Дата документу 10.07.2014
Справа № 320/4429/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
в складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі - Левандовській О.М..

з участю представника позивача -
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мелітополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю і зміни черговості одержання
права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить встановити факт
проживання однією сім'єю з ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, з 1997 року та
по день її смерті, а також визнати за
ним, спадкоємцем четвертої черги за
законом, право на спадкування майна
спадкодавця ОСОБА_4 у першій черзі.
Позов обґрунтовано тим, що з 1997 року він
та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю за
адресою: АДРЕСА_1, вели спільне
господарство, допомагали та
підтримували один одного, проводили
поточний ремонт у житловому будинку,
оплачували комунальні послуги. Вони
планували зареєструвати шлюб, але не
встигли цього зробити, оскільки
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла. Після
смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове
майно та він, як спадкоємець четвертої
черги звернувся до Мелітопольської
міської державної нотаріальної
контори для написання заяви про
прийняття спадщини, однак нотаріус
вказав, що треба підтвердити, що він
дійсно мешкав із ОСОБА_4 однією сім'єю.
Крім того зазначив, що право на
спадкування після смерті ОСОБА_4 у
першій черзі має її син ОСОБА_3, а він є
спадкоємцем четвертої черги, однак
відповідно до приписів ч. 2 ст. 1259 ЦК
України, може за рішенням суду одержати
право на спадкування разом із
спадкодавцями тієї черги, яка має право
на спадкування, за умови, якщо вона
протягом тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Позивач та його представник - адвокат
ОСОБА_1 повністю підтримали позовні
вимоги, наполягали на їх задоволенні.
Додатково зазначили, що позивач разом
із ОСОБА_4 спочатку мешкали в його
будинку по АДРЕСА_2 в м. Мелітополі, а
потім по АДРЕСА_1 в м. Мелітополі, вели
спільне господарство, піклувалися один
про одного. Коли ОСОБА_4 хворіла,
позивач купував їй ліки, відвідував у
лікарні, доглядав за нею. Всі операції
оплачував він, залишав їй гроші для
придбання ліків. За період спільного
проживання в будинку він зробив значні
поліпшення, постійно ремонтував його,
провів газ, воду. Діти належного
догляду за ОСОБА_4 не здійснювали,
матеріально їй не допомагали. Всі
урочисті заходи в родині вони
відвідували разом з нею, як чоловік та
жінка. Також вказав, що батько ОСОБА_4
подарував йому частину будинку за те,
що той піклувався та здійснював догляд
за його донькою, вважав їх родиною.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову
в повному обсязі, оскільки вважає, що
обставини проживання ОСОБА_2 та його
матері ОСОБА_4 як чоловіка та жінки не
підтверджені. З 1997 року вони дійсно
мешкали разом, однак коли ОСОБА_4
захворіла за нею доглядала його
дружина та донька. Позивач постійно
виїжджав в смт. Якимівка Якимівського
району Запорізької області, де і
працював, а мати знаходилась в м.
Мелітополь. Також зазначив, що мати
скаржилася йому, що позивач ображав її.
Йому відомо, що всі поліпшення в
будинку були здійснені його дідом або
за дідові гроші. Зазначив, що позивач
провів до будинку телефон та підключив
електропостачання напругою 380 вольт,
однак це він зробив лише для власних
потреб. Крім того пояснив, що дід
подарував частину будинку позивачу,
оскільки його вмовила ОСОБА_4 Гроші на
пам'ятник та поховання ОСОБА_4 були
надані його родиною. Також йому відомо,
що позивач отримував пенсію значно
менше аніж його мати та дід, а тому не
міг їх матеріально утримувати. До того,
на його думку допитані в судовому
засіданні свідки підтвердили що
позивач мешкав з ОСОБА_4, однак не
змогли пояснити чи вели вони спільне
господарство, чи мешкали однією
родиною.

Вислухавши пояснення сторін та
представника позивача - адвоката
ОСОБА_1, пояснення свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, вивчивши матеріали справи,
оцінивши зібрані у справі докази, суд
вважає, що позов підлягає повному
задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

У відповідності до ст. 51 Конституції
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки і чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла, про що
свідчить свідоцтво про смерть, актовий
запис № 1953.

Також судом встановлено, що після
смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове
майно та позивач звернувся до
Мелітопольської міської державної
нотаріальної контори для написання
заяви про прийняття спадщини, однак
нотаріус вказав, що треба підтвердити,
що він дійсно мешкав із ОСОБА_4 однією
сім'єю.

З даного приводу в судовому засіданні
були допитані свідки: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили в
судовому засіданні, що вони є сусідами
ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_4, добре знають
його та померлу. Їм відомо, що ОСОБА_2 та
померла ОСОБА_4 мешкали як родина в
одному будинку, вели спільне
господарство, допомагали один одному,
піклувалися.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що вона є донькою позивача. Їй
відомо, що її батько та ОСОБА_4 мешкали
однією родиною, як чоловік та жінка,
спочатку по АДРЕСА_2 в м. Мелітополі
Запорізької області, а потім по
АДРЕСА_1. ОСОБА_4 за своє життя дуже
хворіла, їй робили операцію, та вона
також допомагала коштами. Її батько,
підтримував ОСОБА_4, у всьому допомагав,
доглядав за нею, у них були
доброзичливі відносини. Всі роботи по
утриманню будинку виконував її батько.

Свідок ОСОБА_7 пояснила в судовому
засіданні, що тривалий час вона була
головою квартального комітету за
місцем проживання позивача та ОСОБА_4
та їй відомо, що вони проживали однією
родиною, вели спільне господарство. З
самого початку спільного проживання
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 її батько визнавав
його своїм зятем, про що вона зробила
відповідний запис в журналі обліку
осіб, які мешкають по АДРЕСА_1 в м.
Мелітополь Запорізької області. Сина
ОСОБА_4 - ОСОБА_3 вона за їх місцем
мешкання не бачила.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила, знала покійну ОСОБА_4 Їй
відомо, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спочатку
мешкали у будинку ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 в м.
Мелітополь Запорізької області, а
потім переїхали в будинок по АДРЕСА_1,
де мешкав батько ОСОБА_4 Зі слів ОСОБА_4
їй відомо, що спільного бюджету в них не
було, ОСОБА_2 її постійно ображав, кошти
їй не давав та бив. Вона не скаржилась
своїм дітям на життя, оскільки їх
жаліла. Також зі слів ОСОБА_4 їй відомо,
що ОСОБА_2 погодився зробити ремонт в
будинку, тільки якщо йому буде належати
1/2 частина цього житлового будинку та
ОСОБА_4 вмовила батька подарувати йому ?
частину будинку. Коли ОСОБА_4 потрапила
до лікарні, її доглядала невістка та
онука. Також їй відомо, що ОСОБА_2
забороняв покійній ОСОБА_4
спілкуватись з дітьми. Коли вона
приходила до ОСОБА_4, то позивача там не
бачила, зі слів ОСОБА_4 їй було відомо,
що він постійно знаходиться в смт
Кирилівка Якимівського району
Запорізької області. Крім того
зазначила, що вона робила ремонт у
будинку ОСОБА_4 та гроші за її роботу їй
сплачував батько ОСОБА_12, однак вказану
інформацію вона також отримала зі слів
ОСОБА_4 Підсумувавши, зазначила, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 прожили разом 10 років.

Свідок ОСОБА_8 пояснила в судовому
засіданні, що вона є дружиною
відповідача ОСОБА_3 Також вона
зазначила, що має неприязне відношення
до позивача ОСОБА_2 Їй відомо, що її
покійна свекруха після смерті свекра,
познайомилась з позивачем та вони
мешкали в будинку батька свекрухи.
Позивач вимагав, щоб батько ОСОБА_4
подарував йому ? частину будинку в
обмін на ремонт в цьому будинку. Також
їй відомо, що поліпшення в будинку
здійснював ОСОБА_2, але за кошти батька
ОСОБА_4 Коли її свекруха захворіла та
потрапила до лікарні, вона та її донька
доглядали за нею. ЇЇ чоловік сплачував
витрати на операцію. На питання суду:
«Чи мешкали ОСОБА_4 та ОСОБА_2 однією
сім'єю?», вона відповіла: «Нам би
хотілось, щоб не мешкали».

Свідок ОСОБА_11 пояснив в судовому
засіданні, що він є двоюрідним братом
ОСОБА_2 Вони приблизно один раз на
місяць зустрічались з родиною ОСОБА_4.
Він бачив, що під час спілкування
відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були
доброзичливими та він сприймав їх як
родину. Він часто бачив їх разом, коли
вони їздили по місту на автомобілі.
Зазначив, що він брав участь у
проведенні ремонту даху в їх будинку, а
також допомагав ОСОБА_2 встановлювати
пам'ятник ОСОБА_4

Таким чином, з показань допитаних в
судовому засіданні свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11
вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2
проживали однією сім'єю та протягом
тривалого часу опікувався, матеріально
забезпечував, надавав іншу допомогу
ОСОБА_4

Отже, судом встановлено, що позивач з 1997
року проживав однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_4

Суд вважає, що відсутні підстави не
довіряти показанням допитаних в
судовому засіданні свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11,
оскільки їх показання не суперечать
одне одному, жодного противоречивого
факту ними в судовому засіданні надано
не було. До того ж, пояснення свідка
ОСОБА_7 підтверджується випискою з
журналу обліку осіб, які мешкають по
АДРЕСА_1 в м. Мелітополь Запорізької
області.

Навпаки, пояснення свідків ОСОБА_8 та
ОСОБА_10 стосовно того, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 не мешкали однією сім'єю, то суд
не може прийняти їх до уваги, оскільки
жодних доказів на підтвердження цього
в судовому засіданні встановлено не
було, крім того пояснення свідка ОСОБА_8
є надуманими, до того ж свідок ОСОБА_8
наголосила, що має неприязне
відношення до позивача ОСОБА_2, а
показання свідка ОСОБА_10 отримані зі
слів покійної ОСОБА_4

Також, викладені в позовній заяві
обставини підтверджуються копією
договору дарування частини будинку,
посвідченого 12 жовтня 2001 року
приватним нотаріусом Мелітопольського
міського нотаріального округу
Запорізької області, зареєстровано в
реєстрі за № 6109, відповідно до якого
ОСОБА_14 подарував ОСОБА_2 ? частину
будинку АДРЕСА_1 в м. Мелітополь
Запорізькій області, виписним
епікризом № 1211.

Крім того, з оглянутих в судовому
засіданні фотокарток, наданих
позивачем, підтверджується факт того,
що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мешкали однією
сім'єю.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у томі числі
зачаті за життя спадкодавця та
народженні після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем першої
черги за законом після смерті матері
ОСОБА_4

Згідно ст.1264 ЦК України у четвергу
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем четвертої
черги за законом після смерті ОСОБА_4

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК
України, може за рішенням суду одержати
право на спадкування разом із
спадкодавцями тієї черги, яка має право
на спадкування, за умови, якщо вона
протягом тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно Рішення Конституційного суду
України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у
справі № 1-10/2004 за конституційним
поданням 50 народних депутатів України
щодо офіційного тлумачення окремих
положень частини першої статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України (справа про охоронюваний
законом інтерес) поняття «охоронюваний
законом інтерес», що вживається в
частині першій статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
«права», необхідно розуміти як
прагнення до користування конкретним
матеріальним та/або нематеріальним
благом, як зумовлений загальним
змістом об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України -
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

Таким чином, керуючись конституційним
принципом верховенства права, оцінивши
всебічно, повно та об'єктивно всі
наявні у справі докази окремо та у
сукупності, застосовуючи відповідні
норми матеріального права, утверджуючи
та забезпечуючи права людини і
основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд дійшов до
висновку, що позовна заява ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім'єю і зміни
черговості одержання права на
спадкування підлягає повному
задоволенню.

Керуючись ст. 15 Конституції України, ст.
3 СК України, ст.ст. 1259, 1261, 1264 ЦК України,
Рішенням Конституційного суду України
від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у справі №
1-10/2004, ст.ст. 4, 15, 57-59, 60, 88, 107, 208, 212-215 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю і зміни черговості одержання
права на спадкування - задовольнити
повністю.

Встановити факт спільного проживання
однією сім'єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, з
1997 року народження по день її смерті,
тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_2, спадкоємцем
четвертої черги за законом, право на
спадкування майна спадкодавця ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у першій
черзі.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Н.В.Кучеренко