створені гарні
умови для дитини, для якої мається
окрема кімната з диваном, столом, шафою,
комодом, іграшками та книжками. Також
зазначено, що у даній кімнаті разом з
ОСОБА_4 живе бабуся дитини, ОСОБА_3 (т. 1,
а. с. 144).

Свідок ОСОБА_14, сусідка ОСОБА_2,
вказувала, що ОСОБА_1 приходила інколи
запізно додому та з запахом спиртного.
Додавала, що батько ОСОБА_4 ставиться до
доньки дуже гарно та займається її
вихованням.

Свідок ОСОБА_15, знайомий ОСОБА_2,
зазначав, що знає відповідача з 1995 року,
якого характеризує виключно з
позитивного боку. Додавав, що
відповідача дуже полюбляє ОСОБА_4, бо
він займається нею, годує доньку,
виховує, доглядає та займається її
розвитком. Додав, що одного разу ОСОБА_1
неадекватно повела себе по відношенню
до сина свідка, в ситуації, яка того не
вимагала. Зазначав, що іншого разу вона
вчинила сварку із ОСОБА_2 на «День
металургів». Підтвердив також, що після
16-00 год., коли він навідувався до ОСОБА_2
додому, то ніколи не заставав вдома
ОСОБА_1, яка як казав ОСОБА_2
затримувалась на роботі. Також до
свідка в гості ОСОБА_2 приходив з
донькою без ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_13, двоюрідна сестра
відповідача, зазначала, що вона є
хресною матір'ю ОСОБА_4. Підтвердила, що
відвідуючи ОСОБА_2 та ОСОБА_4, вона не
заставала вдома ОСОБА_1, тому доньку
доглядав батько, який займався її
вихованням. Підтвердила, що в місті
Торез, у будинку, де мешкала ОСОБА_4,
дуже холодно та сиро, там не створені
умови для розвитку дитини, яка мешкає
фактично в родині батьків позивачки, де
їй не приділяють належної уваги. Дитина
скаржилась, що її погано годували в м.
Торез. Вказує, що ОСОБА_4 бажає бути з
батьком.

За висновком спеціаліста-психолога за
результатами обстеження ОСОБА_4,
проведеного на підставі укладеного
договору від 28 березня 2014 року між
спеціалістом-психологом та ОСОБА_2,
було виявлено нервове сприйняття
дитиною родини, позивачки, ОСОБА_1, та
те, що дитина не відчуває справжню
материнську турботу з боку ОСОБА_1,
висловлюючи бажання бути з батьком та
бабусею, ОСОБА_3, тому психолог прийшов
до висновку, що доречніше буде
визначити місце проживання ОСОБА_4
разом із ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 39-40, 41, 42, 43, 44).

Натомість свідок ОСОБА_16, вихователь у
дитячому садочку № 76 в м. Маріуполі,
вказувала, що ОСОБА_1 цікавилась
вихованням своєї доньки, відвідувала
дитячий садок, приводила туди доньку,
ОСОБА_4. В основному дитину приводила до
садочку бабуся, ОСОБА_3 ОСОБА_4
відвідувала дитячий садок до 2013 року,
після чого її перевели до іншого
дитячого садку.

За інформацією дошкільного
навчального закладу № 76 міста
Маріуполя вбачається, що ОСОБА_4
відвідувала вказаний заклад з 16 серпня
2012 року по 28 грудня 2012 року, яку
приводила та забирала з садочку в
основному бабуся, ОСОБА_3, яка займалась
потім переведенням дитини у інший
дошкільний навчальний заклад (т. 1, а. с.
146, 147).

Згідно до відомостей від 28 березня 2014
року житлової організації вбачається,
що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_3
разом із ОСОБА_17 (матір'ю), ОСОБА_18
(батьком), ОСОБА_19 (бабусею), ОСОБА_4
(донькою), що також підтверджується
копією паспорту позивачки, де за місцем
проживання ОСОБА_1 характеризується з
позитивного боку (т. 1, а. с. 8, 9, 10).

За місцем служби ОСОБА_1
характеризується також виключно
позитивно, при цьому вона працює з
постійним графіком з 8-00 год. по 17-00 год.
без заступання на добові чергування (т.
1, а. с. 11, 63).

З акту обстеження № 1721 від 2 червня 2014
року умов проживання ОСОБА_1
спеціалістами громадського
дільничного комітету «Південний» було
встановлено, що по АДРЕСА_3 мається
двоповерховий будинок, в якому
створені необхідні умови для розвитку
та виховання малолітньої дитини, для
якої мається окрема кімната в будинку,
де ОСОБА_4 мешкає разом із матір'ю, та в
будинку мається усе необхідне
облаштування (т. 1, а. с. 145).

З довідки дошкільного навчального
закладу № 1 міста Торез вбачається, що
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідувала даний
навчальний заклад з 21 жовтня 2013 року по
21 березня 2014 року, однак не відвідує цей
заклад з 24 березня 2014 року по
теперішній час. Зазначено при цьому, що
дитина важко переносить зміну оточення
(т. 1, а. с. 62).

З характеристики на малолітню ОСОБА_4
дошкільного навчального закладу № 1
міста Торез вбачається, що дитину
регулярно з 21 жовтня 2013 року по 21
березня 2014 року до зазначеного закладу
приводила мати, ОСОБА_1, та бабуся,
ОСОБА_17, які займались вихованням
дитини, з турботою ставились до ОСОБА_4
та приймали активну участь у її
навчанні (т. 1, а. с. 12).

З довідки амбулаторії № 3 міста Торез
вбачається, що ОСОБА_4 перенесла восени
2013 року гострий бронхіт, та у неї було
виявлено хворобу лівого ока. Також
зазначено, що дівчинка проходила курс
лікування з корекції мовлення, на які
її приводила ОСОБА_1 При відвідуванні
дитини на дому працівниками лікарської
установи було виявлено, що для дитини
створені усі необхідні умови для її
здорового розвитку (т. 1, а. с. 13).

З довідки від 23 квітня 2014 року лікаря,
ОСОБА_20, вбачається, що ОСОБА_4
перебуває на обліку в м. Торез з
діагнозом: плоско-вальгусне
захворювання стопи, тому потребує
проходження повторного курсу
лікування, а також потребує
проходження повторного курсу
логопедичних занять (перший курс
пройдено після огляду від 27 листопада
2013 року) (т. 1, а. с. 64).

На підтвердження відібрання дитини,
ОСОБА_4, від матері, ОСОБА_1, суду були
надані відомості про внесення
інформації за цим фактом до ЄРДР від 24
березня 2014 року, за яким проводиться
досудове розслідування (т. 1, а. с. 87-88).

За фактом нанесення тілесних ушкоджень
23 березня 2014 року ОСОБА_18 відповідні
відомості були внесені до ЄРДР від 24
березня 2014 року, за якими також
проводиться слідство (т. 1, а. с. 122, 123).

З аудіозапису телефонних розмов між
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та малолітньою ОСОБА_4,
що були відтворені під час судового
засідання на цифровому носії
інформації, вбачається, що під час
перебування ОСОБА_4 у місті Торез
ОСОБА_2 дійсно неодноразово просив
позивачку забрати доньку до міста
Маріуполь, в гості. При цьому в розмовах
сторін по справі не відчувалось жодної
агресії один до одного, або до дитини.
Навпаки батьки вирішували питання по
вихованню ОСОБА_4, виходячи з інтересів
дитини. ОСОБА_1 в розмовах зазначала
також, що в грудні 2013 року ОСОБА_4
проходила разом з нею курси лікування.

Натомість при відтворенні телефонних
розмов сторін, коли ОСОБА_4 вже
перебувала у місті Маріуполі після 23
березня 2014 року, то зі слів відповідача
вбачалось, що ОСОБА_4 не бажає
спілкуватись з матір'ю, ОСОБА_1 При
цьому в цих розмовах ОСОБА_1
хвилювалась за дитину та про
необхідність проведення операції
ОСОБА_4, щоб вилікувати гульку, що була в
доньки.

З наданого суду висновку
спеціаліста-психолога вбачається, що
ОСОБА_4 доброзичливо та з любов'ю
відноситься до обох батьків.
Налаштувань дитини проти когось з
батьків не виявлено. Мати та батько
дитини прагнуть до симбіотичних
відносин з донькою, прагнуть
відгородити ОСОБА_4 від неприємностей
життя, відносяться з любов'ю до доньки.
Жоден з батьків не має відхилень за
психічним станом (т. 1, а. с. 143).

За висновком органу опіки та
піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради Донецької області щодо
визначення місця проживання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від 16 червня 2014 року
вбачається, що колегіальний орган
Орджонікідзевської райадміністрації
Маріупольської міської ради прийшов до
висновку, що доцільно рекомендувати
суду визначити місце проживання ОСОБА_4
разом із матір'ю, ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 139-141).

Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права
дитини» від 20 листопада 1989 року,
ратифікованої Україною 27 лютого 1991
року, в усіх діях щодо дітей, незалежно
від того, здійснюються вони державними
чи приватними установами, що
займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до загальних засад регулювання
сімейних відносин, передбачених у ст. 7
Сімейного кодексу України (далі за
текстом - СК), зазначено, що регулювання
сімейних відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини.

Згідно до ст. 9 «Конвенції про права
дитини» держави-учасниці забезпечують
те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи згідно з судовим рішенням,
визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

При цьому за принципом № 6, закріпленим
у «Декларації про права дитини» від 20
листопада 1959 року, вбачається, що
малолітня дитина не повинна бути
розлучена із своєю матір'ю, окрім
випадків, коли є виключні обставини, що
свідчать про необхідність розлучення з
матір'ю.

Відповідно до положень ст. ст. 160, 161 СК
місце проживання дитини, яка не досягла
10 (десяти) років, визначається за згодою
батьків. Якщо ж мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.

У судовому засіданні було встановлено,
що обидва батьки дбайливо ставляться
до своєї доньки, ОСОБА_4, відносяться до
неї з любов'ю та турботою, бажаючи брати
активну участь у її вихованні та
розвитку. Сторони створили за місцем
свого проживання усі необхідні умови
для зростання та виховання доньки. При
цьому ОСОБА_4 не виділяє для себе когось
одного з батьків, бажаючи бути оточеною
увагою їх обох.

Суд встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
обидва працюють та мають самостійний
дохід. При цьому під час вирішення
справи не було судом виявлено фактів
зловживання спиртними напоями або
наркотичними засобами когось з батьків
ОСОБА_4, або фактів того, що своїми діями
ОСОБА_1 або ОСОБА_2 можуть зашкодити
розвитку своєї доньки.

Суд натомість враховує вік ОСОБА_4, якій
ще не виповнилось п'яти років, та
враховує, що дитина є дівчинкою, що у
сукупності вказує на більшу потребу
ОСОБА_4 у материнській опіці.

На підставі встановлених судом
обставин, враховуючи принципи,
закріплені в «Декларації про права
дитини» та «Конвенції про права
дитини», за якими суд при визначенні
місця проживання дитини повинен
виходити з якнайкращого забезпечення
інтересів дитини, та враховувати, що
малолітня дитина не повинна бути
розлучена із своєю матір'ю, суд прийшов
до переконання, що малолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, буде якнайкраще мешкати
разом зі своєю матір'ю, ОСОБА_1 за місцем
проживання останньої, оскільки при
вирішенні наявного спору судом не було
встановлено таких обставин, які б
свідчили про необхідність розлучення
малолітньої ОСОБА_4 з матір'ю.

Таким чином суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню
шляхом визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_4 разом із матір'ю по
АДРЕСА_3

Натомість підстав для задоволення
заявлених позовних вимог ОСОБА_2 за
зустрічним позовом про визначення
місця проживання ОСОБА_4 разом із
батьком суд не вбачає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню
документально підтвердженні судові
витрати позивачки по сплаті судового
збору в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
місця проживання малолітньої дитини
разом із матір'ю, треті особи: ОСОБА_3,
Орган опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, Орган опіки та піклування
Торезької міської ради, - задовольнити.

Визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом
із матір'ю дитини, ОСОБА_1, яка мешкає та
зареєстрована АДРЕСА_3.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця
проживання малолітньої дитини разом із
батьком, третя особа: Служба у справах
дітей Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1,
зареєстрованого АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрованої
АДРЕСА_3, витрати по сплаті судового
збору в сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення, а учасниками процесу, що
не були присутні при проголошенні, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя