У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. КиївСуддя судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 22 травня
2002 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 10 квітня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про встановлення батьківства та
стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 22 травня
2002 року, залишене без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 10 квітня 2014 року, яким позов
задоволено. Встановлено батьківство
ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зобов'язано відділ РАЦС внести
відповідні зміни в актовий запис № 666
про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 22 листопада 2000 року та до
повноліття дитини. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
судові рішення скасувати та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю,
що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Взявши до уваги спільне проживання й
ведення спільного господарства
відповідачем та матір'ю дитини до її
народження, спільне виховання, а також
утримання ними дитини, місцевий суд, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку про
встановлення за рішенням суду
батьківства ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з
нього аліментів на утримання доньки.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваних судових рішень не
вбачається порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
встановлення батьківства та стягнення
аліментів.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді
касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
П.О. Гвоздик