У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 08
квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 12
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
Головне управління державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, третя особа
- публічне акціонерне товариство
«УніКредитБанк», про усунення перешкод
в здійснені права власності шляхом
виселення, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6,
Дніпропетровського домобудівного
комбінату №1, ОСОБА_3, Головного
управління державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, треті особи: Самарський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, Орган
опіки та піклування Індустріальної
районної у м. Дніпропетровську ради,
Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації», про
визнання недійсним приватизації
квартири, дублікату свідоцтва про
право власності на квартиру, договору
купівлі-продажу, зняття з реєстрації,
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_6, Дніпропетровського
домобудівного комбінату №1, ОСОБА_3,
Головного управління державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, треті
особи: Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації», ОСОБА_4, про
визнання недійсними свідоцтва про
право власності на квартиру, дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру, договору купівлі-продажу
квартири, визнання права користування
квартирою, зняття з реєстрації ОСОБА_6,
поновлення строку позовної давності,

в с т а н о в и в :

У липні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності шляхом виселення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
згідно договору купівлі-продажу
квартири, укладеного 4 липня 2008 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, останній на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1.

04 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ
«УніКредитБанк» укладено договір про
іпотечний кредит на строк до 2015 року
про надання грошових коштів в сумі 60591
доларів США для придбання вищевказаної
квартири.

Під час укладення договору
купівлі-продажу ОСОБА_6 повідомив
ОСОБА_3, що крім нього в квартирі
зареєстровані та проживають ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, при цьому ОСОБА_6 запевнив
ОСОБА_3, що на її вимогу вони звільнять
квартиру, однак в подальшому
відповідачі відмовилися звільнити
квартиру, у зв'язку з чим ОСОБА_3 не може
вселитись до спірної квартири.

Посилаючись на викладене ОСОБА_3
вважає, що дії відповідачів порушують
її права як власника квартири, у зв'язку
чим просила суд ухвалити рішення, яким
усунути їй перешкоди у здійсненні
права користування та розпорядження
належною квартирою, виселити
відповідачів з її квартири та зняти їх
з реєстраційного обліку.

У жовтні 2008 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3,
Дніпропетровського домобудівного
комбінату №1, та Головного управління
державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, в якому
просила суд ухвалити рішення яким,
визнати недійсною приватизацію
квартири АДРЕСА_1 через відсутність
оригіналу свідоцтва про право
власності на ім'я ОСОБА_6, визнати
недійсним дублікат свідоцтва про право
власності па житло на ім'я ОСОБА_6,
виданий 14 квітня 2008 року
Дніпропетровським домобудівним
комбінатом № 1, визнати недійсним
договір купівлі-продажу квартири між
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 4 липня 2008 року,
визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_4,
зобов'язати відділ громадянства і
реєстрації фізичних осіб і міграційної
служби Індустріального району
м. Дніпропетровська зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_6 із
вищевказаної квартири, а також
поновити строк позовної давності.

Ухвалами Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 10
листопада 2008 року та від 14 червня 2013
року справи були об'єднані в одне
провадження.

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6,
Дніпропетровського домобудівного
комбінату №1, ОСОБА_3, Головного
управління державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області про визнання недійсними
свідоцтва, в якому просила суд ухвалити
рішення яким, визнати недійсним
свідоцтво про право власності квартири
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6, визнати
недійсним дублікат про право власності
на житло на ім'я ОСОБА_6, виданий 14
квітня 2008 року Дніпропетровським
домобудівним комбінатом № 1, визнати
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 4 липня 2008 року, зобов'язати
Індустріальний районний відділ у
м. Дніпропетровську
головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_6 із
спірної квартири, визнати за нею право
користування квартирою АДРЕСА_1 з дня
народження (ІНФОРМАЦІЯ_1) як за дочкою
ОСОБА_6, яка зареєстрована у квартирі у
1997 році і постійно в ній проживає, а
також поновити строк позовної
давності.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 08
квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 червня
2014 року, частково задоволено позовні
вимоги ОСОБА_3 Усунуто ОСОБА_3 перешкоди
у здійсненні права користування та
розпорядження належною їй на праві
власності квартирою АДРЕСА_1, шляхом
виселення з вказаної квартири
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 У задоволенні
решти позовних вимог - відмовлено. У
задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 та зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовлено. Вирішено питання
про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її та ОСОБА_4 позовні
вимоги, а ОСОБА_3 відмовити у
задоволення заявлених позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 та відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
оскільки приватизація спірної
квартири, видача свідоцтва на право
власності та його дублікату відбулись
згідно вимог чинного законодавства, а
проживання відповідачів в квартирі,
яка належить на праві власності ОСОБА_3,
створює останній перешкоди у
користуванні та розпорядженні її
майном.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
і доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5, Головне управління державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, третя особа
- публічне акціонерне товариство
«УніКредитБанк», про усунення перешкод
в здійснені права власності шляхом
виселення, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6,
Дніпропетровського домобудівного
комбінату №1, ОСОБА_3, Головного
управління державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, треті особи: Самарський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, Орган
опіки та піклування Індустріальної
районної у м. Дніпропетровську ради,
Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації», про
визнання недійсним приватизації
квартири, дублікату свідоцтва про
право власності на квартиру, договору
купівлі-продажу, зняття з реєстрації,
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_6, Дніпропетровського
домобудівного комбінату №1, ОСОБА_3,
Головного управління державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, треті
особи: Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації», ОСОБА_4, про
визнання недійсними свідоцтва про
право власності на квартиру, дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру, договору купівлі-продажу
квартири, визнання права користування
квартирою, зняття з реєстрації ОСОБА_6,
поновлення строку позовної давності.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути, особі яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук