інстанції: Ковтуненко В.В. Провадження
№ 22-ц/773/1007/14 Категорія: 25 Доповідач:
Лівандовської-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів -Веремчук Л.М., Овсієнка А.А.

при секретарі - Кирилюку О.О.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Войніч
О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Товариства з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування», третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» про стягнення страхового
відшкодування, за апеляційною скаргою
відповідача Товариства з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування» (далі по тексту ТДВ) на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 14 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

14 травня 2014 року рішенням Луцького
міськрайонного суду позов ОСОБА_3
задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ТДВ «Експрес Страхування»
на користь ОСОБА_3 62410 грн. 26 коп.
страхового відшкодування, 624 грн. 10 коп.
судового збору.

В поданій на рішення суду першої
інстанції апеляційній скарзі
відповідач ТДВ «Експрес Страхування»
вважає оскаржуване рішення незаконним
та необгрунтованим із-за порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

В ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції представник
відповідача апеляційну скаргу з
наведених у ній мотивів підтримав, тоді
як представник позивача просив її
відхилити, з огляду на безпідставність
наведених у ній доводів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України
передбачено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір страхування,
позивач тим самим засвідчив свою згоду
та прийняв умови, які були в ньому
закріплені.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами

При розгляді справи судом першої
інстанції правильно встановлено, що
26.04.2012 року між ОСОБА_3 та ТДВ «Експрес
Страхування» було укладено договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 202.12.2114960,
предметом якого є майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та/або розпорядженням
транспортного засобу - автомобіля
марки MERCEDES-BENZ / E 250, 2011 року випуску,
державний номер НОМЕР_1. Строк дії
договору - до 24.00 год. 25.04.2017 р. (а.с. 10-13
зворот).

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася 28 березня 2013 року о
17 год. 25 хв. водій ОСОБА_5, керуючи
автомобілем марки «Мерседес-Бенц E 250"
по вул. Набережній в м. Луцьку, не вибрав
безпечної швидкості для руху, скоїв
наїзд на дорожню вибоїну дорожнього
полотна, внаслідок чого, транспортний
засіб отримав механічні пошкодження. В
прямому причинному зв'язку із
виникнення даної пригоди лежить
порушення останнім вимог п.п. 12.1, 12.3
Правил дорожнього руху, що встановлено
постановою Луцького міськрайонного
суду від 19 квітня 2013 року (а.с. 16).

Як вбачається з довідки ДАІ, виданої
ОСОБА_5, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась 28.03.2013 року по вул. Набережній в
м. Луцьку, автомобіль марки «Мерседес
Бенс», номерний знак НОМЕР_1 отримав
механічні пошкодження: переднє праве
колесо, переднє праве крило, передня
підвіска, правий поріг, кріплення фар,
правий підкрилок (а.с. 14).

Відповідно до акту огляду
транспортного засобу (дефектної
відомості) ПАТ «Волинь-Авто» від 29.03.2013
року автомобіль «Мерседес Бенс» Е 250
має наступні пошкодження: фара лів. пер.
- тріщина корпусу, фара пр. передня -
відламані кріпл., підкрилок пер. пр.-
тріщина, підкрилок пер. лів. - тріщина,
крило пер. пр. - деформоване, диск колеса
пер. пр. - розбитий, шина колеса пер. пр. -
розриви, захист двигуна сер. - тріщина,
захист двигуна зд. - тріщина, бризговик
пер. пр. - відсутній, накладань порогу
пр. - відсутній, накладна порогу пр. -
тріщина, поріг пр. - деформація (а.с. 20).

Згідно ремонтної калькуляції ПАТ
«Волинь-Авто» від 22.04.2013 року вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Мерседес» державний номерний знак
НОМЕР_1 складає 65005 грн. 97 коп. (а.с. 23-24).

Визначаючи розмір страхового
відшкодування, який підлягає стягненню
з відповідача, суд вірно виходив з
вартості відновлювального ремонту
пошкодженого автомобіля, зазначеному в
ремонтній калькуляції ПАТ
«Волинь-Авто» від 22.04.2013 року з
урахуванням передбаченої договором
безумовної франшизи (0,50 % від страхової
суми) в сумі 2595 грн. 71 коп. та вірно
стягнув з відповідача на користь
позивача 62410 грн. 26 коп.

06.09.2013 року листом № 6460 «Експрес -
Страхування» відмовив позивачу у
виплаті страхового відшкодування на
підставі п.п. 11.1.8, 12.1.4 договору
страхування та ст. 26 Закону України
«Про страхування», у зв'язку з
частковим ремонтом транспортного
засобу на момент проведення
дослідження, що унеможливлює
встановити причину його пошкодження
(а.с. 25).

Доводи апеляційної скарги про
відсутність підстав для виплати
страхового відшкодування, у зв'язку із
порушенням страхувальником умов
договору, а саме відновлення диска
колеса на автомобілі після
дорожньо-транспортної пригоди, без
згоди на це страховика, колегія суддів
вважає неприйнятними з огляду на
наступне.

Перелік підстав для відмови
страховиком від здійснення страхової
виплати визначено у ч. 1 ст. 991 ЦК
України. Зазначений перелік не є
вичерпним і ч. 2 вказаної статті надає
право сторонам договору страхування
передбачити також інші підстави для
відмови здійснити страхову виплату,
якщо це не суперечить закону.
Аналогічно вказані питання
врегульовано і в ст. 26 ЗУ «Про
страхування».

Відповідно до п. 11.1.8 укладеного між
сторонами Договору страхувальник
зобов'язаний: зберігати пошкоджений
транспортний засіб у тому вигляді, в
якому він опинився після настання
події, що в подальшому може бути
кваліфікована як страховий випадок, до
його огляду страховиком, та не починати
ремонт транспортного засобу без
письмової згоди на це страховика. Зміна
характеру та ступеню отриманих
застрахованим транспортним засобом
пошкоджень допускається тільки в тому
випадку, коли це було необхідно з точки
зору безпеки та/або для спасіння людей.

П. 12.1.4 Договору визначено, що підставою
для відмови страховика у виплаті
страхового відшкодування є
несвоєчасне повідомлення
страхувальником про настання
страхового випадку без поважних на це
причин або створення страховикові
перешкод у визначенні обставин,
характеру та розміру збитків.

Встановлено, що позивачем ОСОБА_3, як
страхувальником виконано вимоги п. 11
Договору страхування щодо вчинення
необхідних дій при настанні страхового
випадку, в тому числі вимоги п. 11.1.8 щодо
збереження пошкодженого транспортного
засобу у вигляді після ДТП до його
огляду Страховиком.

Відповідно до п. 9.4.3 Договору
страхування страхувальник
зобов'язаний протягом 2-ох робочих днів,
як тільки стане відомо про настання
страхового випадку, вжити заходів щодо
оформлення всіх необхідних документів
для своєчасної виплати страхового
відшкодування.

Відповідно до п. 9.4.5 Договору
страхування страхувальник
зобов'язаний протягом 15 робочих днів, з
дня, коли йому було надано усі
документи, що необхідні для прийняття
рішення про причини настання
страхового випадку, розмір збитку,
скласти страховий акт та прийняти
рішення про виплату або про відмову у
виплаті страхового відшкодування.

Встановлено, що автомобіль повністю
оглянуто та досліджено страховиком на
визначеній ним спеціалізованій СТО на
наступний день після ДТП, тобто 29.03.2013
року, і зазначених обставин стороною
відповідача спростовано не було, в той
час, як обов'язкові додаткові
дослідження автомобіля умовами
Договору страхування не передбачені.

З огляду на викладене та з урахуванням
того, що в порушення вищенаведених умов
Договору страхування страховик
відмовив позивачу у виплаті страхового
відшкодування листом від 06 вересня 2013
року, тобто фактично через п'ять
місяців з моменту передачі усіх
документів по страховому випадку, дії
ОСОБА_3 по відновленню диска колеса
після огляду автомобіля страховиком не
суперечать умовам Договору
страхування та не дають підстав, на
думку колегії суддів, для відмови у
виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим, з мотивувальної частини
рішення суду слід виключити посилання
на ч. 2 ст. 1187 ЦК України, в якій йдеться
про відшкодування шкоди особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, тоді як в
розглядуваному випадку має місце
страхове відшкодування страховою
компанією та посилання на Закон
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», який регулює відносини у
сфері обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, тоді як між сторонами склались
відносини у сфері добровільного
страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

За таких обставин, апеляційну скаргу
відповідачів слід відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, як таке, що ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача
Товариства з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 14 травня 2014 року
у даній справі залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини
рішення посилання суду на ч. 2 ст. 1187 ЦК
України та Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді