АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів -
Болотова Є.В., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

за участю представника позивача -
Якобчука О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 29 квітня 2013 року у справі за позовом
Житлово-будівельного кооперативу
«Буревісник-6» до ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/832/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Козленко Г.О.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з відповідача ОСОБА_3
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг в розмірі 17
899 грн. 44 коп. В обґрунтування своїх
вимог позивач зазначив, що відповідач є
власником квартири АДРЕСА_1. В квартирі
відповідач проживає разом зі своїм
чоловіком та сином, які в квартирі не
зареєстровані в установленому законом
порядку. Відповідач понад трьох років
не сплачує плату за житлово-комунальні
послуги, умови укладеного 28 січня 2008
року договору реструктуризації
виконані частково.

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 29 квітня 2013 року
позовну заяву Житлово-будівельного
кооперативу «Буревісник-6» до ОСОБА_3,
третя особа: ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг задоволено,
стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Житлово-будівельного кооперативу
«Буревісник-6» заборгованість по
оплаті за користування
житлово-комунальними послугами в
розмірі 17 899 грн. 44 коп. та судовий збір в
розмірі 229 грн. 40 коп.

Не погодившись з таким рішенням, третя
особа по справі ОСОБА_2 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким у позові відмовити, судові витрати
покласти на позивача.

В скарзі зазначає, що судом невірно
встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1
проживало та користувалось
комунальними послугами троє осіб,
оскільки апелянт з дружиною та сином
проживають та зареєстровані у АДРЕСА_3
та сплачують комунальні платежі за
місцем реєстрації, тому не
погоджується зі стягненням сплати
житлово-комунальних послуг з одних і
тих самих осіб двічі.

Також апелянт вказує, що у спірній
квартирі ніхто не планував проживати,
тому договір про надання комунальних
послуг із Житлово-комунальним
підприємством «Буревісник-6» не
укладався і ніхто з членів сім'ї не був
повідомлений про сплату комунальних
послуг.

Крім того, апелянт не погоджується з
висновком суду про те, що відповідач
знала про існування боргу у розмірі 17 899
грн. 44 коп., згідно договору
реструктуризації, оскільки даний
договір було укладено 28 січня 2008 року
та стосувався боргу у сумі 2 828 грн. 16
коп.

В судовому засіданні представник
позивача заперечував проти
апеляційної скарги за
необґрунтованістю її доводів.

Інші учасники розгляду в судове
засідання не з'явились, повідомлені
належним чином, причини своєї неявки
суду не повідомили, тому в силу ч.2 ст.305
ЦПК України, колегія суддів вважає за
можливе розглядати справу у їх
відсутність.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, вислухавши
пояснення представника позивача,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого судом
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 разом з чоловіком та сином
постійно проживають за адресою:
АДРЕСА_1, при цьому згідно довідки ВСП
«Залізничний» №723 від 05.04.2013
відповідачі зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_3. кв.9 (а.с.58).

В матеріалах справи міститься договір
про розстрочення погашення боргових
зобов'язань (реструктуризація) від
28.01.2008, укладений між ОСОБА_3 та ЖБК
«Буревісник», згідно якого боржник
визнає боргове зобов'язання перед
підприємством на дату складання цього
договору в сумі 2828 грн. 16 коп., що
правильно визнаний судом першої
інстанції належним та допустимим
доказом щодо визнання відповідачем
боргу.

При цьому, в порушення умов договору
відповідачем допущені прострочення
оплати за житлово-комунальних послуг
за період з 01.10.2009 по 30.09.2012 в розмірі 17 899
грн. 44 коп..

Встановивши зазначені обставини, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що відповідач добровільно не
сплачує щомісячні платежі за надані
комунальні послуги, тому ця сума
підлягає стягненню з відповідача у
судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком районного суду, так як він в
повній мірі відповідає встановленим
обставинам справи та вимогам Закону.

Так, відповідно до Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених постановою КМУ №45 від
24.01.2006р., власники приватизованого
житла зобов'язані щомісяця вносити
плату за житлово-комунальні послуги та
витрати на утримання будинку (житла) та
прибудинкової території пропорційно
до займаної площі.

Згідно п.17 «Правил користування
приміщеннями житлових будинків та
прибудинковими територіями»,
затверджених постановою № 572 Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 р.
квартирна плата вноситься щомісяця, не
пізніше 20 числа наступного місяця.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. На підставі ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

За недоведеністю, доводи апелянта про
проживання його сім'ї у АДРЕСА_3, де
останні сплачують комунальні платежі,
колегія суддів не вважає належними,
оскільки представником відповідача не
було надано документів на
підтвердження сплати комунальних
платежів за іншою адресою, що
витребовувались колегією суддів.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України №
1875-IV від 24 червня 2004 року «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено обов'язок споживача
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Таким чином, не спростовують
правильного висновку суду першої
інстанції посилання в апеляційній
скарзі на те, що укладений 28 січня 2008
року договір реструктуризації боргу у
сумі 2 828 грн. 16 коп. не підтверджує факту
обізнаності відповідача про існуючий
борг за комунальні послуги, оскільки
згідно довідки про нарахування та
оплату по особовому рахунку
відповідача, заборгованість по сплаті
комунальних послуг на 01.10.2009 року
складає 3 810, 81 грн., при цьому апелянтом
не надано підтверджень виконання умов
даного договору та сплати за умовами
даного договору боргу та щомісячних
нарахувань по комунальним послугам та
квартирній платі.

Доказів на підтвердження відсутності
заборгованості по сплаті комунальних
послуг апелянтом не надано, а тому суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про задоволення позовних
вимог.

Інші доводи апеляційної скарги
законності рішення суду першої
інстанції не спростовують. Правові
підстави для задоволення позовних
вимог за зустрічним позовом та відмови
у задоволенні первісного позову,
відсутні.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін зібраними у справі
доказами, яким дав належну правову
оцінку.

За таких підстав доводи апеляційної
скарги законності рішення суду першої
інстанції не спростовують, правові
підстави для скасування рішення,
відсутні, а наведені в апеляційній
скарзі недоліки у розгляді справи не
вплинули на суть ухваленого рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 29 квітня 2013 року - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 29 квітня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: