АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/2260/14
Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.
Доповідач Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді : Дряниці Ю.В.,

суддів: Карнауха П.М., Пилипчук
Л.І.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

з участю: представників позивача
Семенка Б.М., Пехоти М.О.,

відповідача ОСОБА_3, адвоката
ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області на ухвалу Октябрського
районного суду м. Полтави від 01 квітня
2014 року по справі за позовом Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
відшкодування шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 01 квітня 2014 року позовну
заяву Державної фінансової інспекції в
Полтавській області до ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про відшкодування шкоди -
залишено без розгляду, в зв'язку з
повторною неявкою позивача в судові
засідання.

В апеляційній скарзі Державна
фінансова інспекція в Полтавській
області просить ухвалу суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального прав
Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч.1 ст.311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Залишаючи без розгляду позовну заяву,
суд першої інстанції послався на те, що
позивач повторно до суду не з'явився,
хоча належним чином був повідомлений
про час і місце слухання справи, а тому
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
заява підлягає залишенню без розгляду.

Однак, з таким висновком місцевого суду
колегія суддів погодитись не може,
виходячи з наступного.

Стаття 1 ЦПК України визначає, що кожна
особа має право на справедливий,
неупереджений і своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ.

Нормами ст. 74 ч. ч.1, 4 ЦПК України
визначено, що судові виклики
здійснюються судовими повістками про
виклик. Судова повістка про виклик
повинна бути вручена з таким
розрахунком, щоб особи, які
викликаються, мали достатньо часу для
явки в суд і підготовки до участі в
судовому розгляді справи, але не
пізніше ніж за три дні до судового
засідання, а судова
повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду якщо належним
чином повідомлений позивач повторно не
з'явиться в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою судді від 08.10.2012 року було
відкрито провадження у справі. Судовий
розгляд призначався неодноразово. 27
червня 2013 року провадження у справі
було зупинено, в зв'язку з призначенням
судово-бухгалтерської експертизи.

До зупинення провадження у справі,
судовий розгляд призначався 9 раз,
13.06.2013 року було розпочато розгляд
справи по суті, який продовжувався
26.06.2013р. та 27.06.2013р. При цьому, неявка
представника позивача мала місце лише
один раз - 16.11.2012 року.

Так, сторони не з'явилися на судове
засідання, призначене 16.11.2012 року.
Однак, матеріали справи не містять
доказів про отримання сторонами
судових повісток. При цьому,
представник позивача звернувся до суду
з заявою про повідомлення про дату
призначення справи до розгляду, яка
була 14.11.2012 р. направлена суду засобами
поштового зв'язку та отримана судом
19.11.2012р. (а.с.130 ч.1).

В інших випадках, представник позивача
з'являвся до суду, однак розгляд справи
відкладався в зв'язку з неявкою
відповідачів (10.12.2012р., 13.03.2013р.) або за
клопотанням відповідачів (24.01.2013р.,
16.04.2013р., 05.06.2013р.).

Ухвалою від 23.09.2013 року провадження у
справі відновлено та призначено
судовий розгляд на 01 жовтня 2013 року.
Відомості про направлення сторонам
судових повісток на призначену дату
матеріали справи не містять.

01 жовтня 2013 року розгляд справи
відкладено в зв'язку з неявкою сторін,
про що секретарем судового засідання
складена довідка (а.с.230 т.1). Разом з цим,
на а.с.231 т. 1 міститься розписка,
підписана особисто представником
позивача про отримання 01.10.13р. судової
повістки на 30.10.2013р.

30 жовтня 2013 року розгляд справи не
відбувся, в зв'язку з перебуванням
судді в іншому процесі (а.с.236 т.1).

14 листопада 2013 року в судове засідання
з'явились представник позивача,
відповідач ОСОБА_3 та представник
відповідача ОСОБА_4, по справі
оголошена перерва до 25.11.2013 року, в
зв'язку із задоволенням клопотання про
доручення до матеріалів справи
документів (а.с.245 т.3).

25 листопада 2013 року в судове засідання
з'явилися сторони, по справі оголошена
перерва до 28.01.2014 року, в зв'язку із
задоволенням клопотання представника
відповідача про підготовку клопотання
(а.с.4 т.4).

28 січня 2014 року представник позивача
направив суду факсом клопотання про
відкладення розгляду справи,
призначеної на 28.01.2014р. (а.с.10 т.4).

28 січня 2014 року справа відкладена
слуханням на 17.02.2014р., в зв'язку з
неявкою сторін (а.с.19 т.4).

17 лютого 2014 року розгляд справи не
відбувся, в зв'язку з перебування судді
на лікарняному (а.с.21 т.4).

Після чого справа призначена до
розгляду на 01 квітня 2014 року. Однак,
судова повістка на вказану дату була
відправлена не Державній фінансовій
інспекції в Полтавській області, м.
Полтава, вул. Шевченка, 1 (позивач), а
Державній податковій інспекції в
Полтавській області, м. Полтава, вул.
Фрунзе, 155 (а.с.23 т.4).

Таким чином, позивач у справі взагалі
не повідомлявся про розгляд справи на
01.04.2014 року.

Колегія суддів вважає, що враховуючи
фактичні обставини у справі щодо
виклику сторін та чисельних відкладень
розгляду справи, в даному випадку
відсутня повторність неявки
представника позивача Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області в судове засідання, тобто
друга поспіль без поважних причин
неявка позивача.

Також, слід звернути увагу на те, що
матеріали справи містять довідки про
відкладення розгляду справи в зв'язку з
неявкою сторін ( том 1 а.с.145, 230), тоді як в
ці ж дати сторони, в тому числі й
представник позивача, отримували
судові повістки на наступну дату (том 1
а.с.147, 231). Вказане свідчить про те, що
секретарем судового засідання до
довідок вносилися відомості, які не
відповідають дійсності, однак,
головуючий суддя належного реагування
цьому не здійснив.

Окрім того, слід зауважити, що
Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення пункту 1 статті 6 та 13
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків та кожен має право на
ефективний засіб юридичного захисту.
Конвенція «Про захист прав людини і
основоположних свобод» та Протоколи до
неї є складовою національного
законодавства України.

Суд першої інстанції, постановляючи
ухвалу, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, дійшов
помилкового висновку, що є
беззаперечні підстави для залишення
позову без розгляду, в зв'язку з
повторною неявкою позивача з
неповажних причин, чим порушив його
гарантовані права щодо ефективного
засобу юридичного захисту та
справедливого судового розгляду в
такому його елементі, як право доступу
до суду для захисту порушених прав чи
інтересів та гарантоване вирішення
питання судовим органом, що є
неприпустимим та порушує принципи
діяльності судової влади, яка повинна
забезпечувати рівні права всіх осіб,
чиї інтереси так чи інакше зачіпає
судова діяльність.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За таких обставин, враховуючи наведене,
колегія суддів приходить до висновку
про скасування ухвали суду та
направлення матеріалів цивільної
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п. 4,
315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області - задовольнити.

Ухвалу Октябрського
районного суду м. Полтави від 01 квітня
2014 року - скасувати.

Матеріали цивільної справи
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) Дряниця
Ю.В.

Судді: (підпис)
Карнаух П.М.

(підпис)
Пилипчук Л.І.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Дряниця Ю.В.