Справа № 296/3815/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Маслак В.П.,

при секретарі Щетініної Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі справу за
позовом ТОВ "Кредитні ініціативи" до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Кредитні ініціативи" звернувся до
суду з позовом, в якому зазначив, що
21.03.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та
відповідачем укладено кредитний
договір №0501/0308/88-042, відповідно до якого
відповідач отримав кредит у розмірі 45000
дол.США. В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№0501/0308/88-042 між ВАТ «Сведбанк» та
ОСОБА_1 21.03.2008р. було укладено договір
іпотеки квартири. 28.11.2012р. між ПАТ
«Сведбанк» та ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» був укладений
договір факторингу, за яким останньому
було відступлено право вимоги до
боржника. В свою чергу, 28.11.2012р. між ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи» було
укладено договір факторингу, за яким до
позивача перейшло право вимоги до
відповідача за кредитним договором
№0501/0308/88-042 від 21.03.2008 року. Однак,
відповідач умов договору належним
чином не виконав, у зв'язку з чим станом
на 01.02.2013 року утворилася
заборгованість в сумі 505561,11 грн.
Просить звернути стягнення на предмет
іпотеки.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Згідно заяви від
11.02.2014р. позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх у повному
обсязі.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечили проти доводів та
вимог позовної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог, вважає,
що позов не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.03.2008р. між ВАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №0501/0308/88-042, за яким
відповідач отримав кредит в сумі 45000
дол.США, що підлягає погашенню до
20.03.2018р. (п.1.1 кредитного договору). За
користування кредитними коштами
позичальник сплачує кредитодавцю
проценти у розмірі 11,9% річних за весь
строк фактичного користування
кредитом (п.1.3 кредитного договору) (а.с.
30 - 33).

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №0501/0308/88-042 від
21.03.2008 року, 21.03.2008р. між ВАТ «Сведбанк»
та ОСОБА_1 було укладено договір
іпотеки, відповідно до умов якого,
іпотекодавець передає в іпотеку
іпотекодержателю квартиру під номером
АДРЕСА_1 (а.с. 37, 38).

28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк» (банк) та ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
(фактор) був укладений договір
факторингу №15, згідно п.2.1 якого банк
відповідно до умов даного договору
відступає фактору свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками, зазначених у
реєстрі заборгованості боржників,
право на вимогу якої належить банку на
підставі документації (а.с.11 - 17).

Крім того, 28.11.2012р. між ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
(клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи»
(фактор) було укладено договір
факторингу, відповідно до п.2.1 якого
клієнт відповідно до умов даного
договору відступає фактору свої права
вимоги заборгованості по кредитних
договорах, укладених з боржниками,
зазначених у реєстрі заборгованості
боржників та у переліку кредитних
договорів та договорів забезпечення,
право на вимогу якої належить клієнту
на підставі документації (а.с.18 - 26).

Згідно витягу з додатку №1 до договору
факторингу від 28.11.2012р. позивачу,
зокрема, було передано право вимоги до
ОСОБА_1 за кредитним договором
№0501/0308/88-042 від 21.03.2008 року (а.с. 28).

Крім того, 28.11.2012р. ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» та ТОВ
«Кредитні ініціативи» уклали договір
про передачу прав за іпотечним
договором, згідно п.1.2 якого
іпотекодержатель передає новому
іпотекодержателю права за іпотечними
договорами, перелік яких наведено у
додатку №1 до цього договору (а.с.27).

Як зазначає позивач, відповідач
порушив зобов'язання по кредитному
договору, внаслідок чого утворилася
заборгованість, яка станом на 01.02.2013
року становить 505561,11 грн. та
складається з наступного:

- 40500,00 дол.США (за курсом НБУ на дату
розрахунку - 323716,50 грн.) - заборгованість
за кредитом;

- 9938,80 дол.США (за курсом НБУ на дату
розрахунку - 79440,86 грн.) - заборгованість
по процентам за користування кредитом;

- 12811,68 дол.США (за курсом НБУ на дату
розрахунку - 102403,75 грн.) - пеня.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як встановлено ст.1 Закону України «Про
іпотеку» іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою, зокрема,
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077
Цивільного кодексу України за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

За приписами ст. 1078 Цивільного кодексу
України предметом договору факторингу
може бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п.2.1 договору факторингу
від 28.11.2012р., укладеного між ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи», фактор
шляхом надання фінансової послуги
клієнту набуває права вимоги такої
заборгованості від боржників та
передає клієнту за плату грошові кошти
в розпорядження у розмірі, що становить
ціну продажу та в порядку,
передбаченому даним договором.

Аналіз наведених норма законодавства
та пунктів договору свідчить, що право
вимоги у позивача виникає після сплати
ціни відступлення по договору
факторингу, проте належних доказів
цього позивач не надав.

Як вказує позивач, право вимоги до
відповідача за кредитним договором
№0501/0308/88-042 від 21.03.2008 року та договором
іпотеки від 21.03.2008 року до нього
перейшло на підставі укладених 28.11.2012р.
з ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» договору факторингу та договору
про передачу прав за іпотечним
договором.

Однак, в матеріалах справи відсутній
реєстр заборгованості боржників до
договору факторингу №15 від 28.11.2012р.,
який би підтверджував передачу права
вимоги від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що на момент укладення договору
факторингу між ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» та ТОВ
«Кредитні ініціативи» від 28.11.2012р. ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
належало право вимоги до боржника за
кредитним договором №0501/0308/88-042 від
21.03.2008 року та договором іпотеки від
21.03.2008 року.

Крім того, як вже було зазначено, згідно
п.2.1 договору від 28.11.2012р. про передачу
прав за іпотечним договором
іпотекодержатель передає новому
іпотекодержателю права за іпотечними
договорами, перелік яких наведено у
додатку №1 до цього договору. Пунктом 5.2
вказаного договору також передбачено,
що усі доповнення до цього договору
повинні бути підписані сторонами та
нотаріально засвідчені.

Всупереч вказаному, в підтвердження
обставин передачі права вимоги за
іпотечним договором від 21.03.2008р.
позивачем не надано суду додаток №1 до
договору від 28.11.2012р. про передачу прав
за іпотечним договором (оригінал - для
огляду в судове засідання, завірені
копії - для долучення до матеріалів
справи).

Наданий позивачем витяг з додатку №1 до
договору про передачу прав за
іпотечним договором від 28.11.2012р. (а.с.29)
суд вважає неналежним доказом оскільки
не вбачається, що останній підписано
сторонами договору та нотаріально
посвідчено.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку, що позивачем не надано
належних та достатніх доказів на
підтвердження обставин права вимоги
ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1
згідно договору іпотеки від 21.03.2008р.

За вказаних обставин, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.3,10,60,208,209,212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до Апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
В. П. Маслак