АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22 -9092/2014р.
Головуючий у І інстанції Морозова М.О.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М.,Слюсар Т.А.

При секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 15 травня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Комунального підприємства
"Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва", треті
особи: Комунальне підприємство
"Ремонтно-експлуатаційна організація -
3 ", ОСОБА_2 на бездіяльність органу
державної влади,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до суду до Комунального
підприємства " Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва ", третя
особа , Ремонтно-експлуатаційна
організація -3" , ОСОБА_2 про
бездіяльність органу державної влади.

Зазначав, що він є власником 1/3
частини квартири АДРЕСА_1, але ОСОБА_2,
якій належить 1/3 частини квартири
перешкоджає йому користуватися
квартирою.

Разом з тим, відповідач безпідставно
нараховує йому плату за утримання
будинку та прибудинкової території і
центральне опалення незважаючи на те ,
що договір про надання
житлово-комунальних послуг він не
укладав з відповідачем і такі послуги
йому не надавалися, а тому просив
зобов'язати КП " Дирекція з утримання
та обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва ": надати
суду дозвільні документи на підставі
яких йому було відкрито особовий
рахунок на оплату комунальних послуг
квартири АДРЕСА_1 та не нараховувати
плату за ненаданні йому комунальні
послуги з утриманням будинку та
прибудинкової території і центральне
опалення.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 15 травня 2014 року
відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1
до Комунального підприємства "Дирекція
з утримання та обслуговування
житлового фонду Святошинського району
м. Києва", треті особи: Комунальне
підприємство "Ремонтно-експлуатаційна
організація -3 ", ОСОБА_2 на
бездіяльність органу державної влади.

Судові витрати компенсувати за
рахунок держави.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги,
оскільки судом неповно з'ясовані
обставини справи та порушені норми
матеріального і процесуального права.

ОСОБА_2 належним чином повідомлена
про час та місце судового розгляду, у
судове засідання не з'явилася, а тому
колегія суддів вважала можливим
розглянути справу у її відсутності,
оскільки її неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, які
підтримали апеляційну скаргу та
просили її задовольнити з підстав,
викладених у ній , представника КП
"Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва"
Хлівнюка М.М. та представника КП"РЕО-3"
Лісового І.В., які заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав до задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України власність
зобов'язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно статтею 13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"(далі-Закон)
залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються на: 1) комунальні
послуги (централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); 2) послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); 3) послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); 4)
послуги з ремонту приміщень, будинків,
споруд (заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" передбачене право споживача
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг, при цьому
такому праву прямо відповідає
визначений пунктом 5 частини третьої
статті 20 цього Закону обов'язок
споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними
нормами закону споживачі зобов'язані
оплатити житлово-комунальні послуги,
якщо вони фактично користувалися ними.
Відсутність договору на надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення споживача від оплати послуг
у повному обсязі.

Згідно п.6 ч.1 ст. 20 Закону України "
Про житлово-комунальні послуги"
споживач має право, зокрема , на
несплату вартості житлово-комунальних
послуг за період тимчасової
відсутності споживача та/або членів
його сім'ї при відповідному
документальному оформленні, а також за
період фактичної відсутності
житлово-комунальних послуг, визначених
договором у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
співвласником 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1 , що підтверджується копією
договору купівлі-продажу від 22.02.2006
року. ОСОБА_2 і ОСОБА_6 є співвласниками
цієї квартири і кожній із них належить
по 1/3 частині квартири.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва
від 25 березня 2014 року стягнуто з
ОСОБА_1 на користь КП "Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м. Києва"
заборгованість за послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій і
центральне опалення у сумі 3249, 42 грн.
(а.с. 87-89).

Як видно зі змісту рішення суду,
суд задовольнив вимоги КП " Дирекція з
утримання та обслуговування
житлового фонду Святошинського району
м. Києва" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за комунальні послуги з
вересня 2010 року по серпень 2013 року, а
саме : за утримання будинків і споруд
та прибудинкову територію 1 607,43 грн. та
центральне опалення - 1 641,99 грн. і в
межах позовної давності , а в іншій
частині вимог відмовив за спливом
позовної давності.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином , питання про стягнення
заборгованості за житлово - комунальні
послуги за період з 2006 року по серпень
2013 року судом вирішено і встановлено,
що позивач зобов'язаний оплачувати за
утримання будинку та прибудинкової
території і центральне опалення, а
відтак зазначені обставини не
потребують доказуванню під час
розгляду інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи , щодо яких
встановлено ці обставини.

За рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 20 червня 2013
року ОСОБА_1 вселено в квартиру АДРЕСА_1
(50 річчя Жовтня) в м. Києві; зобов'язано
ОСОБА_2, ОСОБА_6 надати ключі від
вхідних дверей квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_1; зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_6 не
чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні
1/3 частини квартири та приміщень
загального користування -кухні, ванної
кімнати, вбиральні, лоджії, коридору,
кладової в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.33-34).

Та обставина , що ОСОБА_1 не проживає
в квартирі не є підставою до звільнення
його від плати за утримання будинку та
прибудинкової території і
центрального опалення, оскільки
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типовим договором
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 N 630,
визначено, що централізоване опалення -
це послуга, спрямована на задоволення
потреб споживача у забезпеченні
нормативної температури повітря у
приміщеннях квартири (будинку
садибного типу), яка надається
виконавцем з використанням
внутрішньобудинкових систем
теплопостачання.

Таким чином, виробники послуги з
централізованого опалення несуть
витрати по забезпеченню нормативної
температури повітря у приміщенні
незалежно від факту проживання у
квартирі споживачів.

Відповідно до пункту 2 статті 10
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" власники
приватизованого житла у
багатоквартирних будинках (до них
належать і власники квартир у
кооперативних будинках та викуплених
квартир) є співвласниками всіх
допоміжних приміщень будинку та його
технічного обладнання і повинні
сплачувати свою частку витрат у
загальних витратах на утримання
будинку (житла) та прибудинкової
території пропорційно до займаної
площі.

Згідно із статтею 382 Цивільного
кодексу України власникам квартири у
дво- або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Відповідно до статті 360 Цивільного
кодексу України співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Виходячи з наведеного, звільнення
від сплати за утримання житла у разі
відсутності власника квартири та
членів його сім'ї не має підстав,
оскільки витрати
житлово-експлуатаційних підприємств
на утримання житла включають витрати
на здійснення комплексу робіт,
спрямованих на створення необхідних
умов для проживання людей і
забезпечення збереження жилих
будівель та технічного обладнання. До
цих робіт належать підготовка до
весняно-літнього та осінньо-зимового
періодів, прочищення димарів та
газоходів, наладка та регулювання
технічного обладнання будинку,
обстеження стану несучих і
огороджувальних конструкцій тощо.

Розмір тарифів (нормативних витрат,
пов'язаних з утриманням будинків і
споруд та прибудинкових територій)
визначається згідно постанови №529 від
20 травня 2009 року " Про затвердження
Типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій".

Зменьшення розміру плати за послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій , в разі
відсутності споживача, чинним
законодавством не передбачено,
оскільки відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України "Про
забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги " від 01.06.2011
року № 869 зазначено, що під час
нарахування квартирної плати та плати
за утримання прибудинкової території
єдиною калькуляційною одиницею є 1 кв.м.
загальної площі квартири, а не
кількість проживаючих в квартирі.

Таким чином, ці витрати не залежать
від того, чи проживає особа у квартирі
(власник або наймач), чи ні.

Відповідно до ст. 1 Закону виконавець
- суб'єкт господарювання, предметом
діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору.

Положенням ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги",
балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

КП"Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва", філії
№803, 804 є балансоутримувачем будинку
АДРЕСА_1 , а виконавцем
житлово-комунальних послуг - КП " РЕО-3".

Згідно листа КП""Дирекція з утримання
та обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва" від
10.06.2013 року № 3 2003-М-57/22 виконавець
послуг КП"РЕО-3" утримує житловий
будинок АДРЕСА_1 в належному технічному
стані, здійснює контроль за технічним
станом інженерного обладнання будинку,
обслуговує та виконує ремонт цього
обладнання, готує житловий будинок та
його технічне обладнання до
експлуатації в осінньо-зимовий період.

Крім того, зі змісту цього листа
випливає, що з дня реєстрації позивача
в спірній квартирі , а саме: з 21.03.2006 року
по 01.02.2013 року ОСОБА_1 проведені
перерахунки за житлово-комунальні
послуги на суму 5099, 27 грн. і станом на
01.05.2013 року на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 заборгованість за
житлово-комунальні послуги становить 4
595, 46 грн. (а.с.13).

За таких обставин, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав до задоволення
позову, оскільки позивачу належить на
праві власності 1/3 квартири і він
повинен приймати участь у оплаті
послуг з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій та послуг з
централізованого опалення відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів
України "Про затвердження Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
типового договору по надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення" від 21 липня 2005 року №
630.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що відповідач не має правових
підстав для стягнення заборгованості
за житлово-комунальні послуги з
позивача , оскільки договорів з КП
"ДУОЖФ Святошинського району м. Києва"
про надання житлово-комунальних
послуг позивач не укладав, не
заслуговують на увагу , так як
відсутність зазначеного договору не є
підставою до відмови у задоволені
позову, оскільки відповідач
відповідно до чинного законодавства
несе відповідальність за утримання,
експлуатацію та управління будинку, що
знаходиться на його балансі. Отже,
відповідач у цій справі є належним
балансоутримувачем, а тому він має
права, передбачені частиною першою
статті 24 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги".

Разом з тим, позивач наділений
правом користуватися своєю частиною
квартири в межах її частки та
зобов'язаний сплачувати
житлово-комунальні послуги, при цьому
вирішуючи спірні питання щодо
утримання квартири з співвласниками
квартири.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку , що судом з'ясовані
обставини , що мають значення для
правильного вирішення спору, висновки
суду відповідають вимогам закону та
обставинам справи, а тому колегія
суддів не вбачає підстав до
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України
, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
а рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 15 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: