справа № 361/3274/14-ц
провадження № 2/361/1532/14
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-судді Телепенька А.Д.,при
секретаріБалабан І.М.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Броварської міської
ради Київської області Київської
області про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, у
якому зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_6.

Спадкоємцями першої черги за законом
після його смерті є позивачі, а саме:
ОСОБА_3 - дружина померлого та його діти:
ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася
спадщина на все належне йому майно,
зокрема, на житловий ? ?, ?: АДРЕСА_1.

В установлений законом строк позивачі
звернулися до нотаріальної контори та
оформили свої спадкові права, а саме
кожний з них успадкував по 1/3 частині
вказаного житлового будинку.

Спадковий будинок належав спадкодавцю
на підставі свідоцтва про спадщину від
19 вересня 1996 року, яке він
отримав після смерті своєї матері
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Батько спадкодавця - ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його смерті
спадкова справа не відкривалася, так як
на момент його смерті не було відомо
про будь-яке майно яке б належало
останньому.

Однак, на момент смерті ОСОБА_8 його
дружина ОСОБА_7 і його син ОСОБА_6 були
прописані і проживали із спадкодавцем
за однією адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, ОСОБА_6 прийняв спадщину
після смерті свого батька ОСОБА_8
шляхом фактичного вступу в управління
і володіння спадковим майном та
протягом шести місяців від її
прийняття не відмовлявся.

Так як на час смерті ОСОБА_8 не було
відомо про те, що у його власності
знаходився житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2, його
син ОСОБА_6 за свого життя не звернувся
до нотаріальної контори для оформлення
свідоцтва на спадщину на нього.

Про те, що даний спадковий будинок
належав ОСОБА_8 свідчать нотаріально
посвідчений договір забудови, витяг із
рішення про закріплення садиби, акт
відведення земельної ділянки. Однак
оригіналів вказаних документів у
позивачів не збереглося.

Оскільки, спадкова справа після смерті
ОСОБА_8 не заводилася, вони просять:

- встановити факт прийняття ОСОБА_6
спадщини після смерті його батька
ОСОБА_8;

- визнати за ними в рівних частинах
право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Представник позивачів - ОСОБА_9 у
судовому засіданні позов підтримала,
надала пояснення аналогічні
викладеному вище, просила суд
задовольнити позов.

Відповідач: Броварська міська рада
Київської області до суду не з'явилася,
направила до суду письмові
заперечення, у яких позовні вимоги не
визнала та просила розглянути справу
без участі її представника.

У своїх запереченнях посилалася на те,
що позивачі не надали суду доказів про
прийняття ОСОБА_8 спадщини після смерті
батька шляхом фактичного вступу в
управління і володіння спадковим
майном. Крім того, у доданих до позову
документах, а саме в зведеному акті
будівель та споруд та в поверховому
плані будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, в графі «власник»
зроблені виправлення: ОСОБА_8
виправлено на ВАТ «Укртелеком».

Заслухавши пояснення представника
позивачів, дослідивши матеріали
справи, суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
помер ОСОБА_8, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2,
вбачається, що ОСОБА_7, померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3
підтверджується, що ОСОБА_6 був сином
ОСОБА_8 та ОСОБА_7

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_4.

Із спадкової справи № 641 до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6
вбачається, що після його смерті із
заявою про прийняття спадщини та про
видачу свідоцтва про право власності
на спадкове майно за законом у
встановлений законом строк, звернулися
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4

26 листопада 2004 року ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 отримали свідоцтва про право на
спадщину за законом.

С е і а і житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1, що належав померлому ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
Броварською міською державною
нотаріальною конторою 19 вересня 1996
року за реєстровим № 4392,
зареєстрованому бюро технічної
інвентаризації 16 жовтня 1996 року
№ 1906.

Згідно із договором про право забудови
будинку і безстрокового користування
земельною ділянкою від 21 листопада 1949
року, ОСОБА_8 на підставі рішення
виконкому Броварської селищної ради №
29 від 12 листопада 1949 року для
будівництва жилого будинку виділено
земельну ділянку по АДРЕСА_2.

Матеріали справи містять, також, акт
від 21 листопада 1949 року про відвід в
натурі садибної ділянки під
індивідуальне житлове будівництво
забудовнику ОСОБА_8 та генеральний план
забудови садибної ділянки АДРЕСА_2
затверджений 23 листопада 1949 року, де
власником вказаний ОСОБА_8

У ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду

за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

За змістом положень ч. 4 ст. 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватися

на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 цього ж кодексу
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не допускаються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням колегії судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області від 03 квітня 2014 року
скасовано рішення Броварського
міського суду Київської області від 22
січня 2003 року та ухвалено нове, яким в
задоволенні позову відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»
до ОСОБА_8 про визнання прав власності
на будівлю відмовлено.

Цим же рішенням встановлено наступні
обставини.

Згідно довідки Броварського МБТІ від 23
жовтня 2002 року за № 2464 право власності
на житловий будинок АДРЕСА_2 ще з 1949
року зареєстроване за ОСОБА_8

Крім того, з долучених апелянтом ОСОБА_3
до скарги письмових доказів
вбачається, що вона була дружиною
ОСОБА_6, який був сином померлого
ОСОБА_8 та прийняв спадщину після
смерті останнього у 1974 році, оскільки
проживав з ним за однією адресою.

Оскільки правовідносини виникли до 1963
року та продовжують існувати на даний
час, при вирішенні цього спору
застосуванню підлягають ЦК України (1963
року) та чинний ЦК України (2003 року).

У ст. 1216 ЦК України визначено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. До складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

У ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Аналогічні за змістом підстави
прийняття спадщини містила ст. 549 ЦК
УРСР .

Вважалося, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах,

що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

У ст. 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після
смерті його батька ОСОБА_8 у виді
житлового будинку з надвірними
будівлями і спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2 знайшов своє
підтвердження у судовому засіданні.

Оцінивши досліджені у судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов є
обґрунтованим тому підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. ст. 10, 11, 58-61, 212 - 215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_6
спадщини після смерті ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3
частку житлового будинку «А-1»,
загальною площею 75 м.2, житловою площею
43,9 м.2, підсобною площею - 31,1 м.2, з
господарськими будівлями та спорудами:
гараж-склад - «Ж», гараж - «З», вбиральня
- «Г», сарай - «Д», вбиральня - «Е»,
огорожа - «N», що розташований за
адресою: АДРЕСА_2, у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3
частку житлового будинку «А-1»,
загальною площею 75 м.2, житловою площею
43,9 м.2, підсобною площею - 31,1 м.2, з
господарськими будівлями та спорудами:
гараж-склад - «Ж»,

гараж - «З», вбиральня - «Г», сарай - «Д»,
вбиральня - «Е», огорожа - «N», що
розташований за адресою: АДРЕСА_2, у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6, який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3
частку житлового будинку «А-1»,
загальною площею 75 м.2, житловою площею
43,9 м.2, підсобною площею - 31,1 м.2, з
господарськими будівлями та спорудами:
гараж-склад - «Ж», гараж - «З», вбиральня
- «Г», сарай - «Д», вбиральня - «Е»,
огорожа - «N», що розташований за
адресою: АДРЕСА_2, у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Телепенько А. Д.