№ 245/1239/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року. Старобешівський
районний суд Донецької області у
складі: головуючого - судді Дехти Р.В.,
при секретарі Іваницькій Л.Ю., за участю
представників позивача ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Старобешеве
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Новокатеринівської сільської ради
Старобешівського району Донецької
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2014 року до Старобешівського
районного суду Донецької області із
зазначеним позовом звернувся ОСОБА_3 і
свої позовні вимоги мотивував
наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько -
ОСОБА_4, який мешкав в АДРЕСА_1. Після
його смерті залишилось спадкове майно,
яке складається з: житлового будинку з
господарськими спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1; земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходиться на території
Новокатеринівської сільської ради
Старобешівського району Донецької
області, площею 4,1930га.; грошових
внесків, які зберігаються на рахунках в
ощадкасі в с. Новокатеринівка
Старобешівського району Донецької
області.

Спадкове майно ОСОБА_3 прийняв шляхом
подачі заяви до нотаріусу про
прийняття спадщини за законом.

За життя ОСОБА_4 державний акт на право
власності на земельну ділянку був
загублений.

ОСОБА_3 звернувся до нотаріусу з заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом. Нотаріус відмовив
йому у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
мотивуючи це тим, що він не надав
правовстановлюючий документ, а саме
оригінал державного акту на право
власності на земельну ділянку.

ОСОБА_3 надав повідомлення до газети
про втрату державного акту, але ніхто
не повідомив про знахідку втраченого
акту.

Внаслідок втрати правовстановлюючого
документу на земельну ділянку, а саме
державного акту на право власності на
земельну ділянку, ОСОБА_3 не має
можливості отримати у спадщину
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходиться на території
Новокатеринівської сільської ради
Старобешівського району Донецької
області, яка належала ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

ОСОБА_3 просив визнати за ним в порядку
спадкування за законом право власності
на земельну ділянку для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що знаходиться на
території Новокатеринівської
сільської ради Старобешівського
району Донецької області, площею 4,1930га
(кадастровий номер земельної ділянки
:09:000:0169), яка належала на праві
власності ОСОБА_4, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий запис № 27, на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 466475 виданого 25 грудня 2006 року за
розпорядженням голови Старобешівської
районної державної адміністрації № 536
від 23 листопада 2005 року.

У судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_2 позов
підтримали та просили його
задовольнити на підставі обставин і
норм закону, що викладені у ньому.

Представник Новокатеринівської
сільської ради Старобешівського
району Донецької області в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
за якою проти позовних вимог позивача
не заперечував та просив справу
розглянути без їхньої присутності.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про інформацію» документом є
матеріальний носій, що містить
інформацію, основними функціями якого
є її збереження та передавання у часі
та просторі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Рішення повинно відповідати вимогам
ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, про що
також зазначено в п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі».

Відповідно п. 3.5 листа Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» -
оскільки спір про визнання права
власності на земельну ділянку
сільськогосподарського призначення є
спором про спадкування, належним
відповідачем у зазначених спорах є
спадкоємці, які прийняли спадщину, а у
випадку їх відсутності - відповідна
територіальна громада в особі
сільської, селищної ради.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_1), який мешкав в АДРЕСА_1
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1
видане 30 жовтня 2013 року виконкомом
Новокатеринівської сільської ради
Старобешівського району Донецької
області, актовий запис № 27).

Родинні відносини ОСОБА_3 з ОСОБА_4
підтверджуються свідоцтвом про
народження ОСОБА_3 НОМЕР_2 виданим 26.08.1960
року Н-Катеринівською сільською радою
Сталінської області, актовий запис № 34.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось
спадкове майно, яке складається з:
житлового будинку з господарськими
спорудами, розташованого в АДРЕСА_1;
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що знаходиться на
території Новокатеринівської
сільської ради Старобешівського
району Донецької області, площею
4,1930га., (державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 466475 виданий 25 грудня 2006 року);
грошових внесків, які зберігаються на
рахунках в ощадкасі № 331409 в с.
Новокатеринівка Старобешівського
району Донецької області, НОМЕР_3,
НОМЕР_4.

Спадкове майно ОСОБА_3 прийняв шляхом
подачі заяви до нотаріусу про
прийняття спадщини за законом, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в спадковому реєстрі № 36783598
від 04 березня 2014 року.

Другими спадкоємцями за законом є
дружина спадкодавця, - ОСОБА_5, та дочка
спадкодавця, - ОСОБА_6, які звернулися до
нотаріусу з заявою про відмову від
прийняття спадщини за законом на його
користь, проти чого він не заперечував.
Інших спадкоємців за законом немає.

За життя ОСОБА_4 державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 466475 виданий 25 грудня 2006 року, був
загублений.

ОСОБА_3 звернувся до нотаріусу з заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом. Нотаріус відмовив
йому у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
мотивуючи це тим, що він не надав
правовстановлюючий документ, а саме
оригінал державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 466475 виданий 25 грудня 2006 року
(постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 13 травня 2014 року
долучена до позову).

Зазначена вище земельна ділянка
належала спадкодавцю ОСОБА_4 на
підставі Державного акту на земельну
ділянку серії ЯБ № 466475 виданого 25
грудня 2006 року.

ОСОБА_3 надав повідомлення до газети
про втрату державного акту серії ЯБ №
466475 виданий 25 грудня 2006 року, але ніхто
не повідомив про знахідку втраченого
акту (газета «Новая жизнь» № 14 від 19
лютого 2014 року).

Згідно п. 4.10, 4.11 Інструкції про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою, затвердженої
наказом Держкомзему від 22.06.2009р. № 325,
державний акт взамін втрачених
видається також спадкоємцю на запит
нотаріуса щодо витребування
документів, необхідних для вчинення
нотаріальних дій, відповідно до ст. 4
Закону України «Про нотаріат».

Постанова № 449 Кабінету Міністрів
України «Про затвердження форм
державного акта на право власності на
земельну ділянку та державного акта на
право постійного користування
земельною ділянкою» - втратила
чинність на підставі Постанови
Кабінету Міністрів № 483 від 03.06.2013 року.

Внаслідок втрати правовстановлюючого
документу на земельну ділянку, а саме
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 466475
виданого 25 грудня 2006 року, ОСОБА_3 не має
можливості отримати у спадщину
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходиться на території
Новокатеринівської сільської ради
Старобешівського району Донецької
області, яка належала ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За відсутності оригіналу державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ № 466475 виданого 25
грудня 2006 року, або його дублікату, на
ім'я ОСОБА_4, нотаріус не має можливості
видати ОСОБА_3 свідоцтво про право на
спадщину за законом на зазначену
земельну ділянку, яка належала ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України,
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Конституції
України, норми Конституції України є
нормами прямої дії. Звернення до суду
для захисту конституційних прав і
свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України гарантується.

Відповідно п. 3.1 листа Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» -
Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст. 392 ЦК).

Постановою Пленуму Верховного
Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування», встановлено, що
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

ОСОБА_3 не може здійснити свого права на
отримання законного права власності на
земельну ділянку через неможливість
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку у зв'язку із відсутністю
оригіналу документу, що посвідчує
право ОСОБА_4 на земельну ділянку.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог позивача ОСОБА_3 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування,
оскільки він не може здійснити свого
права на отримання законного права
власності на земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58, 209, 212, 213, 214, 215,
218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216,1225, 1235, 1268 ЦК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до
Новокатеринівської сільської ради
Старобешівського району Донецької
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом право власності
на земельну ділянку для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що знаходиться на
території Новокатеринівської
сільської ради Старобешівського
району Донецької області, площею 4,1930га
(кадастровий номер земельної ділянки
:09:000:0169), яка належала на праві
власності ОСОБА_4, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий запис № 27, на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 466475 виданого 25 грудня 2006 року за
розпорядженням голови Старобешівської
районної державної адміністрації № 536
від 23 листопада 2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення до Апеляційного
суду Донецької області через
Старобешівський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Р.В. Дехта

01.07.2014