________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/400/14-ц
Провадження № 2/520/2891/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря -Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
звернувся з позовом до суду, в якому
просив ухвалити рішення, яким стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» суму заборгованості за
Кредитним договором № МL - 501/167/2008 від
03.07.2008 року в розмірі 8 066 714,17 гривень, а
також судовий збір у розмірі 3 654
гривень.

Свої вимоги мотивував тим, що 03 липня 2008
року між Закритим акціонерним
товариством «ОТП Банк»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ МL - 501/167/2008, відповідно до умов якого
Відповідачеві було надано кредит у
розмірі 250 000 доларів США.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за Кредитним договором
між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки № SR - 501/167/2008, зі
всіма змінами, доповненнями та
додатками до нього.

Про порушення зобов'язання та
необхідність повного погашення боргу
Відповідачі повідомлені належним
чином, але не виконують свої обов'язки
щодо погашення боргу та продовжують
користуватися отриманими кредитними
коштами, що і стало підставою для
звернення до суду з даним позовом.

13.06.2014 року позивач звернувся до суду з
заявою про уточнення позовних вимог та
просив стягнути з відповідачів у
солідарному порядку заборгованість на
загальну суму 1 114 699,25 доларів США, що на
момент подання заяви складало 13 109
153,01грн., а також стягнути судові
витрати.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду
сповіщені належним чином у порядку
ст.74, 76, 77 ЦПК України.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі у судове засідання не
з`явились, про час, дату та місце
розгляду справи сповіщались належним
чином, причини неявки суду не
повідомили, заяв та клопотань про
відкладання не заявляли.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на те, що звернення з даним
позовом є передчасним, так як доказів
переходу до нового кредитора прав у
зобов`язанні його довірителю позивачем
надано не було.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Правовідносини між сторонами
врегульовані Цивільним Кодексом
України, зобов'язаннями щодо
кредитного договору.

В судовому засіданні встановлено, що 03
липня 2008 року між Закритим акціонерним
товариством «ОТП Банк»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ МL - 501/167/2008, відповідно до умов якого
Відповідачеві було надано кредит у
розмірі 250 000 доларів США.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином у відповідності з
умовами договору та вимогами ЦК
України.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК
України за Кредитним договором Банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальнику в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки, за ч.2 цієї
статті до відносин за кредитним
договором застосовуються вимоги
закону за позикою.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позику у тому
обсязі та у строк, встановлений
договором.

Згідно п. 1.1. Частини № 2 Кредитного
договору, Позичальник зобов'язаний
своєчасно повернути суму отриманого
Кредиту, а також сплатити відповідну
плату за користування Кредитом і
виконати всі інші зобов'язання, як вони
визначені у Кредитному договорі.

Порядок виконання Боргових зобов'язань
за Кредитним договором встановлений
пунктом 1.5. (з підпунктами) частини №2
Кредитного договору. Зокрема,
відповідно до підпункту 1.5.1. Частини №2
Кредитного договору, погашення
відповідної частини Кредиту
здійснюється Позичальником щомісяця у
розмірі та строки, визначені у Графіку
повернення Кредиту та сплати процентів
(Додаток №1 до Кредитного договору),
шляхом безготівкового перерахування
на Поточний рахунок. Нараховані в
порядку, передбаченому Кредитним
договором, проценти сплачуються
Позичальником одночасно з погашенням
відповідної частини Кредиту в строк,
передбачений в Графіку повернення
Кредиту та сплати процентів.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України
встановлено право позикодавця (Банку)
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Відповідно
до статті 1056 ЦК України, розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Відповідно до п. З Частини № 1
Кредитного договору, для розрахунку
процентів за користування Кредитом
буде використовуватися Плаваюча
процентна ставка, де Фіксований
відсоток + FIDR дорівнює 5,49 % річних.
Підпунктом 1.4.1.1.2. пункту 1.4. Частини №2
Кредитного договору передбачено, що у
разі використання Плаваючої
процентної ставки, проценти за
користування Кредитом розраховуються
як FIDR + Фіксований відсоток з
розрахунку річної бази нарахування
процентів. Плаваюча процента ставка
підлягає коригуванню протягом дії
цього Договору щоразу після перебігу
кожного 12 календарного місяці,
починаючи з дати укладання цього
Договору.

Порядок нарахування процентів
врегульовано підпунктом 1.4.1.2. пункту 1.4.
Частини №2 Кредитного договору,
відповідно до якого проценти
нараховуються у день сплати процентів,
але не пізніше дати, визначеної у
Графіку повернення Кредиту та сплати
процентів (Додаток №1 до Кредитного
договору), кожного календарного місяця
на фактичну суму непогашених кредитних
коштів і за фактичний час користування
такими коштами, включаючи день видачі
та виключаючи день повернення, та
сплачуються Позичальником відповідно
до п. 1.5. Кредитного договору.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за Кредитним договором
між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки № SR - 501/167/2008, зі
всіма змінами, доповненнями та
додатками до нього.

У відповідності з п.1.1 Договору поруки
поручитель зобов'язується відповідати
за повне та своєчасне виконання
Позичальником його Боргових
Зобов'язань перед Банком за Договором,
в повному обсязі таких зобов'язань. При
цьому п. 1.2 Договору поруки передбачає,
що Поручитель та Позичальник
відповідають як солідарні боржники, що
означає, що Банк може звернутись з
вимогою про визнання Боргових
Зобов'язань як до Позичальника, так і до
Поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно п.п. 3.2 Договору поруки
відповідач ОСОБА_2 приймає на себе
зобов'язання, у випадку невиконання
Позичальником Боргових зобов'язань
перед АТ «ОТП Банк» протягом 3
банківських днів з дати отримання
відповідної письмової вимоги АТ «ОТА
Банк».

Згідно ст. 554 ЦК України, при порушенні
боржником зобов'язання забезпеченого
порукою, боржник та поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, та поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу за Кредитним
договором, нарахованих відсотків за
користування кредитом, неустойки,
відшкодування збитків.

Відповідно до п. 1.9.1. Частини №2
Кредитного договору, незважаючи на
інші положення Кредитного договору,
Банк має право вимагати дострокового
виконання Боргових зобов'язань в
цілому або у визначеній Банком частині
у випадку невиконання Позичальником
та/або Поручителем, та/або Майновим
поручителем своїх Боргових та інших
зобов'язань за Кредитним договором (в
тому числі, але не виключно,
встановлених п. 2.3. та ст. З Кредитного
договору), чи іншими укладеними з
Банком договорами та/або умов
Документів забезпечення (надалі -
«Вимога»). При цьому, зобов'язання
Позичальника щодо дострокового
виконання Боргових зобов'язань в
цілому настає з дати відправлення
Банком на адресу Позичальника
відповідної Вимоги та повинно бути
проведено Позичальником протягом 30
(тридцяти) календарних днів з дати
одержання Позичальником відповідної
Вимоги.

Отже, керуючись п. 1.9.1. Кредитного
договору, у зв'язку з невиконанням
Позичальником зобов'язань за Кредитним
договором щодо своєчасної сплати
процентів та погашення Кредиту,
Позичальникові та Поручителю Банком
було надіслано досудові вимоги про
повне дострокове погашення
заборгованості за Кредитним договором
за вих. № 200017677 від 01.04.2013 р., та №200017678
від 01.04.2013 р. відповідно до якої
Позичальник був зобов'язаний протягом
30 (тридцяти) календарних днів з моменту
отримання досудової вимоги сплатити на
користь Банку, належні суми кредиту,
процентів та штрафних санкцій за
Кредитним договором.

Однак, станом на дату подання позовної
заяви погашення заборгованості за
Кредитним договором ані Позичальником,
ані Поручителем не здійснено.

Станом на 13.06.2014 року заборгованість
Відповідачів перед Позивачем складає 1
114 699,25 доларів США, з яких:

- Залишок заборгованості за
кредитом 216 019,41 дол. США;

- Сума відсотків за користування
Кредитом 23 700, 86 дол. США;

- Сума пені за прострочення
виконання зобов'язань за період з
05.06.2013р. по 05.06.2014 року - 874 978,98 доларів
США.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України,
боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Як передбачено ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов`язковим для виконання
сторонами. Всі умови договору з моменту
його підписання стають одинаково
обов`язковими для виконання сторонами.

З вищенаведеного випливає, що ЗАТ «ОТП
Банк» та відповідачі, підписавши
кредитний договір та договір поруки,
встановили факт досягнення згоди між
собою щодо всіх істотних умов
кредитного договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави Позика, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України,
договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з умовами договору
купівлі-продажу кредитного портфелю №
б/н від 22.02.2013 року та договору
відступлення прав б/н від 22.02.2013 року за
Кредитним договором № МL-501/167/2008 від
03.07.2008р., Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» у відповідності
ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082 1084 Цивільного
кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» прийняло право
вимоги за Кредитним договором №
МL-501/167/2008 від 03.07.2008р„ укладеним між
Закритим акціонерним товариством «ОТП
Банк», правонаступником усіх прав та
обов'язків якого є Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 вказаного кодексу до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав. Таким чином,
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» перейшли всі права Публічного
акціонерною товариства «ОТП Банк» щодо
права вимоги до боржника за Кредитним
договором № МL-501/167/2008 від 03.07.2008р.

Суд звертає увагу на те, що позивачем
було вжито усіх можливих та доступних
заходів щодо кожного з відповідачів
для досудового врегулювання проблеми,
однак, це не призвело до повного
погашення боргу.

Разом з тим, суд не приймає до уваги
твердження представника відповідача
про те, що його довіритель має право не
виконувати свого обов`язку новому
кредитору, так як докази переходу до
нового кредитора прав у зобов`язанні
йому надані не були, так як відповідно
до вимог ч.1 ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов`язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом, а
досудовими вимогами від 01.04.2013 року
(а.с.25,27) відповідачі були повідомлені
про придбання ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» прав вимоги за кредитним
договором.

Більш того, згідно вимог статті 1082 ЦК
України, боржник зобов`язаний
здійснити платіж факторові за умови, що
він одержав від клієнта або фактора
письмове повідомлення про
відступлення права грошової вимоги
факторові і в цьому повідомленні
визначена грошова вимога, яка підлягає
виконанню, а також названий фактор,
якому має бути здійснений платіж.

Крім того, суд бере до уваги, що доказів
звернення до фактору з вимогою про
надання йому доказів відступлення
права грошової вимоги в порядку,
передбаченому ч.2 ст.1082 ЦК України,
відповідачем суду надано не було, так
як і не було надано жодних доказів
неправильності розрахунку позивачем
розміру заборгованості за кредитом.

Разом з тим, враховуючи розмір
основного боргу за кредитом і суму
нарахованої пені за прострочення
виконання зобов`язання, суд вважає за
доцільне, враховуючи клопотання
представника відповідача,
скористатись правом, наданим суду
частиною 3 ст. 551 ЦК України, та зменшити
розмір неустойки, так як вона значно
перевищує розмір збитків.

Відповідно до п. 27. Постанови № 5
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою статті 625 ЦК, які мають
іншу правову природу. При цьому
проценти, які підлягають сплаті згідно
з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у
такому порядку не підлягають зменшенню
через неспівмірність із розміром
основного боргу, оскільки вони є платою
за користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу. Істотними
обставинами в розумінні частини
третьої статті 551 ЦК можна вважати,
зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання). Положення статті 616 ЦК
передбачають право суду за певних умов
зменшити розмір збитків та неустойки,
які стягуються з боржника. Зазначене
стосується цивільно-правової
відповідальності боржника, а не сплати
ним основного грошового боргу за
кредитним договором, що суд на підставі
вказаної норми закону змінити не може.

Зважаючи на викладене, суд
приходить до висновку про можливість
зменшення суми пені за прострочення
виконання зобов`язання до розміру, що
дорівнює залишку заборгованості за
кредитом і сумі відсотків за
користування кредитом.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що
грошове зобов`язання має бути виконано
у гривнях. Якщо у зобов`язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
стягненню у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу , якщо інший порядок не
встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 192
ЦК законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» від 18.12.2009
року, у зв'язку з цим при задоволенні
позову про стягнення грошових сум
суди повинні зазначати в
резолютивній частині рішення розмір
суми, що підлягає стягненню, цифрами
і словами у грошовій одиниці України
- гривні. Також у разі пред'явлення
позову про стягнення грошової суми в
іноземній валюті суду слід у
мотивувальній частині рішення навести
розрахунки з переведенням іноземної
валюти в українську за курсом,
встановленим Національним банком
України на день ухвалення рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи,
доходить до висновку про те, що в справі
міститься достатньо доказів для
ухвалення рішення про часткове
задоволення позову і стягнення з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» суму заборгованості за
Кредитним договором № МL - 501/167/2008 від
03.07.2008 року в розмірі гривень, що
складається з: залишок заборгованості
за кредитом 216 019,41 дол. США; сума
відсотків за користування Кредитом 23
700, 86 дол. США; пеня за прострочення
виконання зобов'язань - 239 720, 27доларів
США, що разом складає 479 440,54 долара США
і за курсом НБУ на день винесення
рішення (100 доларів США=1169,5741 грн.)
складає 5 607 412,38 гривень.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
питання про розподіл між сторонами
судових витрат.

Зі змісту ст.ст. 79, 88, 81 ЦПК України - не
передбачено стягнення судових витрат у
солідарному порядку.

Солідарний обов'язок - це
матеріально-правова категорія (ст. 541 ЦК
України), а не процесуальна.

Позивач на це увагу не звернув та
помилково просить покласти на боржника
і поручителя такий обов'язок.

За правилами ст. 88 ЦПК України розподіл
судових витрат здійснюється у
дольовому порядку.

Тому вимоги позивача щодо солідарного
стягнення з відповідачів судових
витрат задоволенню не підлягають.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Отже, з
відповідачів на користь позивача також
необхідно стягнути сплачений при
подані позовної заяви до суду судовий
збір у розмірі 3654 гривень.

Виходячи з вищевкладенного та
керуючись ст. ст, 2, 15, 526, 554,611, 612,1050, 1054 ЦК
України,ст. ст. 3,118-120,151 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» суму заборгованості за
Кредитним договором № МL - 501/167/2008 від
03.07.2008 року в розмірі 479 440,54 долара США,
що за курсом НБУ на день винесення
рішення (100 доларів США=1169,5741 грн.)
складає 5 607 412,38 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» судовий збір у
розмірі 3654 гривень.

В решті позовні вимоги залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення через Київський
районний суд м. Одеси.

Суддя
Куриленко О. М.