АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Прокопчук Н.О.,
Росік Т.В.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах
ОСОБА_2,

на заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 03 березня 2014
року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, просила
стягнути з відповідача на її користь
борг у сумі 7 993 грн. та штраф у сумі 31 172,70
грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 29
лютого 2012 року між нею та
ОСОБА_3 було укладено та нотаріально
посвідчено попередній договір, на
виконання умов якого вона передала
відповідачу частковий платіж у розмірі
39 000 доларів США.

Проте, відповідач, у встановлений
попереднім договором строк до 28 жовтня
2012 року, основний договір із ОСОБА_2 не
уклав, а 11 січня 2013 року повернув лише
частину коштів 38 000 доларів США.
Повернути 1000 доларів США та сплатити
штраф відмовився, у зв'язку з чим вона
змушена звернутися до суду з даним
позовом.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 03 березня 2014
року позов задоволено частково та
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7 993
грн. боргу. В задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 через свого представника
ОСОБА_1 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, посилаючись на те,
що рішення є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права без повного з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Вважає, що обставини, які суд вважав
встановленими недоведені.

В обґрунтування апеляційних вимог
зазначила, що відповідач не довів
відсутність своєї вини в не укладенні
основного договору, а тому висновки
суду про відмову в задоволенні
позовних вимог про стягнення штрафу є
незаконними та необґрунтованими.

За вказаних обставин, просила
скасувати рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 03
березня 2014 року в частині відмови у
задоволенні позовних вимог та ухвалити
цій частині нове рішення, яким стягнути
з ОСОБА_3 на її користь штраф у сумі 31 172
грн. 70 коп.

Представник позивача - ОСОБА_1 в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримала та просила задовольнити, з
підстав наведених в ній.

Представники відповідача - ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 в судовому засіданні просили
відхилити апеляційну скаргу, а рішення
залишити без змін.

Третя особа, яка відповідно до ст. 74 ЦПК
України належним чином повідомлялась
про час та місце розгляду справи, в
судове засідання не з'явилася, причини
неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах апеляційного оскарження, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім
є договір, сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний
термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
29 лютого 2012 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було укладено попередній
договір, відповідно до умов якого
ОСОБА_3 зобов'язувався у термін до 28.10.2012
укласти із ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3 вказаного договору
ОСОБА_2 передала грошову суму в розмірі
239 601 грн., що за курсом НБУ на дату
укладення договору становить 30 000
доларів США, в рахунок майбутніх
платежів за договором купівлі-продажу
вказаної в договорі квартири, а також 9
000 доларів США як частковий платіж за
вказану квартиру, що разом становить 39
000 доларів США.

Пунктом 12 Попереднього договору
передбачено, що сторона, яка
необґрунтовано ухиляється від
укладення основного договору, повинна
відшкодувати другій стороні збитки.

У зв'язку з не укладенням договору
купівлі-продажу, 11 січня 2013 року ОСОБА_3
повернув ОСОБА_2 38 000 доларів США, при
цьому відмовився повернути позивачу 1000
доларів США, посилаючись на те, що ця
сума є завдатком.

Суд першої інстанції встановивши
відповідні правовідносини, в межах
позову повно і всебічно дослідивши
обставини спору, дав належну оцінку
зібраним по справі доказам, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх регулює
і у відповідності з вимогами закону
прийшов до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позовної вимоги про стягнення боргу в
розмірі 1000 доларів США, що за курсом НБУ
станом на дату подання позовної заяви
становило 7 993 грн.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки такий висновок є правильним,
узгоджується з наявними в матеріалах
справи доказами та відповідає
положенням матеріального права, які
судом застосовані вірно.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про стягнення штрафу за
невиконання умов договору, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не доведено факт ухиляння відповідача
від укладення основного договору.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду та вважає його
правильним, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України
зобов'язання, встановлене попереднім
договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у
термін), встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію
про його укладення.

Апелянт посилається на абзац 2 п. 12
попереднього договору, згідно якого у
разі, коли основний договір не
відбудеться з вини ОСОБА_2, передана
грошова сума повертається ОСОБА_2, а
ОСОБА_2 сплачує штраф у розмірі 10
відсотків від зазначеної суми, якщо
ОСОБА_3, то він зобов'язаний повернути
всю передану грошову суму та додатково
сплатити штраф у розмірі 10 відсотків
від зазначеної суми.

Проте, як вірно встановлено судом
першої інстанції, попередній договір
не містить умов, у яких конкретно
зазначено, хто та в який спосіб повинен
визначити час і місце укладення
договору купівлі-продажу (в
попередньому договорі зазначено про
укладення основного договору у строку
до 28.10.2012).

Пунктом 7 попереднього договору
передбачено, що ОСОБА_3 зобов'язаний
підготувати за свій рахунок та в строк
до укладення основного договору
документи, необхідні для посвідчення
договору купівлі-продажу квартири.

Згідно п. 8 попереднього договору
сторони повинні виконати свої взаємні
обов'язки за основним договором
(продавець передати майно, а покупець -
сплатити відповідну грошову суму) під
час укладення основного договору.

Необґрунтоване ухилення однієї із
сторін від укладення основного
договору, передбаченого попереднім
договором, може бути підставою для
відшкодування другій стороні збитків,
завданих простроченням, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства (ч. 2 ст. 635 ЦК
України).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 10 ЦПК
України на суд покладено певні
обов'язки зі створення для сторін
змагального процесу, суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи; роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджає про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України
судом апеляційної інстанції роз'яснено
сторонам право на подання доказів у
підтвердження своїх вимог чи
заперечень.

Колегіє суддів досліджено надані
представником відповідача у суді
апеляційної інстанції письмові докази,
а саме: свідоцтво про право власності
ОСОБА_3 на нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1 № 332/1 від 29.09.2012, Витяг про
державну реєстрацію прав на вказану
квартиру № 36579614 від 06.10.2012, копію
технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1 від 24.09.2012 та технічний паспорт
на вказану квартиру від 09.07.2014.

Враховуючи, що ОСОБА_3 у відповідності
до вимог ст. 10, 60 ЦПК України доведено
виконання умов попереднього договору,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції встановивши причину не
укладення основного договору, а також
з'ясувавши чи мало місце
необґрунтоване ухилення однієї із
сторін від укладення договору та умови
відповідальності, які були встановлені
попереднім договором, дійшов вірного
висновку щодо відсутності в діях
ОСОБА_3 вини в не укладенні основного
договору.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
24 жовтня 2012, висловлена при розгляді
справи № 6-119 цс 12 та у відповідності до
вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України.

За вказаних обставин та наведених норм,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позовних про стягнення
штрафу у зв'язку з невиконанням умов
попереднього договору, про що ухвалив
відповідне рішення.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
повно з'ясував обставини справи та дав
належну оцінку всім доказам, наданим
сторонами згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК
України, а в рішенні навів переконливі
доводи на обґрунтування своїх
висновків.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом
допущено порушення норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення спору.

Рішення суду в частині задоволення
позовних вимог відповідно до ч. 1 ст. 303
ЦПК України не переглядалося.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишити рішення
суду першої інстанції без змін як таке,
що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 03 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий :

Судді:

Справа № 760/11443/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6349/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Українець В.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.