Справа № 466/9287/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/3612/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло
М.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_2, його
представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 20 березня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2, третьої особи - Державної
реєстраційної служби України, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом передачі у власність, усунення
перешкод у здійсненні права власності,-

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 20 березня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову ПАТ
«Дельта Банк» про визнання за ним права
власності на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1 в рахунок виконання основного
зобов»язання відповідача ОСОБА_2 по
сплаті заборгованості у розмірі 36950,42
доларів США, що еквівалентно 295344 грн. 71
коп., за договором споживчого кредиту
№0 від 07 квітня 2008 року,
укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2, про припинення права власності
ОСОБА_2 на цю квартиру, зобов»язання
третьої особи здійснити державну
реєстрацію права власності на квартиру
за позивачем та про усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
виселення всіх мешканців з неї.

Рішення суду оскаржив позивач ПАТ
«Дельта Банк», просить його скасувати з
підстав неповного з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції не дав належної
оцінки доказам в підтвердження
надіслання банком письмової вимоги
відповідачеві про погашення
заборгованості за кредитним договором.
Вважає, що відповідач допустив
прострочення сплати чергового платежу,
постійно порушував і продовжує
порушувати виконання зобов'язань за
кредитним договором, зокрема, що сплати
тіла кредиту, допустив заборгованість,
яка перевищує допустиму
заборгованість, визначену графіком
погашення кредиту, вимоги банку
ґрунтуються на нормах закону та умовах
договору, а тому суд безпідставно
відмовив у задоволенні позову.

В судове засідання представник
позивача та третьої особи не з"явилися,
хоча про час та місце розгляду справи
були повідомлені у встановленому
процесуальним законом порядку (а.с.227,
229-232), клопотань про відкладення
розгляду справи від них не надходило,
що дає апеляційному суду право, у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України, розглянути справу у їхній
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони відповідача в заперечення
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, 07 квітня 2008 року між
АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем
ОСОБА_2 укладено договір про надання
споживчого кредиту, за умовами якого
останній отримав кредит у сумі 52 тис.
доларів США і зобов»язувався його
повернути в строк до 07 квітня 2038 року зі
сплатою 9,5% річних за користування
кредитом шляхом внесення щомісячних
платежів відповідно до встановленого
графіку (а.с.12-30, 36).

Виконання зобов»язань за кредитним
договором забезпечено іпотекою на
підставі договору іпотеки від 07 квітня
2008 року (а.с.31-35), укладеного між АКІБ
«УкрСиббанк» (іпотекодержателем) та
ОСОБА_2 (іпотекодавцем), згідно з яким в
іпотеку банку перейшла належна на
праві власності ОСОБА_4 квартира
АДРЕСА_1 загальною площею 27,9 кв.м. та
вартістю 57865 доларів США (292 218 грн.).

Згідно довідки ЛКП «Варшавське-407» від
09 грудня 2013 року (а.с.78), в квартирі
зареєстровані ОСОБА_2 (власник) та
ОСОБА_4

На підставі договору купівлі-продажу
права вимоги від 08 грудня 2011 року, право
вимоги по даному кредитному договорі
перейшло від первісного кредитора до
позивача (а.с.53, 56-59).

Згідно довідки позивача (а.с.40), станом
на 01 серпня 2013 року прострочена
заборгованість по вказаному
кредитному договорі відповідача перед
банком складалась лише з прострочених
процентів і становила 77,35 доларів (618
грн. 26 коп.).

Згідно з випискою по кредитному
договору (а.с.43-45), відповідач погасив
частину тіла кредиту з випередженням
графіку і залишкова заборгованість по
тілу кредиту, в тому числі й на момент
розгляду справи в суді, є меншою, ніж
максимально дозволена заборгованість
по тілу кредиту, яка встановлена
графіком погашення кредиту (а.с.143-150), а
тому безпідставними і такими, що
спростовуються матеріалами справи, є
доводи апелянта про те, що відповідач
порушував виконання зобов'язань за
кредитним договором щодо сплати тіла
кредиту.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
відповідач належно виконував і виконує
взяті на себе зобов»язаня за кредитним
договором, що підтверджується наданими
ним квитанціями (а.с.97-119, 136-137), допущене
прострочення чергового щомісячного
платежу по сплаті процентів за
користування кредитом було незначним і
в подальшому погашене відповідачем, а
тому підстав для задоволення вимог
позивача про дострокове повернення
всієї суми кредиту за рахунок предмету
іпотеки немає.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив фактичні
обставини справи, давши належну оцінку
доказам, які сторони надали в
обгрунтування своїх вимог (заперечень),
не допустив порушень норм
матеріального та процесуального права,
які б були підставою для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 20 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
_________________ Бойко С.М.

Судді:
_________________ Береза В.І.

_________________Штефаніца Ю.Г.