№ 2/269/410/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 травня 2014 року Совєтський районний
суд м. Макіївки Донецької області

у складі: головуючої судді:
Слабкіної О.А.

при секретарі
Савоськіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Макіївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Макіївської міської ради про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду у січні 2014
року із позовом про визнання за її
чоловіком ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, права власності на
будинок АДРЕСА_1 та надвірні споруди:
гараж, літню кухню, сараї, вбиральню,
оглядову яму, огорожу, а також визнати
за нею право власності на спірний
будинок та будівлі в порядку
спадкування за законом.

25.02.2014 року позивач уточнила свої
позовні вимоги та просила суд визнати
за нею право власності в порядку
спадкування за законом на спірний
будинок та споруди. В обґрунтування
своїх вимог зазначила, що спірний
будинок з надвірними будівлями належав
її чоловіку ОСОБА_2 на підставі
договору про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік помер.
Після його смерті залишилася спадщина
у вигляді зазначеного вище будинку та
господарчих споруд і вона є
спадкоємцем спадкового майна. Вона
своєчасно звернулася до нотаріальної
контори, але у видачі свідоцтва про
право на спадщину їй було відмовлено,
оскільки правовстановлюючий документ
на будинок - договір забудови, не був
зареєстрований чоловіком за життя у
встановленому законом порядку.
Фактично вона прийняла спадщину,
оскільки користується будинком,
сплачує усі необхідні податки,
користується земельною ділянкою.

13.05.2014 року позивач знов уточнила свої
позовні вимоги та просила визнати за
нею право власності в порядку
спадкування за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1, після смерті
спадкодавця - чоловіка ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, проте надала суду письмову
заяву, в якій просить розглядати справу
без її участі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином. Проте,
представник відповідача в особі
Макіївської міської ради раніше надав
суду відзив на позовну заяву, в якій
зазначив, що проти позовних вимог про
визнання права власності в порядку
спадкування за ОСОБА_1 не заперечують.
Також просять розглядати справу без
участі представника з урахуванням
наданих заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Згідно представленій копії свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1 від 21 вересня
2011 року встановлено, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 є спадкоємцем
першої черги, як дружина померлого. Той
факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були
чоловіком та дружиною підтверджується
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2.

Як вбачається з копії договору від
11.12.1964 року про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку ОСОБА_2 було виділено земельну
ділянку для будівництва житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений
договір забкдови штампу про державну
реєстрацію не містить.

Представленною копією інвентарної
справи, яка датована 10.08.1971 року,
підтверджений той факт, що власником
домоволодіння АДРЕСА_1 значиться
ОСОБА_2.

Представленною домовою книгою, копія
якої є в матеріалах справи,
підтверджено, що у спірному спадковому
будинку ОСОБА_2, ОСОБА_1 значились
зареєстрованими з 10 березня 1967 року.

Також з представлених суду копій
договорів про надання населенню послуг
водопостачання та водовідведення від
04.10.2000р. та 19.03.2007р. вбачається, що вони
були укладені з ОСОБА_3, як з власником
приватного будинку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
ОСОБА_2 є власником спірного будинку,
але своє право власності він не
зареєстрував у встановленому законом
порядку.

Позивач ОСОБА_1 як спадкоємець майна
першої черги, що залишилося після
смерті її чоловіка, зверталася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини та видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом, була
заведена спадкова справа № 53-2013, проте
їй було запропоновано надати
правовстановлюючий документ,
зареєстрований у встановленому
законом порядку, на спірний житловий
будинок, а у разі неможливості надати
цей документ - звернутися до суду та
визнати право власності на спадкове
майно в судовому порядку.

На виконання ухвали суду про
витребування доказів було проведено
інвентаризацію спірного будинку.
Згідно акту ТОВ «Міське БТІ» від 09.04.2014
року встановлено, що житловий будинок
літ. А-1 побудований у 1967 р. Загальна
площа складає 62,70 кв.м, житлова - 32,40 кв.м,
а також на земельній ділянці до 1992 року
побудовані: кухня літ. В, гараж літ. К, що
не відноситься до самовільних
будівель. На земельній ділянці також
побудовані вбиральня літ. З, а також
тимчасові будівлі: сарай лі. Г, сарай
літ. Ж, що також не відносяться до
самовільних будівель, оглядова яма літ
«к», огорожа № 1,2,3,4,5 - споруди.

Позивач до і після смерті чоловіка
мешкає у спірному будинку, підтримує
його технічний стан, оплачує
комунальні послуги, що підтверджує той
факт, що вона фактично прийняла
спадщину. Також у справі є докази того,
що вона зверталася до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини та отримання свідоцтва про
право на спадщину, але їй було
відмовлено.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_5 кожний окремо пояснили,
що позивача знають, вони сусіди, також
знали і її чоловіка ОСОБА_2, який помер у
2011 році. Підтвердили, що позивач та її
чоловік завжди мешкали у спірному
будинку, позивач мешкає у ньому і на
даний час.

У суду немає підстав ставити під сумнів
показання свідків. Дані про їхню
заінтересованість в результаті
розгляду справи відсутні, їх показання
об'єктивно підтверджуються і не
суперечать іншим зібраним у справі
доказам.

Як зазначено у п.23 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

Проте, Інструкцією про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України № 20/5 від
03.03.2004 року, передбачено, що при
зверненні спадкоємця в нотаріальну
контору із заявою про прийняття
спадщини він повинен надати оригінали
правовстановлюючих документів, що
підтверджують законні права власності
спадкодавця, а також відповідність
заповідальних документів з
правовстановлюючими. Позивач має
оригінал правовстановлюючого
документу, а саме договор забудови,
відповідно якому ОСОБА_2 є власником
спірного майна, але своє право
власності за життя ним не було
зареєстровано у встановленому законом
порядку, і таким чином відповідно до ст.
3 ЦПК та ст.. 16 ЦК України у неї виникло
право на звернення до суду за захистом
своїх прав.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів і вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно із частиною 1 ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Положеннями
ст.. 1217 ЦК України встановлено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою.

За правилами ст. 1261 ЦК України
встановлено, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця та той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно ч 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. За змістом ч 3 цієї ж статті
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

З урахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що даний позов не суперечить
закону, не порушує прав, свобод чи
інтересів інших осіб і тому може бути
задоволений.

Керуючись ст. ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218,
1220, 1261, 1268 ЦК України та на підставі
ст.ст. 3, 10, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 територіальної громади в
особі Макіївської міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом- задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок № 5
«літ. А-1» загальною площею 62,70 кв.м,
житловою - 32,40 кв.м, гарж літ. «К», літню
кухню літ. «В», сарай літ. Г, сарай літ.
«Ж», вбиральню літ. «З», оглядову яму
літ. «к», огорожу № 1-5, що розташовані в
межах території домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення в Апеляційний суд
Донецької області, через даний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
О. А. Слабкіна