Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
УХВАЛА

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель
В.І., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Арсенал
Страхування» про захист прав
споживачів, стягнення страхового
відшкодування та витрат на правову
допомогу,

за касаційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Арсенал Страхування»,
поданою представником Даниловою
Тетяною Анатоліївною, на рішення
Ворошиловського районного суду

м. Донецька від 4 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 30 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Арсенал Страхування» (далі -
ПАТ «СК «Арсенал Страхування») про
захист прав споживачів, стягнення
страхового відшкодування та витрат на
правову допомогу.

Посилався на те, що 18 червня 2012 року між
ним та ПАТ «СК «Арсенал Страхування»
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
315/12 - Тз/Дн, предметом якого було
відшкодування прямих збитків, в межах
страхової суми, що виникли протягом
строку дії договору страхування в разі
пошкодження, повної загибелі або
втрати застрахованого транспортного
засобу або окремих його деталей та
частин внаслідок настання страхових
випадків, передбачених договором.
Згідно договору, взято під страховий
захист майнові інтереси позивача,
повʼ?язані з володінням,
розпорядженням або користуванням
транспортним засобом Mazda 6, державний
номерний знак НОМЕР_1,

2011 року випуску. 9 лютого 2013 року
сталася дорожньо-транспортна пригода,
у результаті якої було пошкоджено
автомобіль Mazda 6, державний номерний
знак НОМЕР_1, який належить позивачу.
Після скоєння дорожньо-транспортної
пригоди, позивач негайно повідомив
компетентний орган страховика про
настання страхового випадку та
викликав його на місце події. Крім того,
страховику надано письмову заяву на
виплату страхового відшкодування.
Згідно листа страхової компанії від 3
квітня 2013 року за

вих. № /к позивачу відмовлено у
виплаті страхового відшкодування, у
звʼ?язку із тим, що надані
страхувальником відомості про
обставини дорожньо-транспортної
пригоди не відповідають фактичним
обставинам, та є завідомо неправдивими.
Тому позивач просив стягнути з ПАТ «СК
«Арсенал Страхування» суму страхового
відшкодування в розмірі 86 626 грн 69 коп.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 4 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «СК
«Арсенал Страхування» про захист прав
споживачів, стягнення страхового
відшкодування та витрат на правову
допомогу задоволено частково. Стягнуто
з ПАТ «СК «Арсенал Страхування» на
користь ОСОБА_3 страхове відшкодування
в розмірі 85 467 грн 19 коп., витрати на
правову допомогу в розмірі 5 800 грн,
всього стягнуто 91 267 грн 19 коп. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено. Стягнуто з ПАТ «СК «Арсенал
Страхування» судовий збір в розмірі 854
грн 67 коп.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 30 січня 2014 року рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 4 грудня

2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«СК «Арсенал Страхування» - Данилова
Т.А. просить скасувати оскаржувані
судові рішення та направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 18 червня 2012 року
між сторонами укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 315/12 - Тз/Дн, предметом
якого було відшкодування прямих
збитків, в межах страхової суми, що
виникли протягом строку дії договору
страхування в разі пошкодження, повної
загибелі або втрати застрахованого
транспортного засобу або окремих його
деталей та частин внаслідок настання
страхових випадків, передбачених
договором. Згідно договору, взято під
страховий захист майнові інтереси
позивача, повʼ?язані з володінням,
розпорядженням або користуванням
транспортним засобом Mazda, 6 державний
номерний знак НОМЕР_1, 2011 року випуску,
який належить на праві власності
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2
ОСОБА_3 9 лютого 2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода, у
результаті якої було пошкоджено
автомобіль Mazda 6, державний номерний
знак НОМЕР_1, який належить позивачу.
Факт дорожньо-транспортної пригоди та
пошкодження автомобіля
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення від 9
лютого 2013 року

а. с. 15), схемою місця
дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 16),
протоколами огляду транспорту (а. с. 18,
19), поясненнями громадян ОСОБА_5, ОСОБА_3
(а. с. 20, 21) та постановою
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 28 лютого 2013 року, якою
ОСОБА_3 визнано винними у скоєнні
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП (а. с. 23). Після скоєння
дорожньо-транспортної пригоди, позивач
повідомив компетентний орган
страховика про настання страхового
випадку та викликав його на місце
події. Крім того, страховику надано
письмову заяву на виплату страхового
відшкодування. Згідно листа страхової
компанії від 3 квітня 2013 року за вих. №
/к позивачу відмовлено у виплаті
страхового відшкодування, у звʼ?язку із
тим, що надані страхувальником
відомості про обставини
дорожньо-транспортної пригоди не
відповідають фактичним обставинам, та
є завідомо неправдивими.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик
здійснює страхову виплату відповідно
до умов договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, виходив із
того, що відповідачем не дотримано
вимоги Закону України «Про
страхування» та ст. 979 ЦК України, а
невиплата страхового відшкодування
позивачеві відповідно до наданої заяви
про здійснення страхової виплати,
суперечить умовам договору укладеного
між сторонами та постанові
Ворошиловського районного суду

м. Донецька від 28 лютого 2013 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності,
згідно якої, останнього визнано винним
у скоєнні адміністративного
правопорушення.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, таким чином,
колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Таким чином, під час розгляду справи
судом не були порушені норми
матеріального та процесуального права,
а наведені в скарзі доводи висновок
суду не спростовують, тому суд
касаційної інстанції згідно ч. 1 ст. 337
ЦПК України не знаходить підстав для
задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Арсенал Страхування»,
поданою представником Данилової
Тетяною Анатоліївною відхилити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від

4 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 30 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. ГвоздикСудді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
О.В. Попович