Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник
А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Парінової І.К.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Поряд.Ок
Управління та експлуатації
нерухомості» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за утримання будинку та
житлово-комунальні послуги, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Поряд.Ок Управління
та експлуатації нерухомості» про
заборону вчиняти дії та повернення
безпідставно отриманих коштів

за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 4 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Поряд.Ок Управління
та експлуатації нерухомості» (далі -
ТОВ «Поряд.Ок Управління та
експлуатації нерухомості») звернулося
до суду із позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за утримання
будинку та житлово-комунальні послуги.

Вимоги обґрунтовано тим, що товариство
є балансоутримувачем та виконавцем
житлово-комунальних послуг та послуг
із утримання будинку та прибудинкової
території по АДРЕСА_1. ОСОБА_3 є
власником квартири АДРЕСА_1 та
паркомісця № НОМЕР_1 за цією адресою.
Внаслідок неналежного виконання
споживачем обов'язку щодо оплати
вартості наданих послуг за період із 30
листопада 2009 року по 30 листопада 2012
року утворилася заборгованість у
розмірі 34 083, 17 грн, яку позивач просив
стягнути із боржника.

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із зустрічним позовом до ТОВ
«Поряд.Ок Управління та експлуатації
нерухомості» про заборону вчиняти дії
щодо нарахування їй заборгованості за
житлово-комунальні послуги, утримання
будинку та прибудинкової території.
Зазначала, що балансоутримувачем,
управителем та виконавцем послуг по
АДРЕСА_1 є об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Кондомініум Дипломат Хол» (далі - ОСББ
«Кондомініум Дипломат Хол»), на рахунок
якого вона здійснює оплату. Доповнивши
позовні вимоги, ОСОБА_3 просила
зобов»язати ТОВ «Поряд.Ок Управління
та експлуатації нерухомості»
повернути безпідставно отримані кошти,
які вона сплатила на користь
товариства за квитанціями від 18 травня
2007 року у розмірі 10 851, 46 грн, 748, 54 грн,
квитанції від 23 січня 2008 року у розмірі
7 380, 55 грн. В обґрунтування цих вимог
посилалася на те, що зазначені кошти
були сплачені помилково та що
відповідачем застосовувалися
неправильні тарифи за
житлово-комунальні послуги.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 4 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року, позов ТОВ
«Поряд.Ок» Управління та експлуатації
нерухомості» задоволено. Стягнуто із
ОСОБА_3 на користь ТОВ «Поряд.Ок»
Управління та експлуатації
нерухомості» 34 083, 17 грн. Вирішено
питання про судові витрати. ОСОБА_3 у
позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду першої інстанції, ухвалу
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ТОВ «Поряд.Ок»
Управління та експлуатації
нерухомості» та задоволення
зустрічного позову.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма
підлягає застосуванню до цих
правовідносин; чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; як
розподілити між сторонами судові
витрати; чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення;
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

У справі встановлено, що
розпорядженням Голосіївської районної
державної адміністрації від 23 грудня
2005 року № 1360 доручено ТОВ «ПОРЯД.ОК.
Управління та експлуатація
нерухомості» прийняти на баланс
житловий будинок АДРЕСА_1 (Т 1, а. с. 64).

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 7
вересня 2009 року указане
розпорядження у частині призначення
ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та
експлуатація нерухомості»
балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 за
вказаною адресою скасовано (Т 1, а. с. 179).

На підставі протоколу загальних зборів
членів об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку від 18
лютого 2010 року № 4 ОСББ «Кондомініум
Дипломат Хол» було визначено
балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та
виконавцем житлово-комунальних послуг.

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 та
паркінгу № НОМЕР_1 за цією ж адресою.1
червня 2010 року між нею та ОСББ
«Кондомініум Дипломат Хол» були
укладені договори про надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території АДРЕСА_1 та НОМЕР_1 (Т 1, а. с. 8,
13).

17 липня 2012 року між ОСББ «Кондомініум
Дипломат Хол» (замовник) та
ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та
експлуатація нерухомості» (управитель)
було укладено договір про надання
послуг з управління будинком АДРЕСА_1
та його експлуатацію, підписаний від
імені ОСББ «Кондомініум
Дипломат Хол» ОСОБА_4 (Т 1, а. с. 49).

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду України від 12
лютого 2013 року зобов'язано державного
реєстратора скасувати внесені до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
зміни щодо нового керівника ОСББ
«Кондомініум Дипломат Хол» ОСОБА_4
( Т 2, а. с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Разом із тим, законодавче визначення
терміну «балансоутримувач» допускає
можливість існування різних ситуацій,
у тому числі таких, коли
багатоквартирний будинок існує, а
особи, що має права та несе обов'язки
балансоутримувача, немає. За
відсутності вирішення в цьому Законі
питання про те, хто саме має ці права й
обов'язки, застосуванню підлягає ч. 1 ст.
11 Закону України "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку", зі змісту якої випливає, що
функції балансоутримувача до
приватизації квартир виконував
попередній власник будинку. Він
повинен на вимогу об'єднання власників
багатоквартирного будинку передати
житловий комплекс на баланс об'єднання.
Якщо ж немає особи, якій будинок може
бути переданий на баланс, попередній
власник (територіальна громада та
уповноважені нею юридичні особи)
змушені продовжувати виконувати
функції балансоутримувача (постанова
Верховного Суду України від 30 жовтня 2013
року № 6-59цс13).

Передача майна з балансу на баланс
відбувається відповідно до Порядку
передачі житлового комплексу або його
частини з балансу на баланс,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11 жовтня 2002 року
№ 1521. Цей Порядок регулює
процедуру передачі житлового
комплексу на баланс об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку, а також житлового комплексу
або його частини на баланс іншої
юридичної особи, статут якої
передбачає можливість провадження
такої діяльності, з балансу колишнього
балансоутримувача.

Як вбачається із матеріалів справи,
рішенням господарського суду м. Києва
від 11 жовтня 2012 року із ОСББ
«Кондомініум Дипломат Хол» на користь
ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та
експлуатація нерухомості» стягнуто
безпідставно отримані кошти, отримані
ним у рахунок оплати вартості
комунальних послуг у розмірі 234 477, 21 грн
(Т 1, а. с. 40), з тих підстав, що фактичним
виконавцем наданих послуг є ТОВ
«ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація
нерухомості».

Основним споживачем за договорами із
постачальниками житлово-комунальних
послуг (виробниками) виступає ТОВ
«ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація
нерухомості»: договір про постачання
електричної енергії від 20
жовтня 2006 року (Т 1, а. с. 101); про
постачання питної води та приймання
стічних вод через приєднані мережі від
11 січня 2007 року (Т 1, а. с. 112); про
спостереження за установками пожежної
автоматики на об'єкті від 22 листопада
2006 року (Т 1, а. с. 116); про технічне
обслуговування об'єктів
газопостачання від 29 грудня 2012 року (Т 1,
а. с. 121); про купівлю-продаж природного
газу від 28 грудня 2012 року (Т 1, а. с. 124);
підрядний договір на технічне
обслуговування ліфтів від 3 січня 2011
року (Т 1, а. с. 132) та інші.

Враховуючи викладене, суди правильно
виходили із того, що за відсутності
акта приймання-передачі будинку
АДРЕСА_1 на баланс ОСББ «Кондомініум
Дипломат Хол», права та обов'язки,
передбачені ст. 24 Закону
України Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", виконує
ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та
експлуатація нерухомості».

Обґрунтованим є висновок судів й про
те, що відсутність договору про надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення споживача від оплати послуг
у повному обсязі, оскільки за п. 5 ч. 3
ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживачі
зобов'язані оплатити
житлово-комунальні послуги, якщо вони
фактично користувалися ними. При цьому
судами правильно враховано висновки
Верховного Суду України, викладені у
постанові від 10 жовтня 2012 року №
6-110цс12.

Разом з тим, в іншій частині висновків
погодитись не можна.

У позовній заяві ТОВ «ПОРЯД.ОК.
Управління та експлуатація
нерухомості» зазначено, що склад
заборгованості ОСОБА_3 включає в себе
борг по сплаті за послуги із
утримання будинку та прибудинкової
території у розмірі

24 185, 92 грн; опалення території у розмірі
11 063, 44 грн; додаткові послуги - 7 322, 84 грн;
гаряче водопостачання та
водовідведення - 609, 78 грн; холодне
водопостачання та водовідведення -
125, 19 грн; встановлення лічильника -

962 грн; повірка лічильників - 66, 71 грн;
резервний фонд - 132, 3 грн, тобто загальна
сума становить 44 512 грн. На
підтвердження позовних вимог надано
розрахунок боргу за оспорюваний період
із зазначенням указаних послуг та цих
же сум заборгованості.

При цьому у позовні заяві позивач
вказав, що перерахунок боргу із
вирахуванням 22 264, 78 грн зроблено
підставі рішення суду та у прохальній
частині позовної заяви
позивачем заявлено вимогу про
стягнення із

ОСОБА_3 22 264, 78 грн за житлово-комунальні
послуги, надані до квартири АДРЕСА_1 та
11835 грн.95 коп.-заборгованість за
обслуговування паркомісця та паркінгу.
Суд першої інстанції не з'ясував, на яке
саме рішення суду посилається позивач,
яким розрахунковим періодом, переліком
наданих й неоплачених послуг воно
обмежується, та не уточнив позовні
вимоги ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та
експлуатація нерухомості», а саме: із
чого складається сума 22 264, 78 грн ., за
які послуги вона нарахована, за який
період.

Встановлюючи обсяг грошового
зобов'язання ОСОБА_3 за надані послуги,
суд першої інстанції, із висновками
якого погодився апеляційний суд,
зазначав, що розрахунки заборгованості
із зазначенням тарифів на послуги, а
також посилання на відповідні
розпорядження Київської міської
державної адміністрації, якими такі
тарифи затверджені, містяться у
деталізованому розрахунку, що
долучений до матеріалів справи. Однак
наявний у матеріалах справи розрахунок
заборгованості таких обставин не
містить (Т 1, а. с. 67). Судом було
досліджено та враховано при оцінці
правильності проведеного розрахунку
лише тарифи на послуги з утримання
будинку та прибудинкової території (Т 1,
а. с. 53). Правового обґрунтування
застосування тарифів на послуги із
теплопостачання, холодного та гарячого
водопостачання й водовідведення у
межах розрахункового періоду (листопад
2009 року - листопад 2012 року) суд не
навів.

В акті перевірки Державної
житлово-комунальної інспекції у
м.Києві від

14 грудня 2009 року № 33 зазначено про
необґрунтованість нарахування
додаткових послуг (Т 1, а. с. 230). Питання
про те, чи усунуто указані недоліки при
включенні вартості додаткових послуг
до складу заборгованості ОСОБА_3 і з
чого вони складаються, які тарифи
застосовані при розрахунку щодо
заявлених позовних вимог, суд не
встановив. Стягуючи заборгованість за
обслуговування паркомісця та паркінгу,
суд не перевірив доводи ОСОБА_3 у
заперечення щодо правильності
підвищення тарифу за ці послуги.

Відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3, суди
виходили із того, що її доводи, наведені
у позові, спростовуються рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва
від 3 квітня 2013 року, яким встановлено
обставини правомірності нарахування
плати за надані послуги та наявність
права у ТОВ «Поряд.Ок Управління та
експлуатації нерухомості» на
стягнення заборгованості за утримання
будинку та житлово-комунальні послуги.
Разом з тим, указане рішення суду
ухвалено у справі за позовом до іншого
споживача, обставини щодо ОСОБА_3 та
щодо періоду, за який вона просить
повернути сплачені кошти, цим рішенням
не встановлювалися. Таким чином,
доводи, що наведені в обгрунтовання
зустрічного позову, судами не
перевірені, спір, який випливає із
зустрічного позову, фактично не
вирішено.

Враховуючи те, що при розгляді справи
судами допущені порушення норм
процесуального права, у зв»язку з чим
не встановлені фактичні обставини у
справі, ухвалені у справі судові
рішення підлягають скасуванню
відповідно до

ст. 338 ЦПК України із передачею справи
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 4 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.С. Олійник

Судді:
В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

І.К. Парінова