Справа № 752/5008/14-ц
Провадження № 2/752/3131/14
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

09.07.2014 року Голосіївський суд м.
Києва

в складі головуючого судді
Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Фаренюк
А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди , спричиненох
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди ,-

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з вказаним позовом до відповідача
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди ,
спричиненої внаслідок ДТП мотивуючи
свої вимоги тим , що йому на праві
приватної власності належить
автомобіль «Пежо« держ.знак НОМЕР_3 .

08 липня 2013 року о 10.40 годин він
керував вказаним автомобілем по
вул.Володимирська в м. Києві, де сталася
дорожньо-транспортна пригода з
автомобілем «Ніссан" держ.знак НОМЕР_4 ,
під керуванням водія ОСОБА_2. , яка під
час руху заднім ходом , не впевнилася в
безпеці руху , в результаті чого
здійснила наїзд на автомобіль позивача
"Пежо " держ.знак НОМЕР_3 . Після скоєння
наїзду водій ОСОБА_2 покинула місце
пригоди .Вказана ДТП сталася в
результаті порушення водієм ОСОБА_2
Правил дорожнього руху .

Внаслідок вказаного ДТП позивачу
по справі були спричинені матеріальні
збитки в розмірі 12391,17 грн. ,моральної
шкоди в розмірі 2000.00 грн. .

В судове засідання представник
позивача подав клопотання про розгляд
справи за його відсутності та повним
підтриманням позову .

Відповідач до суду повторно не
з»явилася , судом про дату судового
засідання повідомлена належним чином
та у встановлений законом термін
.Причина її неявки суду невідома.

На підставі наявних в справі
доказах суд ухвалив провести заочний
розгляд справи .

Дослідивши матеріали справи вважаю , що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК
України , майнова шкода ,завдана
неправомірними діями особистим
немайновим правам фізичної особи
,відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала .

У відповідностідовимогст.1187 ЦК
України , шкода , завдана джерелом
підвищеної небезпеки ,відшкодовується
особою , яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом
.

Як достовірно встановлено в
судовому засіданні автомобіль «Пежо »
д.з.НОМЕР_3 знаходиться в володінні
позивача по справі та підставі
свідоцтва про реєстрацію ;

В судовому засіданні достовірно
встановлено , що 08 липня 2013 року о 10.40
годин він керував вказаним
автомобілем по вул.Володимирська в м.
Києві, де сталася дорожньо-транспортна
пригода з автомобілем «Ніссан"
держ.знак НОМЕР_4 , під керуванням водія
ОСОБА_2. , яка під час руху заднім ходом ,
не впевнилася в безпеці руху , в
результаті чого здійснила наїзд на
автомобіль позивача "Пежо " держ.знак
НОМЕР_3 . Після скоєння наїзду водій
ОСОБА_2 покинула місце пригоди .Вказана
ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху .

Дана обставина стверджується
матеріалами адміністративної справи
за № 752/14061/13-а та постановою суду від
29.08.2013 року Голосіївського районного
суду м. Києва (а.с.7);

У відповідності до Висновку №
21/10-ТЗ про вартість матеріального
збитку ,завданого пошкодженням
транспортного засобу від 25 жовтня 2013
року (а.с.8-12) , вартість матеріального
збитку , завданого внаслідок ДТП ,
власнику автомобіля «Пежо « д.з НОМЕР_3 ,
складає 12391 ,17 грн. .

За наведеного вище суд вважає
вищевказаний Висновок та постанову
Голосіївського районного суду м. Києва
,належними та допустими доказами на
підтвердження вини відповідача в
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди
.

Вказані докази відповідають
сукупності інших письмових доказів по
справі .

Відповідно до ч.2,3 ст.10 ЦПК України
,сторони та інші особи ,які беруть
участь у справі , мають рівні права щодо
подання доказів , їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості . Кожна сторона повинна
довести ті обставини , на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень .

Відповідач до суду повторно не
з"явилася , не надала суду жодного
доказу на спростування своєї вини в
скоєнні ДТП .

З урахуваням зібраних по справі
доказів в їх сукупності суд дійшов
висновку , що саме ОСОБА_2 з вини якої
сталася дорожньо-транспортна пригода ,
в зв"язку з порушенням нею вимог Правил
дорожнього руху , повинна нести
відповідальність за завдану шкоду .

За наведеного вище вимоги
позивача в частині відшкодування
матеріальної шкоди обґрунтовані ,
оскільки в судовому засіданні
достовірно встановлено , що з вини
відповідача позивачу спричинено
матеріальну шкоду , яка підлягає
стягненню з відповідача .

У відповідності до вимог ст.1167 ЦК
України моральна шкода , завдана
громадянину неправомірними діями ,
відшкодовуються особою , яка заподіяла
шкоду .

Відповідно до п.3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України " Про
відшкодування моральної ( немайнової
шкоди ) від 31.03.1995 року № 4 із наступною
змінами " під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ ,
заподіяних фізичній чи юридичній
особі незаконними діями чи
бездіяльністю інших осіб . Відповідно
до чинного законодавства моральна
шкода може полягати , зокрема у
порушенні права власності та інших
цивільних прав , у порушенні нормальних
життєвих зв"язків через неможливість
продовження активного громадського
життя , порушенні стосунків з
оточуючими та при настанні інших
негативних явищ .

Таким чином відповідно до вимог
ст. 23 ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди
завданої внаслідок порушення її прав .

В судовому засіданні достовірно
встановлено , що позивач по справі
відчув негативні емоції , моральні
переживання та дискомфорт , внаслідок
вказаної ДТП. Був вимушений втрачати
особистий та робочий час для
вирішення питань , пов"язаних із
захистом своїх прав , що порушило його
звичний спосіб життя .

З урахуванням викладеного , суд
вважає , що внаслідок вчинення ДТП , з
вини відповідачів , позивачу було
заподіяно моральну шкоду , яка має бути
відшкодована відповідачем по справі в
розмірі 2000,00 грн. .

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача по справі на користь
позивача необхідно стягнути 243,60
грн. сплаченого судового збору та 900,00
грн. витрат на проведення експертизи .

Керуючись ст.1166,1168,1187 ЦК України ,
ст. ст. 212-215,226 ЦПК України ,-

Вирішив :

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди , спричиненох
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки м. Мурманська , Росія ,
проживаючої в АДРЕСА_1 ,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 12391,17 грн. (
дванадцять тисяч триста дев"яносто
одна гривня ,17 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки м. Мурманська , Росія ,
проживаючої в АДРЕСА_1 ,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 2000,00 грн. ( дві тисячі
гривень ) .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки м. Мурманська , Росія ,
проживаючої в АДРЕСА_1 ,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_1 судових витра в розмірі
судового збору 243,60 грн. та 900,00 грн.
витрат на проведення експертизи , а
всього 1143,60 грн. ( одна тисяча сто сорок
три гривні 60 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення . Особи , які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення , можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення .

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційного скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано . У
разі подання апеляційної скарги
рішення , якщо його не скасовано ,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом .

Заочне рішення може бути
переглянуте судом ,який його ухвалив за
письмовою заявою відповідача по справі
.

Суддя :