Справа № 466/4461/13
Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/2001/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю ОСОБА_2, її представника
ОСОБА_3,

ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5,

Представника Шевченківської районної
адміністрації Львівської

міської ради Цибруха Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 10 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_7, третіх осіб органу опіки та
піклування Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
Шевченківського РВ ГУДМС України у
Львівській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житлом, визнання реєстрації
малолітньої особи незаконною, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду, в якому
вправлено описку ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Львова від 25 грудня 2013 року, у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_7, третіх осіб органу опіки та
піклування Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської Ради,
Шевченківського РВ ГУ ДМС України у
Львівській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житлом, визнання реєстрації
малолітньої особи незаконною
відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2. Вважає
рішення суду незаконним і
необгрунтованим, прийнятим з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що ст. 71
ЖК України надано виключний перелік
випадків, коли жиле приміщення
зберігається за тимчасово відсутнім
наймачем або членами його сім'ї понад
шість місяців і до цього переліку
відповідач не має ніякого відношення.
Також зазначає, що відповідач не надав
квитанції по оплаті
житлово-комунальних послуг по спірній
квартирі. Просить рішення суду
скасувати та постановити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким
вимогам відповідає.

Районним судом установлено, що у
квартирі АДРЕСА_1, яка складається з
однієї кімнати, кухні, комунальних
вигод, зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.11, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до вимог цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб які беруть участь у справі. При
цьому кожна із сторін зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст. 71 ЖК
України, на яку посилається позивач
як на підставу позовних вимог, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім»ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців. Якщо наймач або члени
його сім»ї були відсутні з поважних
причин понад шість місяців, цей
строк за заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору
- судом.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, районний суд вірно виходив з
того, що відповідач ОСОБА_4 проживав
тимчасово в іншому помешканні з
поважних причин, що стверджується
показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10
Однак він цікавився спірним житлом та
ніс витрати з утримання житла, що
стверджується наданими ним
квитанціями про оплату комунальних
послуг, проводив у квартирі ремонтні
роботи, що ствердила і позивачка у
судовому засіданні апеляційного суду.
Іншого житла у відповідача немає.
Враховуючи наведене, районний суд
прийшов до обґрунтованого висновку
про відсутність правових підстав для
визнання ОСОБА_4 таким, що втратив
право на користування квартирою
АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ч.4 ст. 29 ЦК
України місцем проживання фізичної
особи, яка не досягла десяти років, є
місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає.

Згідно із ст. 65 ЖК України наймач
вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім»ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Реєстрація дитини за
адресою: АДРЕСА_1 проведена за заявою
батьків за місцем проживання батька,
при цьому жодних порушень при
проведенні реєстрації не встановлено,
тому районний суд прийшов до
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для визнання
реєстрації малолітньої дитини
незаконною.

Висновки суду достатньо мотивовані і
підтверджені доказами, наявними в
матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам
процесуального та матеріального
права, обставинам справи, доводи скарг
висновків суду не спростовують, тому
колегія суддів підстав для скасування
рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст.314, ст.315,
ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 10 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
М.М.Шандра

Судді:
Л.Б.Струс

Н.Л.Шумська