Справа № 489/3622/14-ц
Номер провадження 2/489/1674/14
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у користуванні власністю та
зобов"язання звільнити одну з кімнат,

встановив

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 мотивуючи свої
вимоги тим, що йому на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 21.06.1998 посвідченого
державним нотаріусом Першої
Миколаївської державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в реєстрі №
2-1836, належить 1/2 частина житлового
будинку АДРЕСА_2. Власником іншої ?
частки - є відповідач, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 18.12.2013
встановлений порядок користування
приміщеннями житлового будинку "А" за
адресою: АДРЕСА_2 та прилеглими до цього
житлового будинку господарськими
будівлями і спорудами:

Кімнати "А" 1-7 площею 11,6 кв. м. та "А" 1-6"
площею 8,2 кв. м. виділено відповідачу.
Кімнати "А" 1-3 площею 6,3 кв. м. та "А" 1-5
площею 15,3 кв. м. виділено йому. Коридор
"А" 1-1 площею 4,2 кв. м., кухню "А" 1-2 площею
3,6 кв. м. та коридор "А" 1-4 площею 4,4 кв. м.,
а також прилеглі до житлового будинку
господарські будівлі і споруди
залишені у спільному користуванні
сторін.

У літній кухні "Д", яка залишена у їх
спільному з відповідачем користуванні,
проживає їх з відповідачем мати -
ОСОБА_4, яку у вказану будівлю вселила
відповідач.

Зазначає, що неодноразово звертався до
неї з вимогою звільнити ? частини
літньої кухні "Д", а відповідач обіцяла
переселити матір до житлового будинку,
але не виконала обіцянки. Звернення до
міліції не дало результатів.

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд усунути перешкоди в
користуванні власністю та зобов'язати
відповідача звільнити одну з кімнат в
літній кухні "Д", яка розташована на
подвір'ї будинку АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
з підстав викладених у позовній заяві.
Просили позов задовольнити.

Відповідач позов не визнала, надала
письмові заперечення проти позову.

Вислухавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
такі обставини та відповідні
правовідносини.

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від від 21.06.1998
посвідченого державним нотаріусом
Першої Миколаївської державної
нотаріальної контори, зареєстрованого
в реєстрі № 2-1836, ? частки житлового
будинку АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 (а. с. 4,
7-10).

Власником іншої 1/2 часток зазначеного
будинку, на підставі договору
дарування частки житлового будинку від
23.11.2007, посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі за № 4-874, є
ОСОБА_1 (а. с. 11; 12; 13).

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 18.12.2013
встановлений порядок користування
приміщеннями житлового будинку "А" за
адресою: АДРЕСА_2 та прилеглими до цього
житлового будинку господарськими
будівлями і спорудами: кімнати "А" 1-7
площею 11,6 кв. м. та "А" 1-6" площею 8,2 кв. м.
виділено ОСОБА_1 Кімнати "А" 1-3 площею 6,3
кв. м. та "А" 1-5 площею 15,3 кв. м. виділено
ОСОБА_1 Коридор "А" 1-1 площею 4,2 кв. м.,
кухню "А" 1-2 площею 3,6 кв. м. та коридор "А"
1-4 площею 4,4 кв. м., а також прилеглі до
житлового будинку господарські
будівлі і споруди залишені у спільному
користуванні сторін (а. с. 5-6).

Позивач зазначає, що у літній кухні "Д",
яка залишена у їх спільному з
відповідачем користуванні, проживає їх
з відповідачем мати - ОСОБА_4, яку у
вказану будівлю вселила відповідач,
таким чином, перешкоджаючи йому у
користуванні належною йому ? частиною
літньої кухні "Д".

Згідно з ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою (ч. 1 ст. 358 ЦК України).

Пункт 7 ст. 92 Конституції України
встановлює, що правовий режим
власності визначається виключно
законами України.

Стаття 321 ЦК України встановлює
непорушність права власності. Зокрема,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

У випадку порушення його права, не
пов'язаного з позбавленням права
власності, власник має право вимагати
усунення перешкод у користуванні.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, з доданого до матеріалів справи
висновку Ленінського РВ ММУ УМВС
України в Миколаївській області від
27.04.2014, ОСОБА_1 звертався до Ленінського
РВ ММУ УМВС України в Миколаївській
області з заявою з приводу своєї сестри
ОСОБА_1, яка відмовляється звільняти ?
частину літньої кухні (а. с. 26).

В судовому засіданні відповідач
пояснила, що позивач не має ключів від
літньої кухні літ. "Д" і не має доступу,
оскільки там проживає їх мати. Матір їй
переселити нікуди, тому вона не дає
ключі та доступ позивачу до літньої
кухні.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 18.12.2013 літню
кухню літ. "Д" залишено у спільному
користуванні сторін. Тому право на
використання вказаного приміщення має
як відповідач так і позивач, і яким
чином сторони будуть здійснювати таке
користування повинно визначатись за
згодою сторін. В будь-якому випадку
залишення у спільному користуванні
передбачає можливість доступу до
приміщення обох співвласників.

Наявні докази, та пояснення сторін
свідчать про те, що відповідач
перешкоджає позивачу у користуванні
господарською спорудою - літньою
кухнею "Д", яка залишена у спільному
користуванні сторін, а тому вимоги
позивача в частині усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
зобов'язання відповідача надати доступ
до спірного приміщення підлягають
задоволенню.

Стосовно ж позовних вимог про
зобов'язання відповідача звільнити
одну з кімнат в літній кухні літ. "Д", то
суд вважає, що у задоволенні цих вимог
слід відмовити, оскільки порядок
користування спірним приміщенням вже
встановлений зазначеним вище рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 18.12.2013.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
у нього є неповнолітній син і йому
необхідно місце для підготовки до
уроків та спальне місце, яке позивач
хоче обладнати для сина в одній з
кімнат літньої кухні.

Однак, неповнолітній син позивача, не є
власником спірного житлового будинку
та прилеглих до житлового будинку
господарських будівель і споруд, він
проживає в житловому приміщенні як
член сім'ї співвласника житлового
приміщення і його права на
користування ним визначаються
відповідно до положень ст. 156 ЖК
України, ст. 29 ЦК України та ст.ст. 17, 18
Закону України "Про охорону дитинства".

Положеннями цих законів не передбачено
при вирішенні спору між співвласниками
про визначення порядку користування
спільним майном надання одному із
співвласників, з яким проживають
неповнолітні діти, переваг на
визначення йому у користування частини
спільного майна, яка не відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Позивач помилково вважає, що рішення
про залишення приміщення у спільному
користуванні дає йому право на
виділення 1/2 частини приміщення або
однієї кімнати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
вигляді судового збору в сумі 243,6 грн.,
що були понесені позивачем у справі і
документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні власністю та
зобов"язання звільнити одну з кімнат -
задовольнити частково.

Усунути перешкоди у користуванні
власністю шляхом зобов"язання ОСОБА_3
надати ОСОБА_1 доступ до приміщень
літньої кухні літ. "Д" буд. АДРЕСА_2.

В задоволенні позовних вимог про
зобов"язання ОСОБА_3 звільнити одну з
кімнат в літній кухні літ. "Д" відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 243,6 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особою, яка не була
присутня під час проголошення рішення -
з моменту отримання копії рішення.

Суддя
В. В.
Кокорєв