Номер провадження 2/754/4249/14
Справа №754/9517/14-ц
01.07.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за позовом
дозволу на тимчасовий
05.06.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу
на тимчасовий виїзд за кордон, без
згоди батька, неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
При цьому позивачка вказує на те, що
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі з 2009 року по
22.04.2014 року. Від шлюбу вони мають сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На сьогоднішній
день син проживає разом з нею та
знаходиться на її утриманні. Батько з
дитиною не спілкується.
Як зазначає позивачка, на даний час
вона має бажання та можливість
періодично вивозити свою дитину на
відпочинок, оздоровлення та лікування
за межі України. Однак, з серпня 2013 року
вона повністю втратила зв'язок з
чоловіком, який не має зареєстрованого
місця проживання. На даний час його
місце фактичного проживання та місце
роботи їй невідомі. В лютому 2014 року нею
була подана заява до Деснянського РУ ГУ
МВС України в м. Києві про розшук
ОСОБА_2, який до теперішнього часу не
розшуканий, про що видано відповідну
Оскільки вона не має фізичної
можливості отримати нотаріально
посвідчену згоду батька на виїзд
дитини за межі України, то змушена
звернутися до суду з позовом про
надання дозволу на виїзд за межі
України її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди його батька ОСОБА_2
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду невідомі.
Враховуючи обставини справи, суд
вважає можливим вирішити справу на
підставі наявних у ній матеріалів та
постановити заочне рішення, проти чого
не заперечує і позивачка, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивачки
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що сторони по
справі перебували у зареєстрованому
шлюбі з 26.12.2009 року, який розірвано між
ними 08.04.2014 року (а.с. 4).
Від спільного життя сторони мають
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Як встановлено судом, після
розірвання шлюбу дитина проживає з
матір'ю, яка піклується про сина,
повністю матеріально утримує його,
доглядає, займається його вихованням.
Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, а
відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров"я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.
Як вказує позивачка, на даний час вона з
сином має бажання виїхати за межі
України на відпочинок та оздоровлення.
Однак, з серпня 2013 року вона повністю
втратила зв'язок з чоловіком, який не
має зареєстрованого місця проживання.
На даний час його місце фактичного
проживання та місце роботи їй невідомі.
В лютому 2014 року нею була подана заява
до Деснянського РУ ГУ МВС України в м.
Києві про розшук ОСОБА_2, який до
теперішнього часу не розшуканий, про що
видано відповідну довідку.
Оскільки вона не має фізичної
можливості отримати нотаріально
посвідчену згоду батька за виїзд
дитини за межі України, вона змушена
звернутись до суду з даним позовом.
Суд вважає вимоги позивачки
обгрунтованими, оскільки відповідно до
ч.1 п.2 ст.4 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», оформлення
проїзного документу дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон.
Як встановлено при розгляді справи,
позивачка ОСОБА_1 бажає виїхати на
відпочинок за межі України разом із
неповнолітнім сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому їй потрібна
нотаріально посвідчена згода від
батька дитини - ОСОБА_2,
місцезнаходження якого на даний час
Частиною 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що за відсутності згоди одного з
батьків, виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.
Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд дійшов до висновку,
що відсутність нотаріально
посвідченої згоди відповідача на виїзд
дитини за кордон шкодить інтересам
дитини і не сприяє її всебічному,
гармонійному, духовному, моральному
розвитку та оздоровленню, тому вважає
вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.4,10,57-60,213-214 ЦПК України,
ст.ст.150,180 Сімейного кодексу України,
ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України», суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю міста Києва, на
тимчасовий виїзд за межі України до
досягнення ним повноліття, разом із
матір'ю - ОСОБА_1, без згоди його батька
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя: