Справа № 308/7659/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 червня 2014 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - Микуляк П.П.

при секретарі - Матіко Я.Ю.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору - ТОВ «Житло-сервіс», про
зняття особи з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського
міськрайонного суду з зазначеною
позовною заявою, мотивуючи її тим, що
відповідно за договором дарування
квартири від 05.06.2014 року вона є
власником квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Дану квартиру вона
має намір використовувати для
особистого проживання зі своєю сім`єю,
але у квартирі і досі проживає ОСОБА_2,
який не являється членом її родини,
витрати за комунальні послуги не несе.
За час його проживання в цій квартирі,
відповідач занедбав помешкання до
такого стану, що на даний час в ній
фактично не можна проживати. На її
прохання покинути квартиру та знятись
з реєстраційного обліку ОСОБА_2
відмовляється і цей факт заважає їй
повноцінно володіти, користуватися та
розпоряджатися належним її майном.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та просила
суд винести рішення, яким визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням за
адресою АДРЕСА_1, та зняти його з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча про час і місце
розгляду справи був повідомлений,
заяву про розгляд справи за їх
відсутності до суду не подавали, а тому
в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд
вважає, що справу слід вирішити на
підставі наявних у ній доказів та
постановити заочне рішення.

Представник третьої особи без
самостійних вимог ТОВ «Житло-сервіс» в
судове засідання не з'явився, хоча про
час та місце розгляду справи був
повідомлений..

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає до задоволення з таких
підстав:

ОСОБА_1 являється власником квартири,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується нотаріально
посвідченим договором дарування
квартири від 05.06.2014 року , який
зареєстрований в реєстрі за №283, та
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності №22621510 від 05.06.2014 року.

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, які, зокрема, означають
можливість належним чином
використовувати річ для своїх потреб
за її призначенням.

Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК
України є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений його
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.ст.150, 155 ЖК України громадяни,
які мають у приватній власності
квартиру, користуються нею для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд, власника не може бути
позбавлено права користування
квартирою.

В судовому засіданні встановлено, що у
квартирі, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, значиться зареєстрованим
ОСОБА_2, який не являється членом родини
позивачки, не є співвласником квартири,
а був там зареєстрований за згодою
попереднього власника квартири.
Відповідач не приймає участі в
утриманні майна, внаслідок неохайного
ставлення до майна та недотримання
останнім умов гігієни, на даний час
квартира стала непридатною для
проживання.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна, права якого порушені, має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Таке право
особи реалізується шляхом звернення до
суду з позовом про захист свого
порушеного права та усунення будь-яких
перешкод у вільному та на власний
розсуд користуванні та розпорядженні
майном.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
вимоги ОСОБА_1про визнання ОСОБА_2
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 є обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Статтею 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в України» передбачено, що
рішення суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням є
підставою для зняття особи з
реєстрації місця проживання органом,
який здійснює реєстрацію.

У відповідності до Порядку реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів, затв.
наказ МВС України від 22.11.2012 №1077,
реєстрація/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування здійснюється
управліннями, відділами (секторами)
Державної міграційної служби України в
районах, районах у містах, містах
обласного, республіканського
(Автономної Республіки Крим) значення)

На підставі наведеного, керуючись ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст.ст. 150,155 ЖК
України, ст. ст. 10, 60, 224, 226, 227, 233, 294 ЦПК
України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Микуляк П.П.