Справа № 683/915/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі :

головуючої - судді Бондарчук Л.А.

при секретарі Васічевій О.В.

з
участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
нотаріуса Старокостянтинівського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
про зобов'язання вчинення дій,

встановив:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до приватного нотаріуса
Старокостянтинівського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинення певних дій. В
обґрунтування позову зазначав, що
рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 16.09.2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 29.10.2013 року, визнано
недійсним договір іпотеки квартири
АДРЕСА_1 від 02.06.2008 року, укладений між
ним та ПАТ КБ «Приватбанк», нотаріально
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_3, який зареєстрований в реєстрі
за №1765. В той же ж час в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна міститься запис №
7309141 про заборону відчуження даної
квартири та в Державному реєстрі
іпотек міститься запис від 02 червня 2008
року № 7309161.

На його звернення до нотаріуса ОСОБА_3
про вилучення вказаних записів, вона
йому відмовила. Вважаючи дану відмову
незаконною, просить зобов'язати
нотаріуса ОСОБА_3 вилучити із реєстрів
вищевказані записи щодо квартири
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали.

Приватний нотаріус
Старокостянтинівського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 проти
позову заперечила.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Статтею 17 Закону України
«Про іпотеку» визначено, що іпотека
припиняється, у разі визнання
іпотечного договору недійсним.

Згідно п. 9 ст. 16 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
Державна реєстрація припинення
іпотеки, обтяження проводиться на
підставі заяви обтяжувача, яку він
зобов'язаний подати протягом п'яти
робочих днів з дня припинення іпотеки,
обтяження самостійно або на письмову
вимогу боржника чи іншої особи, права
якої порушено через наявність таких
реєстраційних записів.

Згідно витягу з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна № 18906368 від 02.06.2008
року встановлено, що в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна міститься обтяження за
реєстраційним номером 7309141 про
заборону щодо відчуження нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1.

Такий запис під номером 7309161
міститься і у Державному реєстрі
іпотек.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Звертаючись до суду з позовом
про зобов'язання відповідача вилучення
записів із Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
та Державного реєстру іпотек записів
про заборону відчуження квартири
АДРЕСА_1, позивачем не доведено
належними та допустимими доказами, що
після прийняття судом рішення про
визнання договору іпотеки недійсним
він звертався до обтяжувача з вимогою
про подання ним до державного
реєстратора заяви про припинення
іпотеки та відповідного обтяження, і
йому було безпідставно відмовлено у
задоволенні вимоги. Крім того,
позивачем не доведено в чому полягає
порушення, невизнання або оспорювання
його прав та інтересів саме
відповідачем - приватним нотаріусом
ОСОБА_3

При цьому, безпідставним є
посилання позивача на те, що скасування
заборони відчуження предмета іпотеки
і вилучення відповідного запису з
Реєстру заборон є наслідком
недійсності правочину. Оскільки,
нормами Цивільного кодексу України
визначено лише дві групи правових
наслідків недійсності правочину:
двостороння реституція, як загальний
наслідок, та відшкодування збитків і
моральної шкоди, як спеціальний
наслідок.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову у
зв'язку з недоведеністю тому у позові
слід відмовити.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. 17 ЗУ«Про іпотеку», п. 9 ст. 16 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до приватного
нотаріуса Старокостянтинівського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
про зобов'язання вчинення дій
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя :