Справа № 2-411/12
Провадження № 2/362/21/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі: головуючого судді Грибанової
Ю.Л.

при секретарі Вакуленко О.О., Диптан
Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Василькові цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Форум», третя особа ОСОБА_2 про
визнання договору поруки недійсним,-

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ «Банк Форум»
звернувся до суду з позовом, просить
стягнути з відповідача ОСОБА_1 борг за
кредитним договором №10/09/00- KL від 26.03.2007
року, а саме:

- 1061506,81 грн. простроченої
заборгованості за кредитом;

- 778972,69 грн. пені за несвоєчасне
повернення кредитних коштів;

- 165376,94 грн. пені за несвоєчасну
сплату процентів за користування
кредитними коштами;

- 10000 грн. штрафу;

- 1700 грн. державного мита 120 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 26.06.2008 року між
ним та відповідачем укладений договір
поруки, який забезпечував повернення
кредитних коштів за кредитним
договором №10/09/00- KL, укладеним між
банком та Дочірним підприємством
«Яготинський консервний завод», згідно
якого позивач надав позичальнику
кредитні кошти у формі кредитної лінії
з лімітом 5000000 грн. до 23.04.2010 року із
сплатою 27% річних.

Станом на 01.08.2011 року позичальник
заборгував 7015856,36 грн.

Рішенням Господарського суду м.Києва
від 09.06.2010 року із позичальника та його
поручителів ТОВ «Стара Фортеця Агро»
та ТОВ «Стара Фортеця Трейдінг»
стягнуто солідарно заборгованість за
кредитним договором, але рішення суду
не виконане через відсутність майна,
тому позивач звернувся до суду із даним
позовом про стягнення заборгованості
із поручителя ОСОБА_1

В процесі розгляду справи ОСОБА_1 подав
зустрічний позов та доповнення до
нього, просить визнати недійсним
договір поруки від 26.06.2009 року,
укладений між ним та ПАТ «Банк Форум»,
стягнути судові витрати.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1
посилається на те, що він перебуває у
шлюбі із ОСОБА_2, мають спільну дитину,
договір поруки укладений без
погодження із дружиною, тому він
повинен бути визнаний недійсним. Крім
того, укладення оспорюваного договору
поруки проводилося без участі ОСОБА_1 ,
підпис під договором вчинений не ним, а
невідомо ким, тобто без його
волевиявлення.

Судом до участі в справі за зустрічним
позовом за клопотанням представника
ОСОБА_1 залучена третьою особою його
дружина ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги, зустрічний позов не визнав та
пояснив, що відповідач затягує розгляд
справи, так як він добре знав про
укладення договору поруки, підписував
протокол загальних зборів товариства,
де розглядалося питання про
необхідність реструктуризації
заборгованості та продовження ОСОБА_1
поруки.

Представники відповідача ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 позовні вимоги до ОСОБА_1
повністю не визнали, підтримали позов
ОСОБА_1, просять його задовольнити, так
як проведеною експертизою підписання
ОСОБА_1 договору поруки не
підтвердилося. Підпис під договором
поруки був зроблений на півроку
пізніше від зазначеного в ньому.

Представники третьої особи ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 вважають , що зустрічний позов
повинен бути задоволений.

Вислухавши представників сторін,
третьої особи, дослідивши письмові
матеріали справи, суд прийшов до
висновку про те, що в задоволенні
позовних вимог банку слід повністю
відмовити, а зустрічний позов
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.06.2009 року між
Акціонерним комерційним банком
«Форум», правонаступником якого є
позивач, та ДП «Яготинський консервний
завод» укладений кредитний договір
№10/09/00- KL, згідно пунктів 1, 3 якого банк
надав позичальнику кредитні кошти у
формі кредитної лінії з лімітом 5000000
грн. до 23.04.2010 року зі сплатою 27% річних,
позичальник зобов»язався погашати
кредит щомісячно згідно графіку ( а.с.5).

Ст.ст.553, 554 Цивільного кодексу України
передбачають, що за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов»язку, порукою може
забезпечуватися виконання
зобов»язання частково або у повному
обсягу.

На забезпечення умов кредитного
договору 26.06.2009 року між Акціонерним
комерційним банком «Форум»,
правонаступником якого є позивач, та
відповідачем ОСОБА_1 укладений
договір поруки, згідно пунктів 1-3 якого
поручитель поручається перед
кредитором за виконання ДП
«Яготинський консервний завод»
зобов»язань за кредитним договором
№10/09/00- KL від 26.06.2009 року у повному
обсязі у формі кредитної лінії з
лімітом 5000000 грн. до 23.04.2010 року із
сплатою 27% річних, можливі неустойки у
розмірах та у випадках, передбачених
кредитним договором (а.с.11).

Факт отримання кредиту, розмір
заборгованості стверджується
розрахунком позивача, відповідачем не
заперечується.

Як вбачається із Ухвали
попереднього засідання Господарського
суду м.Києва від 17.11.2011 року (а.с.58), за
заявою ТОВ «Сілган Уайт Кеп Україна» до
ДП «Яготинський консервний завод» про
визнання банкрутом, ПАТ «Банк Форум»
визнаний кредитором ДП «Яготинський
консервний завод» на суму 6454659,12 грн.

Згідно свідоцтва про шлюб ( а.с.48),
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25.01.2007 року уклали
шлюб.

Згідно ст. ст. 60, 65 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу);
дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою; при укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя; дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Статті 92 , 93 , 97 Сімейного кодексу
України передбачають , шлюбний договір
може бути укладено особами, які подали
заяву про реєстрацію шлюбу, а також
подружжям; шлюбним договором
регулюються майнові відносини між
подружжям, визначаються їхні майнові
права та обов'язки; сторони можуть
домовитися про непоширення на майно,
набуте ними за час шлюбу, положень
статті 60 цього Кодексу і вважати його
спільною частковою власністю або
особистою приватною власністю кожного
з них

Судом встановлено, що 15.03.2007 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.85) був кладений
шлюбний договір, посвідчений
нотаріусом, згідно якого майно (рухоме
та нерухоме), нажите подружжям під час
шлюбу, яке підлягає державній
реєстрації є особистою приватною
власністю кожного із подружжя, на чиє
ім.»я зареєстроване майно; майно,
належне одному з подружжя - за
даруванням, спадщиною, придбане до
реєстрації шлюбу або у відповідності з
положеннями даного договору, не може
бути визнане сумісною власністю
подружжя, і при відчудженні (продаж,
міна, дарування) здачі в оренду,
передачі в найм, заставі згода другого
з подружжя не потрібна; корпоративні
права, частки в статутних фондах
будь-яких підприємств, акції та інші
цінні папери, придбані до або під час
шлюбу, а також дивіденди до них-
належать під час шлюбу та у випадку
його розірвання тому з подружжя, на
ім.»я котрого оформлені корпоративні
права, частки в статутних фондах
будь-яких підприємств, акції та інші
цінні папери.

Тому суд вважає, що посилання
представників відповідача на
порушення його прав при укладанні
договору поруки не може бути прийняте
судом до уваги, оскільки при цьому
можна було б говорити про порушення
прав дружини, оскільки договір
укладений без її згоди, але вона з
таким позовом не звертається. Крім
того, між подружжям укладений шлюбний
договір , який регулює їх майнові права.

У відповідності зі ст..203
Цивільного Кодексу України , на яку
посилається відповідач, 1. Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі..

Ст. 215 Цивільного кодексу України
передбачає, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою ст.203 цього
Кодексу.

Як вбачається із висновку експертів
комплексної судової почеркознавчої та
технічної експертизи документів
№1578/1579/14-34/1580/14-32/2839//14-33 від 12.05.2014 року
вирішити питання про те, чи виконаний
досліджуваний підпис ОСОБА_1 чи іншою
особою у графі «Поручитель» у Договорі
поруки від 26.06.2009 року не виявилось
можливим тому що ознаки підпису
малоінформативні , не дають можливості
провести ідентифікаційне дослідження
підпису в дослідженому документі, з
підписами, які надані в якості зразків;
підпис від імені ОСОБА_1 у договорі
поруки від 26.06.2009 року виконаний
пізніше грудня 2009 року (том 2, а.с.4).

Тому суд прийшов до висновку про те, що
позивачем ПАТ «Банк Форум» не доведено,
що договір поруки був підписаний
відповідачем ОСОБА_1 і саме 26.06.2009 року ,
а тому позов про стягнення
заборгованості за кредитним договором
із ОСОБА_1 не може бути задоволений, а
зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання
договору поруки недійсним слід
задовольнити.

На підставі наведеного, ст.ст. 203, 215, 553,
554 , 1054 Цивільного кодексу України, 60, 65 ,
92, 93, 97 Сімейного кодексу України,
керуючись ст..ст.11, 81, 88, 212-215, 292, 294 ЦПК
України, с у д, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
до ОСОБА_1 про стягнення боргу повністю
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Форум», третя особа ОСОБА_2 про
визнання договору поруки недійсним
задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки
від 26 червня 2009 року, укладений між
акціонерним комерційним банком
«Форум» та ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Київської області через
Васильківський міськрайонний суд.

СУДДЯ
ГРИБАНОВА Ю.Л.