Номер провадження: 22-ц/785/4775/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С.,
Цюри Т.В.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника філії Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк» на
заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 11 лютого 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

встановила:

Представник позивача звернувся до
Малиновського районного суду м. Одеси з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 10 160,62 гривень, з урахуванням
уточнень від 15.08.2013 року. (а. с. 2-6, 62-64, 89-90)

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 04
червня 2007 року між ОСОБА_2 та банком був
укладений кредитний договір № 1225,
відповідно умов якого позивач прийняв
на себе зобов'язання по видачі кредиту
в сумі 20 000 гривень, строком до 04.06.2010
року, а ОСОБА_2 зобов'язувалася
своєчасно повернути позивачу всю суму
кредиту, відсотки та дотримуватися
строків та умов, вказаних у договорі.

В забезпечення виконання зобов'язань
між банком та ОСОБА_3 04.06.2007 року
укладено договір поруки № 1, між банком
та ОСОБА_4 04.06.2007 року укладено договір
поруки № 2.

В порушення умов вказаних договорів
відповідач ОСОБА_2 прострочила виплату
грошового зобовязання, тому, у зв'язку з
невиконанням відповідачем умов
кредитного договору, представник
позивача просив суд стягнути солідарно
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у
розмірі 12 274,64 гривень.

Ухвалою суду від 20 лютого 2013 року
цивільну справу передано за
підсудністю до Приморського районного
суду м. Одеси. (а. с. 53)

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 11 лютого 2014
року позов ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк» -
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь банку заборгованість за
кредитним договором в розмірі 12 274,64
гривень. Відмовлено у задоволенні
вимог до ОСОБА_3 (а. с. 118-119)

В апеляційній скарзі апелянт просить
змінити судове рішення, з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
у повному обсязі, посилаючись на його
необґрунтованість, неповне з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. (а. с. 125-127)

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги
представника філії Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк», з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 червня 2007 року
між ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк» та
ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір
№ 1225, відповідно до умов якого, Банк
надав позичальнику на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
в сумі 20 000 гривень, а ОСОБА_2 отримала
та зобов'язувалася повернути у строк до
04 червня 2010 року грошові кошти та
сплатити проценти за користування
кредитом у розмірі 22,00 % річних. (а. с. 7-10)

В забезпечення виконання зобов'язань
по Кредитному договору № 1225 між банком
та ОСОБА_3 04.06.2007 року був укладений
договір поруки № 1. (а. с. 12-15)

Відповідно п. 3 договорів поруки №
1 та № 2, поручитель відповідає перед
Банком у тому ж об'ємі, що і позичальник.
Позичальник і поручитель відповідають
як солідарні боржники, що означає нічим
не обумовлене і абсолютне право
кредитора вимагати виконання
зобов'язань як від позичальника та
поручителя як разом, так і від кожного
окремо. Крім того, поручителі
відповідають перед позивачем всім
належним їм на праві власності майном
та грошовими коштами.

Відповідачі своїх зобов'язань за
кредитним договором не виконали, в
зв'язку з чим загальна заборгованість
по погашенню кредиту станом на 13.08.2013
року складає 12 274,64 гривень, у тому
числі: прострочені проценти за
користування кредитом за період з
01.11.2010 року по 01.01.2013 рік - 7 905,68 гривень;
пеня за прострочений основний борг по
кредиту за період з 01.01.2012 року по 01.01.2013
рік - 2 344,48 гривень; пеня за прострочені
проценти за користування кредитом за
період з 01.01.2012 року по 01.01.2013 рік - 2 024,48
гривень;

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч. 1 ст. 610 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

За нормами ч. 1 ст. 553 ЦК України
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Частина 2 ст. 554 ЦК України визначає, що
поручитель несе відповідальність у
тому ж обсязі, що і боржник, включаючи
сплату основного боргу, процентів,
неустойки, відшкодування збитків за
прострочення виконання основного
зобов'язання боржником,
регламентується по суті не обсяг
відповідальності поручителя, а обсяг
його зобов'язання перед кредитором за
договором поруки. З моменту порушення
умов основного договору боржником
обсяг зобов'язання поручителя і обсяг
зобов'язання боржника перед кредитором
за загальним правилом є рівними.

Задовольняючи позов в частині
стягнення суми заборгованості з
ОСОБА_2, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, невиконання
зобов'язання дає право на стягнення
боргу в судовому порядку.

Довід апеляційної скарги про те, що
судом безпідставно відмовлено у
задоволенні вимог про стягнення боргу
за кредитним договором з поручителя,
оскільки строк позовної давності у три
роки розповсюджується на боржника і на
поручителя, є неспроможним.

Положення ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу
України передбачають, що порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Як вбачається із п. 4.1. та п. 4.2. договору
поруки № 1, укладеного 04.06.2007 року між
ПАТ «Державний ощадний банк України» в
особі філії Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання за
кредитним договором, якщо Кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання зобов'язань
по кредитному договору не пред'явить
вимоги до Поручителя. (а. с. 12-15)

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору
№ 1225 від 04.06.2007 року, укладеного між ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2,
кредит надається на 36 місяців з
терміном остаточного погашення
Кредиту не пізніше 04 червня 2010 року. (а.
с. 7-10)

За таких обставин, право вимоги з
поручителя про виконання порушеного
боржником зобов'язання щодо повернення
Кредиту виникло, починаючи з 05 червня
2010 року, і діяло протягом наступних
шести місяців.

Отже, з даним позовом публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» звернулося до суду в
листопаді 2012 року, тобто поза межами
строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК
України. (а. с. 2-6)

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

При зазначених обставинах, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно й всебічно дослідив та надав
оцінку обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 11 лютого 2014 року
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,
-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника філії
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» - відхилити.

Заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 11 лютого 2014 року -
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Цюра Т.В.