У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

9 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Олійник А.С.,
Дербенцевої Т.П.,
Карпенко С.О.,

провівши попередній розгляд цивільної
справи за позовом ОСОБА_4 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Хортиця-Агро», третя особа -
Попільнянський відділ житомирської
регіональної філії Центру державного
земельного кадастру, про визнання
недійсним договору оренди землі та
договору про внесення змін до договору
оренди землі, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Житомирської області від 18 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просила
визнати недійсним договір оренди землі
від 16 лютого 2010 року, укладений між її
матір'ю ОСОБА_5 та відповідачем, а також
договір про внесення змін до цього
договору від 10 жовтня 2012 року.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що 16
лютого 2010 року між її матір'ю ОСОБА_5 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Хортиця-Агро» було
укладено договір оренди землі
загальною площею 3,9597 га, а 10 жовтня 2012
року укладено договір про внесення
змін до цього договору. ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_5 померла та вона
успадкувала зазначену земельну
ділянку. Вказані договори були
укладені з порушенням вимог ч. ч. 1-3, 5, 6
ст. 203 ЦК України та ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», оскільки в них не
зазначено всіх істотних умов.

Рішенням Попільнянського районного
суду Житомирської області від 11 лютого
2014 року позов задоволено. Визнано
недійсним договір оренди землі
загальною площею 3,9597 га від 16 лютого 2010
року, укладений між ОСОБА_5 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Хортиця-Агро»,
зареєстрований у Попільнянському
відділі Житомирської регіональної
філії Центру державного земельного
кадастру 1 серпня 2011 року. Визнано
недійсним договір про внесення змін до
договору оренди землі від 10 жовтня 2012
року, укладений між ОСОБА_5 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Хортиця-Агро»,
зареєстрований у Попільнянському
відділі Житомирської регіональної
філії Центру державного земельного
кадастру 13 листопада 2012 року. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 18 березня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в позові,
апеляційний суд виходив із
установлених обставин справи і доказів
у матеріалах справи та дійшов висновку,
що позовні вимоги є безпідставними,
оскільки позивач не довела, що
відсутність у договорі оренди
конкретних істотних умов призвело до
порушення прав, свобод та інтересів її
та її померлої матері.

Висновки апеляційного суду про відмову
в позові є обґрунтованими та
відповідають нормам матеріального і
процесуального права, а також
правовому висновку, викладеному у
постанові Верховного Суду України від 2
липня 2014 року у справі № 6-78цс14, який,
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

Із матеріалів справи вбачається, що
доводи касаційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права судом
апеляційної інстанції не дають підстав
для скасування ухваленого судового
рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 18 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
А.С.
Олійник

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко