Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2838/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької с області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
Північної групи по обслуговуванню
побутових споживачів

на рішення Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 21 лютого 2014 року

у справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
Північної групи по обслуговуванню
побутових споживачів до ОСОБА_3 про
стягнення вартості необлікованої
електроенергії, внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричної енергії для населення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі
Північної групи по ОПС звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
вартості необлікованої
електроенергії, внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричної енергії для населення.

В позові зазначало, що 03.01.2013 року
контролерами ВАТ «Запоріжжяобленерго»
була проведена перевірка дотримання
Правил користування електричною
енергією для населення, за адресою, де
проживає ОСОБА_3 в АДРЕСА_1. Перевіркою
встановлено порушення Правил. По
даному факту порушення було складено
відповідний акт. Була визначена
кількість електроенергії, що не
обліковувалася, та виписаний рахунок в
сумі 441,98 грн. Посилаючись на зазначені
обставини, просило суд стягнути з
ОСОБА_3 на користь ВАТ
«Запоріжжяобленерго» вартість не
облікованої електроенергії в сумі 441,98
грн., та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 21 лютого 2014 року у
задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ВАТ
«Заопріжяобленерго» в особі Північної
групи по ОПС подало апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на незаконність,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справ,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачкою надані заперечення на
апеляційну скаргу, в яких вона вважає
доводи апеляційної скарги
безпідставними і просить залишити
рішення без змін.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта Товстоус Т.В.,
відповідача ОСОБА_3 та її представника
ОСОБА_5, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін. Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

ОСОБА_3 є споживачем електричної
енергії, яку постачає позивач за її
адресою: АДРЕСА_1.

03.01.2013р. представниками позивача за
адресою ОСОБА_3 проведено перевірку
дотримання споживачем Правил
користування електричною енергією для
населення. За наслідками перевірки
складений акт №00131330 про порушення
Правил з зазначенням, що встановлено
втручання у роботу розрахункового
засобу обліку електричної енергії типу
Со2 з заводським номером 5813852, 1959 року
випуску, зміна положення лічильника,
диск якого зупиняється, порушення
відкрите. Акт підписаний трьома
представниками енергопостачальника
та ОСОБА_3 із зауваженнями.

Протоколом засідання комісії з
розгляду актів про виявлені порушення
Правил користування електричною
енергією для населення №1411 від 30.01.2013р.
вирішено провести нарахування згідно
п.53 ПКЕЕН та Методики п.3.1.3, 3.4, 3.7 у сумі
до сплати 441,98грн.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Правовідносини із постачання фізичним
особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27
Закону України "Про електроенергетику",
Правилами користування електричною
енергією для населення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1357 від 26 липня 1999 року (далі - Правила,
ПКЕЕН).

Підставами відповідальності споживача
електроенергії за п. 48 ПКЕЕН,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 року №
1357, є зокрема порушення правил
користування електричною енергією,
пошкодження приладу обліку,
розкрадання електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку.

Порядок визначення обсягу та вартості
електричної енергії, необлікованої
внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН,
встановлено Методикою, затвердженою
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 4 травня 2006 № 562 (далі - Методика).

Згідно п. 3.1.3 Методики підставою для
застосування її положень є виявлення
таких порушень ПКЕЕН пошкодження
приладів обліку (розбите скло,
пошкодження цілісності корпусу тощо),
інших дій споживача, які призвели до
зміни показів приладів обліку
(фіксація індикатором впливу
постійного (змінного) магнітного або
електричного полів, використання
фазозсувного трансформатора тощо (у
разі підтвердження факту встановлення
та передачі на збереження споживачу
(власнику або наймачу об'єкта) приладів
обліку, установлених пломб та
індикаторів).

Саме пункт 3.1.3 Методики визначений у
протоколі засідання комісії з розгляду
актів про виявлені порушення ПКЕЕН №1411
від 30.01.2013р. підставою для нарахування
згідно п.53 ПКЕЕН та Методики п.п.3.1.3, 3.4,
3.7 у сумі до сплати 441,98грн.

Таким чином, є правильним висновок
рішення суду, що п.3.1.3 Методики не може
бути застосований за складеним Актом
про порушення відповідачкою ПКЕЕН,
оскільки позивач не надав необхідних
за цим пунктом Методики документів на
підтвердження факту встановлення та
передачі на збереження споживачу
(власнику або наймачу об'єкта) приладів
обліку, установлених пломб та
індикаторів).

Аналогічного висновку дійшла НКРЕ у
листі №3187/26/27-13 від 19.12.2013р. (а.с.32), де
вказано, що при розгляді скарги ОСОБА_3
ВАТ «Запоріжжяобленерго» не було
надано до НКРЕ документів, які б
підтверджували факт передачі на
збереження споживачу приладу обліку
електричної енергії типу Со2
заводський номер 58113852, а тому
енергопостачальник не мав підстав для
застосування положення Методики при
здійсненні розрахунку.

Цим листом НКРЕ вказало, що ВАТ
«Запоріжжяобленерго» має привести
свої дії по відношенню до споживача у
відповідність до вимог чинного
законодавства України шляхом
скасування нарахувань по акту та
протягом місяця доповісти НКРЕ про
стан врегулювання спірного питання.

Відповідно до п. 1 Положення про
Національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, затвердженої Указом
Президента України від 23.11.2011 №1059/2011
Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики (НКРЕ), є органом державного
регулювання діяльності в енергетиці.

Суд першої інстанції дав належу оцінку
встановленим обставинам і дійшов
правильного висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо
правильності складення акту про
виявлені порушення споживачем ПКЕЕН не
спростовують висновки рішення,
оскільки вказано, що акт складений
вірно, проте відсутні інші передбачені
вищевказаними нормами права умови для
застосування до відповідачки
відповідальності за Методикою.

Доводи апеляційної скарги про
відповідність протоколу п.3.1 Методики
спростовані під час апеляційного
розгляду справи, оскільки апелянт
посилається на вказаний пункт Методики
вибірково, упустивши повну редакцію
п.3.1.3 Методики, який вимагає від
енергопостачальника документів на
підтвердження факту встановлення та
передачі на збереження споживачу
(власнику або наймачу об'єкта) приладів
обліку, установлених пломб та
індикаторів).

Таких документів позивач не надав ані
суду першої, ані апеляційної інстанції,
фактично вимагаючи ухвалити рішення на
припущеннях, що прямо заборонено ч. 4 ст.
60 ЦПК України, яка визначає, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про незгоду
з листом НКРЕ №3187/26/27-13 від 19.12.2013р.
(а.с.32), де вказано, що ВАТ
«Запоріжжяобленерго» не було надано
до НКРЕ документів, які б
підтверджували факт передачі на
збереження споживачу приладу обліку
електричної енергії типу Со2
заводський номер 58113852, а тому
енергопостачальник не мав підстав для
застосування положення Методики при
здійсненні розрахунку, не можуть
братися до уваги, які такі, що
суперечать Положенню про Національну
комісію, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики,
затвердженому Указом Президента
України від 23.11.2011 №1059/2011, де вказано, що
Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики (НКРЕ), є органом державного
регулювання діяльності в енергетиці,
розглядає звернення споживачів та
надає роз'яснення з питань
застосування нормативно-правових
актів НКРЕ, для забезпечення виконання
покладених на неї завдань і функцій має
право приймати у межах своєї
компетенції рішення, що є обов'язковими
до виконання суб'єктами природних
монополій до яких відноситься позивач.

Доказів, що надані цим листом НКРЕ на
адресу ВАТ «Запоріжжяобленерго»
вказівки визнані незаконними або
оспорені позивачем суду не надано.

Доводи апеляційної скарги, що
передання приладу обліку
електроенергії відповідачці
відображено у «Журнале лицевых
счетов» (а.с.54 зв.) не мають свого
підтвердження, оскільки даний журнал
складається позивачем без участі та
підпису споживача і не відображає
підтвердження факту встановлення та
передачі на збереження споживачу
(власнику або наймачу об'єкта) приладів
обліку, установлених пломб та
індикаторів), як того вимагає п.3.1.3
Методики.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
Північної групи по обслуговуванню
побутових споживачів відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 21 лютого 2014 року
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: