Номер провадження: 22-ц/785/4930/14
Головуючий у першій інстанції Дяченко
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Виноградової Л.Є.,
Сегеди С.М.

при секретарі: Жус І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 02 липня 2013 року, -

встановила:

23 квітня 2013 року Публічне
акціонерне товариство Комерційний
Банк «ПриватБанк» звернулось до суду
із позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 22.03.2006 року в сумі 22 190,07 грн.,
посилаючись на те, що відповідач не
виконав прийняті на себе зобов»язання
по кредитному договору, внаслідок чого
у нього перед позивачем виникла
заборгованість.

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 02 липня 2013
року позовну заяву Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості було
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
позивача заборгованість у розмірі 22
190,07 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала
апеляційну скаргу у якій просить
рішення суду скасувати, постановити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу такою, що
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, районний
суд виходив з того, що між Банком та
ОСОБА_3 22.03.2006 року було укладено
кредитний договір № б/н. згідно якого
відповідач отримав кредит у розмірі 3100
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну карту із
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 72 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Відповідач не виконав прийняті на себе
зобов»язання по кредитному договору,
внаслідок чого у нього перед позивачем
виникла заборгованість у розмірі 22 190,07
грн.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив обставини по
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, що їх
регулює.

За правилами ст. ст. 525 та 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог, відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тому суд першої інстанції відповідно
до вимог ст. 549, 625, 1054 ЦК України
підставно прийшов до висновку про
необхідність стягнення боргу з
боржника.

ОСОБА_3 підписав договір кредиту
добровільно, що свідчить про те, що всі
умови кредитного договору сторонами
визначено як обов'язковими для
виконання та ніяких заперечень щодо
них відповідачем не висловлювалось.

Посилання апелянта на порушення судом
строку позовної давності на
пред'явлення зазначених вимог та
порушення вимог п. 31 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України
№ 5 від 30 березня 2012 року, як на підставу
для скасування оскаржуваного рішення є
необґрунтованим, оскільки досліджені
судом обставини з зазначених питань
під дію зазначених правових актів не
підпадають оскільки за умовами
договору він автоматично лонгується,
якщо сторони не заявляють вимог до його
припинення. Строк дії договору на
вимогу сторін не припинявся, тому
застосувати позовну давність у спірних
правовідносинах є незаконним.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319
ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 02 липня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області:

Н.А. Кононенко

Л.Є.
Виноградова

С.М.
Сегеда