АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Місюра М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
27 грудня 2013 року

в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», третя особа -
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання договорів недійсними.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися
у суд з позовом до публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» (надалі - ПАТ «Універсал Банк»),
третя особа - приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання договорів
недійсними.

Свої вимоги позивачі, з урахуванням
уточнень до позовних вимог,
обґрунтовували тим, що 28 грудня 2007 р.
між ОСОБА_1 та банком було укладено два
кредитних договори - №047-2915/840-0909 та
№047-2915/840-0910. Однак, наручно банком було
надано позивачу договори датовані 21
січня 2007 р., що не відповідає дійсності.

Вказували, що кредитні договори
суперечить нормам цивільного
законодавства, зокрема положенням ст.524
ЦК України, Законів України «Про захист
прав споживачів» та «Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг», що є підставою до
визнання вказаних договорів
недійсними, й недійсність основного
зобов'язання спричиняє недійсність
правочину щодо його забезпечення.

Посилаючись на викладені обставини,
просили суд визнати недійсними:
кредитний договір №047-2915/840-0909 від 28
грудня 2007 р., кредитний договір
№047-2915/840-0910 від 28 грудня 2007 р., договори
поруки №047-2915/840-0909-Р від 28 грудня 2007 р.
та №047-2915/840-0910-Р від 28 грудня 2007 р., а
також договір іпотеки від 28 грудня 2007
р., посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 601;
в порядку застосування недійсності
договору іпотеки просили також
виключити із Державного реєстру іпотек
запис №601 від 28 грудня 2007 р. про
державну реєстрацію договору іпотеки
від 28 грудня 2007 р. та виключити із
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна запис №602 від
28 грудня 2007 р. про державну реєстрацію
заборони відчуження нерухомого майна
за договором іпотеки - квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 27 грудня 2013 р. в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
представника позивачів, якій підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, представника
відповідача, як заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 28 грудня 2007 р. між
ВАТ «Універсал Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1
було укладено кредитні договори
№047-2915/840-0909 про надання грошових коштів
в сумі 100 000 дол.США, зі сплатою 13, 45%
річних і кінцевим терміном погашення
до 10 січня 2027 р. та №047-2915/840-0910 про
надання грошових коштів в сумі 118 720
дол.США, зі сплатою 12, 45% річних і
кінцевим терміном погашення до 10 січня
2037 р. /а.с.107-112, 122-127 т.1/.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за кредитними
договорами, того ж дня, між банком та
ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки
на квартиру АДРЕСА_1, та між банком і
ОСОБА_2 було укладено договори поруки
№047-2915/840-0909-Р та №047-2915/840-0910-Р /а.с.199-202,
119-121, 135-137 т.1/.

Встановлено, що позивачі з 19 липня 2006 р.
перебувають у шлюбі /а.с.271 т.1/.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 15 травня 2009 р., у зв'язку з
неналежним виконанням умов кредитних
договорів та договорів поруки,
постановлено стягнути солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь банку
заборгованість, в сумі 1 883 723 грн. 70 коп.
/а.с.36 т.1/

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, районний суд виходив з того, що
оспорювані договори були укладені
сторонами у відповідності до
законодавства України, сторони мали на
меті реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ними, а саме -
отримання кредитних коштів під заставу
нерухомості (квартири - предмета
іпотеки); під час укладення договорів
було додержано всіх істотних умов,
додержання яких є необхідним для
чинності правочинів.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Доводи апеляційної скарги про факт
підробки кредитних договорів та
фальсифікацію підпису позивачів на
укладених між сторонами кредитних
договорах та договорах поруки ретельно
перевірялися судом першої інстанції,
вони отримали належну оцінку у рішенні
суду та обґрунтовано визнані судом
такими, що не спростовують факт
отримання кредитних коштів позивачем
за його зверненням до банку.

Так, відповідно до висновку експертів
за результатами проведення
судово-почеркознавчої експертизи
КНІДІСЕ №4311/4312/13-32 від 19 серпня 2013 р.
підпис від імені ОСОБА_1 в графі: «ПІБ
позичальника» навпроти рукописного
запису «ОСОБА_1» на 4 сторінці в
анкеті-заяві позичальника (подружжя) на
отримання іпотечного кредиту на 4 арк.,
виконано не ОСОБА_1 а іншою особою з
наслідуванням якомусь справжньому
підпису ОСОБА_1 /а.с.63-67 т.2/.

Однак, колегія суддів визнає
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції про відсутність правових
підстав до визнання договорів
недійсними з огляду на те, що
матеріалами справи доведено
досягнення між сторонами під час
укладання договорів всіх істотних
умов, а обставини справи свідчать про
отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, що
мають відповідне забезпечення.

Матеріалами зазначеної експертизи
встановити чи виконаний підпис від
імені ОСОБА_2 в оспорюваному договорі
поруки не виявилося можливим через
ненадання у розпорядження експерта
вільних зразків підпису ОСОБА_2 на
документах /а.с.45, 54-56, 63-67 т.2/.

Отже, відповідно до матеріалів справи,
на вимогу експертної установи та суду
позивачкою не було надано вільних
зразків підпису для порівняння, а тому
з урахуванням обставин справи,
районний суд обґрунтовано визнав
доведеним факт підписання ОСОБА_2
договорів поруки.

Не було встановлено достатніх
правових підстав до призначення по
справі додаткової почеркознавчої
експертизи й у подальшому, остільки
вільних зразків підпису ОСОБА_2 на
документах, складених до порушення
справи в суді, не надано, а їх наявність
у інших установах та з яких підлягали б
витребуванню, не підтверджено.

При цьому, колегія суддів враховує і ту
обставину, що у визначених законом
випадках рішення районного суду може
бути переглянуто у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно вимог ч.1 ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про відсутність
правових підстав до задоволення
позовних вимог.

Справа судом розглянута з достатньою
повнотою та об'єктивно. Норми
матеріального і процесуального права
застосовано правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 27 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2-354/12

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7321/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Парамонова М.Л.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.