У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Попович О.В., вивчивши касаційну
скаргу ОСОБА_2, подану її представником
ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 травня
2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Дніпропетровської обласної дирекції
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
між сторонами був укладений кредитний
договір, згідно умов якого позивач
надав відповідачу кредит у сумі 9 870 дол.
США строком на 84 місяці, а відповідач
прийняв на себе зобов'язання повернути
кошти та сплачувати відсотки за
користування кредитом у розмірі 13%
річних відповідно до графіку погашення
кредиту. Проте відповідач належним
чином взяті на себе зобов'язання не
виконував, у зв'язку з чим станом на 10
жовтня 2013 року за вищевказаним
договором виникла заборгованість, яка
складає 418 146 грн 36 коп.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
11 березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від
22 травня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позовні вимоги ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
від 12 вересня 2006 року в сумі 206 676 грн 92
коп., яка складається з: 42 388 грн 72 коп. -
непогашена сума кредиту; 29 323 грн 68 коп. -
несплачені проценти; 134 964 грн 52 коп. -
нарахована пеня.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу неправильним застосуванням
судом норм матеріального та порушенням
норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати та (або) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судове рішення суду апеляційної
інстанції ухвалено у відповідності до
вимог матеріального та процесуального
права.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що касаційна скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3,
на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 травня
2014 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Дніпропетровської
обласної дирекції до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Попович