Номер провадження 22-ц/775/4916/2014
Головуючий в першій інстанції
Доповідач Янчук Т.О.
єдиний унікальний номер2429/5127/13ц
номер провадження22ц-775/4172/14
11 червня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді Дундар І.О.
суддів: Мірута О.А, Янчук Т.О.
при секретарі Чекіній А.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою Державного
«Донвуглеструктуризація» на рішення
Селидівського міського суду
Донецької області від 04 квітня 2014
року за позовом ОСОБА_3 до Державного
«Донвуглереструктуризація» про
визнання протиправною відмови у
виписці безкоштовно палива на
побутові потреби, зобов'язання
відповідача вчинити певні дії,-
Рішенням Селидівського міського суду
Донецької області від 04 квітня 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено..

Визнано протиправною відмову
ДП»Донвуглереструктуризація» у
надані ОСОБА_3 безкоштовного палива
на побутові потреби за 2013 рік.
Зобов'язано ДП»
Донвуглереструктуризація»
забезпечити ОСОБА_3 безоплатним
вугіллям на побутові потреби у
розмірі 5,9 тонн за 2013 рік. Вирішено
питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ДП
«Донвуглереструктуризиція» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просило рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначив, що відповідно до ст. 48
Гірничого Закону України передбачено
забезпечення вугіллям на побутові
потреби категоріям осіб, перелік яких
зазначений цією статті.

Посилаючись на п.12.10.8 Галузеву угоду
між Міністерством вугільної
промисловості України, іншими
державними органами, власниками
(об'єднаннями власників), що діють у
вугільній галузі, та всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
від 03 липня 2001 року з подальшими
змінами та доповненнями, якою
передбачено, що категорія осіб, яка
передбачена ст. 48 Гірничого Закону
України, забезпечується вугіллям на
побутові потреби тим підприємством, з
якого вони вийшли на пенсію, а
відповідно до п. 12.10.9 Галузевої угоди,
особи, які мають право на безоплатне
забезпечення вугіллям на побутові
потреби, в тому числі і ті, які вийшли на
пенсію з підприємств інших галузей
економіки України, забезпечуються
вугіллям на побутові потреби за
останнім місцем роботи на
вугледобувному (перероблювальному) або
шахтовуглебудівному підприємстві або
їх правонаступниками.

Відповідно до запису в трудовій книжці
ОСОБА_3 с 01.08.1993 року по 27.09.1995 року
відповідач працював на підприємстві
«Мегавахт», а з 05.11.1996 року по 03.04.1997
року в ПП»Юг», і тільки з 01.07.1997 року
по 16.04.1999 року працював в дирекції
по ліквідації шахта «Селидівська»,
яка не являється вугледобувним
підприємством. Відповідно до
вищенаведених фактів апелянт вважає,
що оскільки останнім вугледобувним
(переробним) або шахтобудівним
підприємством перед виходом на пенсію
позивача було ПП «Юг» воно і повинно
забезпечувати ОСОБА_3. вугіллям на
побутові потреби.

Також відповідно до п. 3.9 Уставу ДП
«Донвуглереструктуризиція» не є
правонаступником шахт, а виконує
роботи по їх ліквідації.

В судовому засіданні представник ДП
«Донвуглереструктуризиція» доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
скаргу задовольнити, рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову .

Позивач в судове засідання
апеляційного суду не з'явився про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу ДП
«Донвуглереструктуризація» слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
наступного.

Як зазначено в ст. 303 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_3 відноситься до
категорії осіб, що мають право на
безоплатне отримання вугілля на
побутові потреби, яким він і був
забезпечений відповідачем у 2011, 2012
роках, що не оспорювалось
представником відповідача в судовому
засіданні. Останнє гірниче
підприємство - Шахта «Селидівська», на
якому працював позивач ОСОБА_3 перед
виходом на пенсію, ліквідовано і
забезпечення осіб, які мають право на
безоплатне отримання вугілля на
побутові потреби після ліквідації цієї
шахти здійснюється ДП
«Донвуглереструктуризація». Тому суд
виходив з того, що останнім місцем
роботи позивача на вуглевидобувному
підприємстві, згідно записів у
трудовій книжці, є шахта Селидівська і
оскільки це підприємство ліквідовано,
то обов'язок по забезпеченню ОСОБА_3
вугіллям на побутові потреби перейшов
до ДП «Донвуглереструктуризація», яке
й забезпечувало вугіллям позивача.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має необхідний підземний стаж для
забезпечення його безоплатним
вугіллям, як пенсіонер, що пропрацював
на гірничому підприємстві, набув право
на забезпечення побутовим паливом і
таке право позивача протягом 2011, 2012
років визнавалось відповідачем, який і
забезпечував позивача вугіллям
ОСОБА_3 . на побутові потреби.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами, дав їм
належну оцінку і обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги позивача.

Твердження відповідача про те, що
оскільки останнім вугледобувним
(переробним) або шахтобудівним
підприємством перед виходом на пенсію
позивача було ПП «Юг» воно і повинно
забезпечувати ОСОБА_3. вугіллям на
побутові потреби. апеляційний суд
відхиляє, як безпідставне, оскільки
відповідач є пенсіонером і має
необхідний підземний стаж (не менше
15років) на підприємствах з видобутку
вугілля для забезпечення вугіллям на
побутові потреби, та відповідно до ст. 43
Гірничого Закону України від 06 жовтня
1999 року за № 1127-XIV, має право на
безоплатне забезпечення вугіллям на
побутові потреби.

Окрім цього, відповідно до п.12.10.7
Галузевої угоди між Міністерством
вугільної промисловості України,
іншими державними органами, власниками
(об єднаннями власників), що діють у
вугільній галузі, та всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
від 03 липня 2001 року з подальшими
змінами та доповненнями, безоплатне
забезпечення вугіллям поширюється на
пенсіонерів, що живуть в Україні,
незалежно від того, з якого
підприємства вугільної промисловості
України вони вийшли на пенсію, якщо
вони відпрацювали в галузі: на
підземних роботах чоловіки не менше 10
років, а на роботах, пов'язаних з
підземними умовами, чоловіки - не менше
15 років.

Як вбачається із матеріалів справи,
пояснень представника відповідача
ОСОБА_3 з 1999 по 2012 рік позивач
перебував в списках вуглеотримувачів
побутового вугілля.

Відповідно до п.12.10.17 зазначеної
Галузевої угоди, виключення із списків
осіб, які мають право безкоштовного
отримання вугілля на побутові потреби,
здійснюється спільним рішенням
керівництва підприємства та
профспілкового комітету з зазначенням
обґрунтування.

Однак такого спільного рішення
керівництва підприємства та
профспілкового комітету з зазначенням
обґрунтування відносно ОСОБА_3 не
приймалось, а тому він незаконно
виключений із списків
вуглеотримувачів відповідачем..

Враховуючи вищенаведене, доводи
відповідача апеляційний суд відхиляє,
як безпідставні, і вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позов ОСОБА_3.

Зазначені доводи апеляційної скарги
суперечать наявним у матеріалах справи
доказам, які досліджені судом, та
наведеним нормам законодавства, а тому
апеляційний суд їх відхиляє.

Всупереч тверджень апелянта, суд повно
дослідив наявні докази у справі, які
надані сторонами, правильно встановив
фактичні обставини справи та
правовідносини, які виникли між
сторонами, дав їм належну оцінку і
обґрунтовано задовольнив позов
ОСОБА_3

Оскільки доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи, апеляційну скаргу
відповідача апеляційний суд відхиляє,
а рішення суду - залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства
«Донвуглереструктуризація»
відхилити.

Рішення селидівського міського суду
від 04 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня проголошення і може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді