АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6013/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко О. М. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 травня 2014 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розподіл майна подружжя, -

В с т а н о в и в :

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл
майна подружжя посилаючись на те, що
30.07.2005 року між ним та відповідачем було
укладено шлюб, який 31.10.2011 року було
розірвано рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області. За період шлюбу на підставі
договору купівлі-продажу від 03.11.2005
року було набуте спільно майно -
незавершений будівництвом житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1. Уточнивши
позовні вимоги, позивач просив суд
розподілити зазначене майно шляхом
його продажу та розподілу грошових
коштів (а.с.3-4,58-59).

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 14
травня 2014 року в задоволенні позовних
вимог - відмовлено (а.с.79-80).

В апеляційній скарзі (а.с.83-85) ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалите нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити, оскільки:

- ніякого договору при набуті спірного
сумісного майна відносно цього майна
між сторонами не укладалось, а тому
воно належить кожному з них у рівних
частках;

- судом при дослідженні матеріалів
справи не оглянуто технічного
паспорту, як на показник результату
проведеної інвентаризації, а тому
безпідставно зроблено висновок про
неможливість визначення вартості
спірного майна.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції встановив,
що за час шлюбу сторонами придбано
незавершений будівництвом будинок,
який не введено в експлуатацію;
будівельно-технічна експертиза не
проведена, визначення ринкової
вартості спірного майна неможливе.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з договором від 01.11.2005 року
відповідачем в шлюбі з позивачем
придбаний незавершений будівництвом
будинок по АДРЕСА_1 готовністю 95 % з
господарськими будівлями та спорудами:
вбиральні Б, огорожі 1-5, замощення 1
(а.с.17,18), 03.08.2006 року БТІ виданий
технічний паспорт на цей будинок
(а.с.19-24).

При цьому на цей час будинок в
експлуатацію не введений та право
власності на будинок за відповідачем
не зареєстроване.

Тому суд першої інстанції правильно
дійшов висновку щодо відсутності
підстав для задоволення позову про
розподіл майна подружжя.

Крім того, як вбачається з технічного
паспорту, виготовленого БТІ на
замовлення позивача, станом на 22.01.2014
року спірний будинок самочинно
перебудований та переобладнаний та
містить прибудови а-1 та а1-1 (а.с.60-67).

Відповідно до роз'яснень, викладених в
постанові Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» від 30.03.20123 року № 6, поділ
між подружжям самочинно побудованого
майна можливо після визнання права
власності на самочинне будівництво.

Тому доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
наявних у вказаному технічному
паспорті відомостей, не можуть бути
прийняті до уваги у якості підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач доказів, що підтверджують його
позовні вимоги, суду не надав.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними, оскільки
не спростовують висновки суду.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 14
травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: