Справа № 422/541/14-ц
Провадження по справі №2/422/162/2014
26 червня 2014 року Перевальський
районний суд Луганської області
головуючого-судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Перевальську, Луганської області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
посилаючись на наступне. 12 вересня 2006
року між позивачем та відповідачем
було укладено кредитний договір
№LGK0RX06600068, відповідно до якого позивач
надав ОСОБА_1 кредит в сумі 2018,50 гривень
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Проте відповідач умови кредитного
договору порушує, внаслідок чого
станом на 11 січня 2014 року
заборгованість по кредитному договору
сума заборгованості за кредитом 2018
гривень 50 копійок, заборгованість по
процентам за користування кредитом -
по комісії за користування кредитом - 327
гривень 00 копійок, пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язання
червня 2008 року судовим наказом
Жовтневого районного суду міста
Луганська з ОСОБА_1 була стягнута
заборгованість у сумі 5348 гривень 00
копійок. В зв'язку з тим, що
позичальником порушені строки
платежів та відповідно до п.5.3 Умов
надання споживчого кредиту, вони
просять стягнути штраф (фіксовану
частину) у розмірі 500 гривень 00 копійок
та 5% від суми заборгованості (процентна
складова) у розмірі 1076 гривень 08
копійок. На підставі чого, позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його
користь заборгованість за кредитним
договором №LGK0RX06600068 від 12 вересня 2006
стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати.
Представник позивача в судовому
засіданні наполягав на задоволені
позовних вимог у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явився, надавши заяву з
поясненнями у якій заперечує проти
задоволення позову у повному обсязі,
посилаючись на те, що він у період з 19
січня 2006 року по 25 лютого 2010 року та з 16
листопада 2010 року по теперішній час
знаходиться у виправній колонії,
виплачувати кредит у нього не має
Суд, вислухавши представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» таким, що підлягає
частковому задоволенню, з наступних
Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Кредитним Договором №LGK0RX06600068 від
12 вересня 2006 року та Умовами надання
споживчого кредиту, укладеними між
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Приватбанк» і ОСОБА_1
(а.с.6-10), підтверджується факт того, що
ОСОБА_1 уклав кредитний договір на суму
2018 гривень 50 копійок зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
З розрахунку заборгованості за
кредитним договором №LGK0RX06600068 від 12
вересня 2006 року, станом на 11 січня 2014
року (а.с.5), вбачається, що
заборгованість по вказаному
гривень 76 копійок, а саме: сума
заборгованості за кредитом 2018 гривень
50 копійок, заборгованість по процентам
копійок, заборгованість по комісії за
користування кредитом - 327 гривень 00
копійок, пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором -
частина - 500,00 гривень, процентна
складова 1076 гривень 08 копійок.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Відповідно до ст.625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Тобто, суд вважає, що вимоги
позивача в частині стягнення з ОСОБА_1
суми основної заборгованості за
кредитом у розмірі 2018 гривень 50
копійок, заборгованості по процентам
гривень 49 копійок, по комісії за
користування кредитом - 327 гривень 00
копійок, підлягають повному
задоволенню, оскільки вони зазначені в
Договорі кредиту та Умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам
А також вимоги позивача підлягають
задоволенню і в частині стягнення
штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500
гривень 00 копійок, оскільки в судовому
засіданні позивач довів порушення
відповідачем умов кредитного договору,
в зв'язку з чим настає додаткова
відповідальність за порушення
зобов'язання. Але сума штрафу
(процентної складової), визначена
позивачем у розмірі 1076 гривень 08
копійок, підлягає зменшенню, оскільки
вона вираховується з розміру 5% від суми
заборгованості, а суд вважає, що сума
пені нарахована невірно, що впливає на
розмір суми заборгованості.
Так, згідно з ч.3 ст.549 ЦК України,
пеня є одним з видів неустойки.
У відповідності до ч.3 ст.551 ЦК
України, розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
Як встановлено в судовому
засіданні, сума заборгованості за
тілом кредиту становить 2018 гривень 50
копійок, в той час як неустойка,
копійок, що на 703% перевищує суму
основної заборгованості.
При розгляді частини позовних
вимог про стягнення пені, суд враховує
правові висновки, які містяться в
Рішенні Конституційного Суду України
№ 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року у
справі за конституційним зверненням
громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного
тлумачення положень п.п.22,23 ст.1, ст.11, ч.8
ст.18, ч.3 ст.22 Закону України «Про захист
прав споживачів». Відповідно до
вказаних правових висновків, які
згідно з приписами ст.69 Закону України
«Про Конституційний Суд України» є
обов'язковими до виконання, дія
вказаних норм Закону України «Про
захист прав споживачів» поширюється на
правовідносини між кредитодавцем та
позичальником (споживачем) за
договором про надання споживчого
кредиту, що виникають як під час
укладення, так і виконання такого
договору. Така ж правова позиція
міститься в абз.2 п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №5 від 12.04.1996
року «Про практику розгляду цивільних
справ за позовами про захист прав
споживачів» та в п.1 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року.
Як вбачається з тексту підписаної
відповідачем Заяви позичальника (а.с.6)
та Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам (а.с.7-10), кредит,
отриманий відповідачем у позивача,
носить споживчий характер.
Згідно з ч.ч.2,3 ст.18 Закону України
«Про захист прав споживачів», Умови
договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. Несправедливими є, зокрема,
умови договору про:п.5 - встановлення
вимоги щодо сплати споживачем
непропорційно великої суми
компенсації (понад п'ятдесят відсотків
вартості продукції) у разі невиконання
ним зобов'язань за договором.
Оскільки сума компенсації за
невиконання договору в даному випадку
становить 703% від суми вартості кредиту,
що не відповідає вказаним положенням
закону, то за таких обставин, розмір
пені підлягає зменшенню до 50% від
розміру заборгованості за тілом
кредиту, який дорівнює 2018 гривень 50
копійок і буде складати 1009 гривень 25
Враховуючі, що сума основної
заборгованості за кредитом дорівнює 2018
гривень 50 копійок, по процентам за
копійок, комісії за користування
кредитом - 327 гривень 00 копійок та
вирахуваній судом пені - 1009 гривень 25
копійок, то сума заборгованості
штрафу (процентної складової) буде
дорівнювати 684 гривні 01 копійка, а не як
зазначає позивач - 1076 гривень 08 копійок.
А також враховуючі суму штрафу
(фіксованої частини), що становить 500
гривень, то загальна сума
заборгованості, що підлягає стягненню
Суд враховує факт стягнення з
відповідача на користь позивача 5348
гривень 00 копійок, за судовим наказом
Жовтневого районного суду міста
Луганська від 17 червня 2008 року, та
зараховує цю суму в рахунок погашення
Таких висновків суд дійшов з
урахуванням правових позицій Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ, що відображені в ухвалах суду
від 19 червня 2013 року (справа № 6-2437св13),
На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості частково.
Відповідно до статті 88 ЦПК України,
суд стягує з відповідача на користь
позивача судовий збір пропорційно до
задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст.525, 526, 527, 530, 549, 551,
625, 1049, 1054 ЦК України, Рішення
Конституційного Суду України №15-рп/2011
від 10.11.2011 року, керуючись ст.ст.10,11,60,
61,88,213 - 215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» суму
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 9516 гривні 25 копійок (дев'ять
тисяч п'ятсот шістнадцять гривень
двадцять п'ять копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк», судові
витрати у сумі 100 гривень 36 копійок (сто
гривень тридцять шість копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий - суддя:
Е.М.Сініцин.