АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/5714/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Пустовар О. С. Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року м.
Дніпропетровськ колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Покровського
районного суду Дніпропетровської
області від 25 квітня 2014 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«Приватбанк» звернулось з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості(а.с.2-3).

Позивач зазначав, що відповідно до
укладеного договору б/н від 23.08.2007 року
ОСОБА_2 отримав 23.08.2007 року кредит у
розмірі 2000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Зміна кредитного ліміту передбачена
п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання
банківських послуг, згідно яких клієнт
дає свою згоду, що кредитний ліміт
встановлюється за рішенням банку і дає
право банку в будь-який момент
змінити(зменшити або збільшити)
кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив підписом свою
згоду на те, що заява разом з Умовами
надання банкіських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір, яким
передбачено порядок та умови погашення
кредиту, погашення заборгованості по
кредиту, сплата нарахованих за період
користування кредитом відсотків,
комісії за користування кредитом та
інших витрат.

Відповідно до п.п.6.5, 6.6 Умов надання
банкіських послуг позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором. У разі невиконання
зобов'язань за договором, - на вимогу
банку виконати зобов'язання з
повернення кредиту(у тому числі
простроченого кредиту та овердрафту),
оплатити винагороди банку.

При порушенні позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язується сплатити
банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань
за кредитним договором відповідач
станом на 26.11.2013 року має
заборгованість - 11 852,05 грн., яка
складається із наступного: 1 210,72 грн. -
заборгованість за кредитом; 4 930,76 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 4 670,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом а також штрафи
відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф(фіксована частина); 540,57 грн. -
штраф(процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив стягнути з відповідача
зазначену заборгованість за кредитним
договором б/н від 23.08.2007 року та судові
витрати.

Рішенням Покровського районного
суду Дніпропетровської області від 25
квітня 2014 року позов
задоволено(а.с.117-118).

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором б/н від 11.02.2008 року
в розмірі 11 852,05 грн., яка складається з
наступного: 1 210,72 грн. - заборгованість
за кредитом; 4 930,73 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
4 670,00грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина); 540,57 грн. -
штраф (процентна складова). Вирішено
питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову ПАТ КБ
«Приватбанк» в задоволенні позову,
посилаючись на те, що суд не врахував
пропуск позивачем позовної давності,
при ухваленні рішення допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права(а.с.122-125).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.ст.526,527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами -
ст.629 ЦК України.

За положеннями ч.1 ст.530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

Одним із видів порушення
зобов'язання є прострочення -
невиконання зобов'язання в обумовлений
сторонами строк - ст.612 ЦК України.

Задовольняючи позов ПАТ КБ
«Приватбанк», суд зазначив у судовому
рішенні про відсутність підстав для
застосування позовної давності, про
застосування якої просив відповідач,
та виходив з того, що кредитний договір
б/н від 23.08.2007 року не припинив свою дію,
оскільки автоматично пролонгований
відповідно до п.9.12 договору, відповідач
не надавав письмової заяви про
припинення договору та про закриття
картрахунку, а відтак позивач
звернувся до суду з вимогою про захист
свого цивільного права в межах
позовної давності.

Такі висновки суду не можна визнати
обгрунтованими з огляду на наступне.

Із справи видно, що згідно заяви
ОСОБА_2 від 23.08.2007 року між ним та ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «Приватбанк», укладено договір
б/н від 23.08.2007 року, за умовами якого
позичальник отримав 23.08.2007 року кредит
у розмірі 2000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Строк дії картки вказаний на
картці, яка дійсна до останнього
календарного дня зазначеного місяця -
п.3.1.1 Умов та правил надання
банківських послуг(а.с.10-14).

Сторонами договору передбачено
порядок погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, відсотків,
комісії за користування кредитом, а
саме: щомісячними платежами за
передуючий місяць; строк погашення
кредиту у повному обсязі не пізніше
останнього дня місяця, зазначеного в
платіжній картці - п.п.5.3,5.4(а.с.10-14).

Зазначені обставини підтверджуються
умовами кредитного договору б/н від
23.08.2007 року, довідкою про стандартні
умови кредитування(а.с.10-14, 56).

Отже, за умовами кредитного договору
позичальник зобов'язаний здійснювати
повернення кредиту частинами -
щомісячними платежами в розмірі та в
строки, визначені договором, строк
погашення кредиту, який ОСОБА_2 отримав
23.08.2007 року, є строк - не пізніше 31.08.2008
року, а відтак право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу і
початок перебігу позовної давності у
зв'язку з цим починається з моменту
порушення строку його погашення, тобто
з моменту(місяця, дня) невиконання
позичальником зобов'язання щодо
погашення чергового платежу.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Згідно розрахунку ПАТ КБ
«Приватбанк», складеного станом на
26.11.2013 року, ОСОБА_2 має заборгованість -
11 852,05 грн., яка складається із
наступного: 1 210,72 грн. - заборгованість
за кредитом; 4 930,76 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
4 670,00 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, а також штрафи
відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф(фіксована частина); 540,57 грн. -
штраф(процентна складова)(а.с.4-9).

Як видно із справи, ОСОБА_2 вніс
останній платіж на погашення кредиту
09.09.2008 року, після чого перестав
виконувати щомісячні зобов'язання з
погашення кредиту, що підтверджується
випискою з особового рахунку
НОМЕР_1(а.с.95-102), який відкрито згідно
заяви ОСОБА_2 від 23.08.2007 року про надання
банківських послуг(а.с.10).

Наведені обставини свідчать, що
право кредитора є порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, у
зв'язку з чим початок перебігу позовної
давності починається з моменту
порушення строку його погашення, тобто
з моменту(місяця, дня) невиконання
позичальником зобов'язання щодо
погашення чергового платежу, а саме з
жовтня 2008 року.

Згідно ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

За правилами ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг
позовної давності починається з дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила - ч.1
ст.261 ЦК України.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що наведені у
ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок
перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи - ст.261 ЦК України,
за змістом якої початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Як видно із справи, з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором б/н від 23.08.2007 року,
останній платіж на погашення
заборгованості за яким внесено
позичальником 09.09.2008 року(а.с.95-102),
позивач звернувся до суду 18.12.2013
року(а.с.2-8), тобто з пропуском позовної
давності.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2
просив застосувати наслідки спливу
позовної давності(а.с.103, 106-108).

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
- ч.4 ст.267 ЦК України.

Таким чином, висновки суду про
відсутність підстав для застосування
позовної давності, про застосування
якої просив відповідач, з посиланням на
автоматичну пролонгацію кредитного
договору, є такими, що протирічать
вимогам діючого законодавства, що
регулює питання позовної давності, та
фактичним обставинам справи, які
свідчать про пропуск ПАТ КБ
«Приватбанк» позовної давності.

Оскільки при ухваленні рішення суд
першої інстанції не взяв до уваги
фактичні обставини справи та норми
діючого законодавства, що регулюють
встановлені правовідносини, то колегія
суддів вважає, що судове рішення на
підставі п.4 ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про відмову ПАТ КБ
«Приватбанк» в задоволенні позову до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 25 квітня
2014 року скасувати.

Публічному акціонерному товариству
Комерційний Банк «Приватбанк» в
задоволенні позову до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -