Номер провадження: 22-ц/785/2610/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С.,
Цюри Т.В.

при секретарі -
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 на ухвалу
Біляївського районного суду Одеської
області від 24 грудня 2013 року у справі за
скаргою ОСОБА_3 на дії державного
виконавця,-

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на
дії старшого державного виконавця
Першого Суворовського ВДВС Одеського
МУЮ Шашкіної Н.Я., вказуючи, що 21 червня
2013 року Шашкіною Н.Я. був здійснений
розрахунок заборгованості по сплаті
аліментів, яким встановлено
заборгованість у розмірі 88 259,05 гривень.
Вважає даний розрахунок протиправним
та просила суд визнати розрахунок
заборгованості по сплаті аліментів на
суму 88 259,05 гривень незаконним,
зобов'язати Перший Суворовський ВДВС
ОМУЮ здійснити розрахунок
заборгованості по сплаті аліментів з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відповідно до
вимог діючого законодавства та з
урахуванням її доводів.

Ухвалою Біляївського районного суду
Одеської області від 24 грудня 2013 року
скаргу ОСОБА_3 - задоволено частково.
Зобов'язано старшого державного
виконавця Першого Суворовського ВДВС
ОМУЮ Шашкіну Н.Я. внести виправлення до
розрахунку заборгованості по сплаті
аліментів по виконавчому листу № 2-371,
виданому 29.04.2005 року Біляївським
районним судом Одеської області, про
стягнення аліментів з ОСОБА_2,
врахувавши квитанції від 7.02.2013 року №
4596 на суму 1 700 гривень; від 14.03.2013 року №
2190 на суму 1 700 гривень; від 09.04.2013 року №
4267 на суму 1 600 гривень та від 27.05.2013 року
№ 7369 на суму 1 600 гривень про оплату
аліментів за період з 01.02.2013 року по
01.06.2013 рік. (т. 2 а. с. 101-103)

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати ухвалу, постановити нову,
якою направити справу до суду першої
інстанції на новий розгляд,
посилаючись на її необґрунтованість,
неповне з`ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм процесуального права. (т. 2 а. с.
113-115)

Заслухавши суддю - доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги ОСОБА_2 з наступних підстав.

Відповідно ст. 383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Так, відповідно до ст. ст. 1, 5 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів.
Державний виконавець зобов'язаний
вжити заходів до примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно, повно
вчиняти виконавчі дії.

Судом правильно встановлено, що на
виконанні у першому Суворовському
відділі державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
знаходиться виконавчий лист у справі №
2-371, виданий Біляївським районним судом
Одеської області 29.04.2005 про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку щомісяця на утримання
дитини. Виконавче провадження відкрито
17.05.2005 року.

В ході проведення виконавчих дій було
встановлено, що боржник, при
посередництві ТОВ «Марлоу Навігейшн
Україна», був працевлаштований на
посаді старшого помічника капітана на
судна іноземних судновласників у різні
періоди з відповідною шкалою
заробітних плат базовою ставкою.

04.09.2007 року державним виконавцем,
керуючись довідками ТОВ «Марлоу
Навігейшн Україна», складено
розрахунок заборгованості по сплаті
аліментів, сума боргу склала 50 398,39
гривень.

29.05.2008 року надійшла ухвала
Біляївського районного суду Одеської
області від 22.05.2008 року про визнання
розрахунку заборгованості від 04.09.2007
незаконним, та зобов'язано зробити
розрахунок заборгованості відповідно
до вимог діючого законодавства,
виходячи з 100 відсотків заробітної
плати боржника за останній місяць
роботи на момент від'їзду до укладення
контракту.

15.06.2010 колегією суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області апеляційну скаргу
ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Біляївського
районного суду Одеської області від
22.05.2008 року скасовано та відмовлено
ОСОБА_2 у задоволенні скарги на дії
державного виконавця. Враховуючи, що
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 15.06.2010 року визнані дії
державного виконавця щодо здійснення
розрахунку заборгованості від 04.09.2007
року правомірними.

11.11.2010 державним виконавцем складено
розрахунок заборгованості по сплаті
аліментів, керуючись наданими до
матеріалів провадження довідками з
місця роботи боржника, компанії ТОВ
«Марлоу Навігейшн Україна», де ОСОБА_2
був працевлаштований на посаді
капітана на т/х «НЕЯМАШ 8САМ» з базовою
ставкою 4 030 доларів США в місяць за
період з 22.03.2010 року по 01.10.2010 року. Сума
боргу на 01.10.2010 року склала 176 485,44
гривень.

Даний розрахунок
заборгованості по сплаті аліментів від
11.11.2010 року боржником оскаржено не було,
а отже рішення набрало законної сили.
30.08.2011 року державним виконавцем
складено розрахунок заборгованості,
яким встановлено суму боргу на 07.07.2011
року у розмірі 160 671,96 гривень,
посилаючись на довідку ТОВ «Марлоу
Навігейшн Україна» від 15.07.2011 року за
вих. № 1/43, згідно якої боржник працював
при їх посередництві на посаді
капітана, базова ставка складала 4 030
доларів США в місяць.

19.01.2012 року на адресу Першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції надійшла ухвала №
4-с-10 Біляївського районного суду
Одеської області від 23.12.2011 року, якою
задоволено скаргу ОСОБА_2 на дії
державного виконавця відділу щодо
складання розрахунку заборгованості
по сплаті аліментів, розрахунок
заборгованості від 30.08.2011 року, сума
боргу якого склала 160 671,96 гривень,
визначено - незаконним, зобов'язано
відділ здійснити розрахунок,
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 04.09.2012 року апеляційну
скаргу відділу відхилено, ухвалу
Біляївського районного суду Одеської
області від 23.12.2011 року залишено без
змін, посилаючись на те, що немає
доказів щодо отримання ОСОБА_2 доходу у
розмірі 4 030 доларів США в місяць, які
вказані як «тарифний оклад» у довідці
ТОВ «МАРЛОУ НАВІГЕЙШН УКРАЇНА».

Ухвалою Біляївського районного суду
Одеської області від 10 грудня 2012 року
заяву представника ОСОБА_2 - задоволено
частково та роз'яснено ухвалу від 23.12.2011
року. 04.06 2013 року ухвалою апеляційного
суду Одеської області апеляційну
скаргу задоволено частково, виключено
з резолютивної частини ухвали
Біляївського районного суду Одеської
області від 10 грудня 2012 року посилання
суду на те, що при здійсненні
розрахунку заборгованості необхідно
виходити з 1 000 гривень при роботі в ТОВ
«Трансмар» в 1999 році і 2 000 гривень при
роботі в ТОВ «МЕНШИП Одеса» за період з
10.03.2009 року по 26.06.2011 року.

20.06.2013 року ОСОБА_3 надана заява щодо
складання розрахунку заборгованості
по сплаті аліментів на підставі вище
наданої ухвали.

21.06.2013 року державним виконавцем
складено розрахунок заборгованості по
сплаті аліментів, сума боргу на 01.06.2013
року склала 88 259,05 гривень.

Проте, судом першої інстанції при
перевірці правильності розрахунку
старшого державного виконавця Першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції не усунуті певні
розбіжності.

Так, зі змісту розрахунку
заборгованості від 21.06.2013 року
вбачається, що останнім місцем роботи
боржника є ТОВ «Меншип Одеса» на посаді
майстра погрузочно-розгрузочних робіт
з 10.03.2009 року по 26.06.2009 року із
заробітною платою 2 000 гривень (т. 2 а. с.
65).

Заборгованість визначається за період
з 01.02.2013 року по 01.06.2013 року та складає 4
місяці. Отже відповідно розрахунку
державного виконавця 4 місяці х 2 000
гривень = 8 000 гривень, а ? від 8 000 гривень
складає 2 000 гривень, тобто боржник
повинен був сплатити за період з 01.02.2012
року по 01.06.2013 року щомісячно по 500
гривень (т. 1 а. с. 181).

В матеріалах справи наявні
квитанції про сплату аліментів від
7.02.2013 року № 4596 на суму 1 700 гривень; від
14.03.2013 року № 2190 на суму 1 700 гривень; від
09.04.2013 року № 4267 на суму 1 600 гривень та
від 27.05.2013 року № 7369 на суму 1 600 гривень.
Дати та суми зазначені на квитанціях
свідчать про сплату аліментів за той же
самий період часу, який визначений
державним виконавцем як період, в якому
наявна заборгованість по аліментам,
крім того оплата аліментів здійснена в
більшому розмірі (майже в три рази
більше) ніж та сума, яка визначена
державним виконавцем (500 гривень), що
унеможливлює наявність заборгованості
в період з 01.02.2012 року по 01.06.2013 року. (т. 1
а. с. 222)

Отже, указані обставини залишились
поза увагою суду першої інстанції, що
позбавило можливості суд з'ясувати
суттєві питання, пов'язані із
вирішенням питання щодо наявності або
відсутності заборгованості по
аліментам за визначений період, у
зв'язку з чим ухвала Біляївського
районного суду Одеської області від 24
грудня 2013 року підлягає скасуванню, з
передачею питання про розгляд скарги
ОСОБА_3 на дії державного виконавця на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст.312,
314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду
Одеської області від 24 грудня 2013 року -
скасувати, скаргу ОСОБА_3 на дії
державного виконавця направити до суду
першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Цюра Т.В.