АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4763/14
Головуючий1 інстанції -
Справа № 613/363/14-ц
Доповідач - Овсяннікова
Категорія: надання послуг
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Богодухівського районного суду
Харківської області від 30 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказав, що він у
2004 році придбав автомобіль «Ніссан
Кубістар» та проїздив на ньому
приблизно 200 000 км. На початку 2013 року в
двигуні збільшилась витрата масла, у зв
'язку з чим він звернувся до
відповідача, який оглянувши
автомобіль, запропонував виконати
капітальний ремонт двигуна.

Він придбав за свій рахунок всі
необхідні деталі, а відповідач виконав
ремонт двигуна. Після капітального
ремонту двигуна автомобіль проїхав
приблизно 6000.00 км, після чого з ладу
вийшла турбіна.

Він знов звернувся до відповідача, на
що останній відповів, що турбіна була
бракована.

Враховуючи, що турбокомпресор був на
гарантії, він відправив його на ремонт
до м. Мелітополя.

Звідти прийшла відповідь, що
турбокомпресор вийшов з ладу через
відсутність тиску масла в масляному
насосі та відправили нову турбіну -
вартістю 1600 грн.

Він привіз турбіну відповідачеві та
попередив про відсутність масляного
тиску.

Після цього він проїхав на автомобілі
близько 1000 км і турбокомпресор знов
вийшов з ладу.

За нову турбину він сплатив 3 000 грн.

Він попередив відповідача не
встановлювати турбокомпресор до
налагодження масляного тиску.

Після того, як ОСОБА_3 розібрав двигун,
він впевнився, що тиск дійсно відсутній
і сказав, що двигун ремонту не підлягає.

Вважає, що поломка турбокомпресора
сталась з вини відповідача, так як саме
він здійснював ремонт двигуна і
турбокомпресора, тому просив стягнути
з нього матеріальну і моральну шкоду.

Ніяких письмових угод вони не укладали,
але він заплатив відповідачеві за
роботу суму, еквівалентну 300 /трьомстам/
доларів США, що на той момент складало
2400.00 грн.

Всього сума матеріальних збитків
становить 16 000 грн., які він витратив на
придбання турбіни та інших запчастин.

Зазначив, що його моральні страждання
виразились в тому, що він на тривалий
час залишився без автомобіля, який йому
необхідний для роботи.

Через відсутність автомобіля, він
вимушений наймати таксі. Розмір
моральної шкоди також оцінює в 16 000 грн.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечував в повному обсязі.

Пояснив, що дійсно позивач звертався до
нього з проханням відремонтувати
мотор. При цьому вже не працювали
датчики, в тому числі і датчик
масляного тиску.

Позивач самостійно розбирав та
розточував двигун, придбавав
запчастини, а він, ОСОБА_3, зібрав та
встановив двигун. Через деякий час
ОСОБА_2 знов звернувся до нього, так як
мотор знов не працював. Він бачив, що
мотор зношений та запропонував ОСОБА_2
придбати новий, але останній
звинуватив саме його в поломці.

Зазначив, що первинною проблемою була
поломка вакуумного насосу, а рівень
тиску масла він просто не міг побачити,
так як не працював відповідний датчик.
Вважає, що його вини у заподіянні як
матеріальної так і моральної шкоди
немає, тому у задоволенні позову просив
відмовити.

Рішенням Богодухівського районного
суду Харківської області від 30 травня
2014 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення , оскільки судом порушені
норми матеріального та морального
права, судом не взяті до уваги усі
обставини по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з тих обставин, що
підстав для його задоволення не
вбачається.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить
автомобіль Ніссан (Кубістар) державний
номер НОМЕР_1.

Позивач ставить питання про стягнення
суми у розмірі 32 000 грн., які він
витратив на ремонт автомобіля та
спричинення моральної шкоди та
визнання ОСОБА_3 винним у неякісному
ремонті двигуна.

Відповідно до вимог ст.ст.1166,1167 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Шкода, завдана правомірними
діями, відшкодовується у випадках,
встановлених цим Кодексом та іншим
законом.

Моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України якого № 6 від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди » розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що відповідно до
статей 440 і 450 ЦК України шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Згідно вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження своїх вимог: що
конкретно необхідно було
відремонтувати в автомобілі, в якому
стані вже був двигун, що було
відремонтовано; якої якості
придбавалися позивачем запчастини для
ремонту; яким чином слідкується тиск у
двигуні; чи міг виявити це ОСОБА_3 при
тому ремонті, який він виконував, які
конкретно роботи повинен був виконати
ОСОБА_3 згідно усної домовленості з
ОСОБА_2, і таке інше.

Позивачем не надано доказів, що двигун
вийшов з ладу внаслідок дій
відповідача.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №4 від 31 березня 1995 року
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини
останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Оскільки відмовлено у задоволенні
позову про відшкодування матеріальної
шкоди, то відсутні підстави і для
задоволення вимог про відшкодування
моральної шкоди.

За таких обставин підстав для
скасування рішення суду не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Богодухівського районного
суду Харківської області від 30 травня
2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення , однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: