Номер провадження: 22-ц/785/4863/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Кварталової А.М.,
Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 25 березня 2014
року, в цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Національного
університету харчових технологій за
участю третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору -
ОСОБА_2, про спростування недостовірної
інформації та відшкодування моральної
шкоди, та за позовною заявою третьої
особи - ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Національного
університету харчових технологій про
спростування недостовірної інформації
та відшкодування моральної шкоди, -

встановила;

22.04.2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати
інформацію, викладену директором
інституту післядипломної освіти
Національного університету харчових
технологій ОСОБА_4 в листі №01-05 від
03.01.2013 року на адресу Голови Одеської
обласної державної адміністрації,
оформленому на фірмовому бланку
Національного університету харчових
технологій завідомо не правдивою,
такою, яка принижує його честь,
гідність і ділову репутацію, а саме;

- що його мати - ОСОБА_2, яка працює
черговою в гуртожитку Одеського
інституту післядипломної освіти
Національного університету харчових
технологій, запланувала завдяки
родинним зв'язкам та посаді позивача,
яку він обіймає в Одеській
облдержадміністрації, зайняти посаду
коменданта цього гуртожитку. Такі дії
ОСОБА_3 не відповідають поведінці
державного службовця, плямують честь
працівників Одеської
облдержадміністрації та звання
державного службовця, посилаючись на
наступні обставини:

Позивач жодним чином не сприяв своїй
матері зайняти посаду коменданта
гуртожитку, в якому вона працює
черговою, використовуючи своє службове
становище як працівник Одеської
облдержадміністрації.

Після отримання цього листа
Департаментом зовнішньоекономічної
діяльності Одеської
облдержадміністрації, де працює
позивач, були вжиті заходи реагування,
та поінформовано Управління Служби
Безпеки України в Одеській області для
проведення відповідної перевірки
інформації, яка викладена в листі. У
зв'язку з цим, позивач вимушений був
надавати письмові та усні пояснення з
цього приводу.

Проведеною перевіркою не була
підтверджена інформація, яка викладена
в листі ОСОБА_4.

У зв'язку з розповсюдженням
недостовірної інформації позивач
морально страждав та переживав з цього
приводу, була принижена його честь і
гідність та ділова репутація як
державного службовця. Тому він просить
стягнути з відповідача завдану йому
моральну шкоду, яку він оцінює у
розмірі 10000 грн..

ОСОБА_3 просив суд зобов'язати
відповідача відкликати лист №01-05 від
03.01.2013 року, оскільки викладена в ньому
інформація не відповідає дійсності, і
порочить його честь, гідність і ділову
репутацію.

29.07.2013 року третя особа у справі, ОСОБА_2,
звернулася до суду з позовом, в якому
просила визнати недостовірною, та
такою що принижує честь, гідність та
наносить шкоду діловій репутації
інформація, викладена директором
інституту післядипломної освіти НУХТ
ОСОБА_4 в листі №01-05 від 03.01.2013 року до
керівника Одеської обласної державної
адміністрації, оформленому на
фірмовому бланку Національного
університету харчових технологій, а
саме;

- що вона планувала зайняти посаду
коменданта гуртожитку Одеського
інституту післядипломної освіти
Національного університету харчових
технологій, де працювала черговою,
завдяки родинним зв'язкам з ОСОБА_3,
який є її сином, і який обіймає посаду в
Одеській облдержадміністрації; що вона
бравує перед співробітниками посадою
сина та його зв'язками і впливом на
державні органи м. Одеси, провокує
скандали з працівниками інституту та
скаржиться у правоохоронні органи,
яким подає неправдиву інформацію,
посилаючись на наступні обставини:

Вона жодним чином не вчиняла скандалів
з працівниками Національного
університету харчових технологій, де
працює черговою в гуртожитку, не
висказувала бажання зайняти посаду
коменданта гуртожитку, в якому працює.

У зв'язку з розповсюдженням
недостовірної інформації вона
морально страждала і переживала з
цього приводу, була принижена її честь
і гідність. Завдана їм моральна шкода
становить 10000 грн., які вона просить
стягнути з відповідача.

Представник Національного інституту
харчових технологій та ОСОБА_4 позовні
вимоги ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не визнали
посилаючись на те, що ОСОБА_4 як
директор Одеського інституту
післядипломної освіти НУХТ направив
вказаного вище листа до Голови
Одеської облдержадміністрації з метою
не допустити подальшого розширення
конфлікту між ним та ОСОБА_2, який
розгорівся між ними на підґрунті
трудових правовідносин, і в які
втрутився ОСОБА_3, який є працівником
цієї облдержадміністрації. Викладені
відповідачем в листі відомості є його
оціночним судженням, які зроблені ним
після виникнення конфліктної ситуації
з ОСОБА_2.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 25.03.2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишені без
задоволення у зв'язку з тим, що
викладена ОСОБА_4 в листі до Голови
Одеської облдержадміністрації за №01-05
від 03.01.2013 року інформація є критичною
оцінкою факту звернення ОСОБА_3 до
адміністрації Національного
університету харчових технологій, а
також його думкою і судженням щодо
впливу ОСОБА_3 на трудові
правовідносини, які існують між
відповідачем, як керівником Одеського
інституту післядипломної освіти та
ОСОБА_2, як працівником цього інституту.
Така інформація не порочить честь,
гідність та ділову репутацію
позивачів, не завдає їм моральної шкоди
та не підлягає спростуванню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_2
просять рішення суду скасувати у
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким їх
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, за наступних підстав;

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_3 суд першої
інстанції виходив з того, що заявлені
ними вимоги не ґрунтуються на законі,
так як викладена ОСОБА_4 інформація в
листі №01-05 від 03.01.2013 року до Голови
Одеської обласної державної
адміністрації є критичною оцінкою
факту звернення ОСОБА_3 до
адміністрації Одеського інституту
післядипломної освіти, а також думкою і
судженням відповідача щодо впливу
ОСОБА_3 на трудові правовідносини, які
існують між відповідачем, як
керівником Одеського інституту
післядипломної освіти та ОСОБА_2, як
працівником цього інституту. Така
інформація не порочить честь, гідність
та ділову репутацію позивачів, не
завдає їм моральної шкоди і не підлягає
спростуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як вони відповідають нормам
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1ст.270 ЦК України, відповідно до
Конституції України фізична особа має
право на життя, право на охорону
здоров'я, право на безпечне життя і
здоров'я довкілля, право на свободу і
особисту недоторканість, право на
недоторканість особистого і сімейного
життя, право на повагу до честі і
гідності, право на таємницю листування,
телефонних розмов, телеграфічної та
іншої кореспонденції, право на
недоторканість житла, право на вільний
вибір місця проживання та на свободу
пересування, право на свободу
літературної, художньої, наукової і
технічної творчості.

Фізична особа має право вимагати від
посадових і службових осіб вчинення
відповідних дій, спрямованих на
забезпечення здійснення нею особистих
немайнових прав - ч.2ст.272 ЦК України.

Приписами ч.1ст.277 ЦК України визначено,
що фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 на період вересня місяця 2012 року
працював в Одеській обласній
державній адміністрації на посаді
начальника відділу транскордонного
співробітництва управління
зовнішньоекономічної діяльності та
європейської інтеграції. На той період
часу мати ОСОБА_3, ОСОБА_2 працювала
черговою в гуртожитку Одеського
інституту післядипломної освіти
Національного університету харчових
технологій, який очолює ОСОБА_4.

14.09.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на
підґрунті трудових правовідносин
виник трудовий конфлікт, про який стало
відомо ОСОБА_3.

ОСОБА_3 по телефону повідомив першого
проректора Національного університету
харчових технологій Ярового В.Л. про
конфліктну ситуацію між його матір'ю і
директором інституту ОСОБА_4, яка
сталася 14.09.2012 року, та просив надати
сприяння у вирішенні цього питання.

Листом за №01-47 від 22.01.2013 року
перший проректор Національнго
університету харчових технологій
Яровий В.Л. на направлений йому запит
повідомив Одеську
облдержадміністрацію про те, що у
телефонному режимі у вересні 2012 року
ОСОБА_3 повідомив його про негативну
адміністративно-господарську
діяльність директора інституту ОСОБА_4,
а саме про конфліктну ситуацію, яка
виникла між працівниками гуртожитку
інституту та ОСОБА_4. В розмові ОСОБА_3
згадував, що комендантом гуртожитку
працює його мати (а.с.37).

Маючи інформацію про звернення
сина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до адміністрації
Національного університету харчових
технологій з приводу конфлікту, який
стався між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, ОСОБА_4 як
директор вказаного вище інституту,
листом за №01-05 від 03.01.2013 року звернувся
до Голови Одеської
облдержадміністрації в якому виклав
свою критичну оцінку за фактом
звернення ОСОБА_3 до адміністрації
Національного університету харчових
технологій, а також висловив свою думку
і судження щодо можливого впливу
ОСОБА_3 на трудові правовідносини, які
існують між відповідачем, як
керівником Одеського інституту
післядипломної освіти та ОСОБА_2, як
працівником цього інституту (а.с.8).

Викладена в листі інформація не
порушує особистих немайнових прав
позивачів, не порочить їх честь,
гідність ті ділову репутацію, і не
завдає їм моральної шкоди, та не
підлягає спростуванню.

Колегія суддів визнає, що суд
першої інстанції у повному обсязі
встановив обставини, що мають значення
для розгляду справи, та правомірно
відмовив позивачем у задоволенні
позову, так як заявлені ними вимоги не
ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 не можуть бути прийняті
апеляційним судом до уваги, оскільки
висновків суду першої інстанції не
спростовують, та не містять правових
підстав, передбачених ст.309 ЦПК України
для скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог
апелянтів у повному обсязі.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 25 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

А.М. Кварталова

О.М.Таварткіладзе