АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4299/14
Доповідач - Швецова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Тичкової О.Ю.,
Малінської С.М.

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Московського районного суду м.
Харкова від 03 грудня 2013 року за
поданням державного виконавця
Московського ВДВС ХМУЮ Соклакової О.М.
про обмеження боржника у праві виїзду
за кордон ,-

В С Т
А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року державний
виконавець Московського ВДВС ХМУЮ
Соклакова О.М. звернулася до суду з
поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документа до
виконання ним зобов'язань за рішенням
суду.

В обгрунтування доводів свого
подання заявник посилався на те, що на
виконанні Московського ВДВС ХМУЮ
знаходиться відкрите виконавче
провадження за № 27603658 по виконавчому
листу виданого Московським районним
судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4, проте суми боргу до
теперішнього часу по виконавчому
документу боржником не виплачено.

Ухвалою Московського районного суду
м. Харкова від 03 грудня 2013 року подання
Московського ВДВС ХМУЮ Соклакової О.М.
задоволено повністю. Тимчасово
обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним зобов'язання
покладеного на нього за рішеннями суду
м. Харкова.

Не погодившись з таким процесуальним
рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся на
нього з апеляційною скаргою в якій, з
посиланням на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначену вище
ухвалу суду першої інстанції та
постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні подання державного
виконавця Московського ВДВС ХМУЮ про
тимчасове його обмеження у праві
виїзду за межу України без вилучення
паспортного документа - відмовити.

В обгрунтування доводів апеляційної
скарги ОСОБА_2 посилався на те, що
державним виконавцем при зверненні до
суду не було надано жодних доказів
того, що апелянт ухилявся від виконання
зобов'язання та те, що до нього були
застосовані інші види заборон,
спрямованих на примусове виконання.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції відповідно до ст.
303 ЦПК України, судова колегія вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи вказане питання суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 має
невиконані зобов'язання, покладені на
нього судовими рішеннями, що є
підставою для обмеження його у праві
виїзду за межі України.

Проте з таким висновком суду судова
колегія погодитися не може, оскільки
судом першої інстанції при вирішенні
вказаного питання не в повному обсязі
було з'ясовано обставини, що мають
значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою державного виконавця від
23.06.2011 року відкрито виконавче
провадження з виконання рішення суду
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 62450,03 грн. на
підставі виконавчого листа виданого
Московським районним судом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і порядок
розв'язання спорів у цій сфері
визначається та встановлюється
Законом України «Про порядок виїзду і
в'їзду в Україну громадян України від 21
січня 1994 року. Відповідно до положень п.
2 п. 8 Закону громадянинові України може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, де діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
невиконані зобов'язання та він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
до виконання зобов'язання.

Відповідно ч.1 та 3 ст. 19 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавецьвідкриває виконавче
провадження напідставі
виконавчого документа, зазначеного
в ст.17 цього Закону за заявою стягувача
або його представника про
примусове виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 25 ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження», у
постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк
до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення
про примусове виселення боржника - у
строк до п'ятнадцяти днів) та
зазначає, що у разі ненадання
боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про
виконавче провадження» Державний
виконавець, починаючи виконувати
рішення, повинен пересвідчитися, чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк
відповідно до статті 24 цього Закону.

Згідно п.18 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатись до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно листа Міністерства юстиції
України «Щодо виїзду за кордон осіб,
які мають невиконані зобов'язання, в
тому числі зі сплати аліментів,
покладені на них рішенням судів» від 6
червня 2008 року № 25-32/507 подання повинно
відповідати вимогам, що визначені цим
листом, а саме подання готується на
бланку відповідного відділу державної
виконавчої служби за підписом
начальника цього відділу та
обов'язково має містити обґрунтування
ухилення боржника від виконання своїх
обов'язків.

В статті 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» наведені
підстави тимчасової відмови у виїзді
за кордон, зокрема якщо боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням.

При цьому сам факт наявності
невиконаного рішення суду боржником не
є відповідно до цього Закону підставою
для тимчасової заборони виїзду особи
за кордон без обов'язкового визначення
дій боржника по ухиленню від виконання
судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи
ні в поданні державного виконавця, а ні
в матеріалах судової справи не
міститься будь-яких доказів ухилення
боржника ОСОБА_2 від виконання ним
зобов'язань за рішенням суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції постановлена з
порушенням вимог матеріального і
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про відмову у задоволенні
подання державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307;
312, 313, 314; 315; 317 ЦПК України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду
м. Харкова від 03 грудня 2013 року -
скасувати.

В задоволенні подання державного
виконавця Московського ВДВС ХМУЮ
Соклакової О.М. про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання ним зобов'язань за
рішенням суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
проголошення але протягом 20 днів може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ..

Головуючий -
Судді -