Справа № 454/83/14
Головуючий у 1 інстанції: Пахут С.О.
Провадження № 22-ц/783/3656/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3,

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
та ОСОБА_2 на рішення Сокальського
районного суду Львівської області від
18 березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
відділу Державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції у Львівській області про
визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду в
задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, відділу Державної
виконавчої служби Сокальського
районного управління юстиції у
Львівській області про визнання права
власності відмовлено за
безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4 та
ОСОБА_2. Вважають рішення суд
незаконним та необгрунтованим.
Зазначає, що вдповідач ОСОБА_6 в ході
судового засідання підтвердив, що він
продав належний йому автомобіль
«Фольксваген Пассат», 1989 року випуску,
державний НОМЕР_1 на авторинку, тим
самим відмовився від володіння майном
шляхом відчуження. Зазначає, що
посилання суду на те, що за весь час дії
довіреності позивачі не здійснили
перереєстрації автомобіля є нікчемним,
оскільки, відповідно до ст. 238 ЦК
України передбачено, що представник не
може вчиняти правочин від імені особи,
яку він представляє, у своїх інтересах
або інтересах іншої особи,
представником якої він одночасно є, за
винятком комерціного представництва, а
також щодо інших осіб, встановлених
законом. Крім того, вважають, що у
відповідності до ст. 239 ЦК України право
володіння транспортним засобом ОСОБА_6
припинено із моменту передоручення
особам, які зазначені в матеріалах
справи, як перші покупці автомобіля -
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Покликається
на ст. 238, 239, 330, 388, 397 Цивільного кодексу
України. Просить рішення скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для пергляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким
вимогам відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_10 продати, обміняти, заставити
здати в оренду належний йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серія: НОМЕР_2 від
11.12.2003р. автомобіль марки «Фольксваген
Пасат 1.8», 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1,
що стверджується довіреністю (а.с. 15).

З довіреності від 10.05.2009 р. вбачається,
що ОСОБА_11 як представник, уповноважив
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 продати, передати в
оренду належний довірителю
вищевказаний автомобіль (а.с. 14).
Довіреність видна терміном до 13.02.2013р.

Правилами державної реєстрації та
обліку транспортних засобів,
затверджених Постановою КМУ №1388
встановлюється єдиний на території
України порядок державної реєстрації
та обліку автомобілів, автобусів, а
також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та мотоколясок
(далі - транспортні засоби) та видачі
реєстраційних документів і номерних
знаків. Ці Правила є обов'язковими для
всіх юридичних та фізичних осіб, які є
власниками транспортних засобів,
виробляють чи експлуатують їх.
Представники власників транспортних
засобів виконують обов'язки та
реалізують права цих власників у межах
наданих їм повноважень. Державна
реєстрація транспортних засобів,
згідно п.3 Правил, здійснюється
органами Державтоінспекції МВС з метою
контролю за відповідністю конструкції
та технічного стану транспортних
засобів встановленим в Україні вимогам
стандартів, правил і нормативів,
дотриманням вимог законодавства, що
визначає порядок сплати податків,
внесення інших обов'язкових платежів,
використання транспортних засобів в
умовах воєнного та надзвичайного
стану, а також для забезпечення їх
обліку та попередження протиправних
дій щодо них. Особи, які порушують ці
Правила, згідно п.4, несуть
відповідальність згідно із
законодавством.

Цим нормативним документом також чітко
врегульовано порядок реєстрації
транспортних засобів. Зокрема,
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники (далі - власники)
зобов'язані зареєструвати їх протягом
10 діб після придбання або митного
оформлення, чи тимчасового ввезення на
територію України, або виникнення
обставин, що є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів.
Термін реєстрації може бути продовжено
у разі неможливості власника
транспортного засобу (хвороба,
відрядження, інші поважні причини)
вчасно її здійснити. Експлуатація
транспортних засобів, не
зареєстрованих у підрозділах ДАІ, а
також без номерного знака "Транзит"
забороняється.

Перереєстрація транспортних засобів
(п.35 Правил) проводиться у разі зміни їх
власника, місця стоянки,
місцезнаходження або найменування
власника - юридичної особи, місця
проживання або прізвища, імені чи по
батькові фізичної особи, яка є
власником транспортного засобу, а
також кольору, марки або моделі
транспортного засобу внаслідок
переобладнання чи заміни двигуна або
кузова, інших вузлів та агрегатів, що
мають ідентифікаційні номери.

Перереєстрація транспортних засобів у
разі зміни їх власника відповідно до
Положення про порядок передачі
державного майна, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.06.1996року №678 проводиться на
підставі акта приймання-передачі
транспортного засобу із зазначенням
його кольору, марки, моделі, року
випуску, ідентифікаційних номерів
вузлів та агрегатів (далі - реквізитів),
скріпленого печатками. Позивачам не
було вчинено дій для реєстрації за ними
спірного автомобіля, що свідчило б про
його купівлю. У разі відчуження
транспортного засобу (п.43 правил)
транспортні засоби знімаються з обліку
і у свідоцтві про реєстрацію
(технічному паспорті) робиться
відмітка "Транспортний засіб знято з
обліку для реалізації в межах України",
номерні знаки здаються, а видаються
номерні знаки "Транзит". Ця вимога, що
могла б слугувати належним доказом
укладення договору купівлі-продажу між
сторонами, також не була дотримана.

Договір, згідно ч.1ст.639 ЦК України, може
бути укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Незалежно від дотримання письмової
форми договору купівлі-продажу,
сторони зобов»язані були виконати
вимоги Положення, яке є обов»язковим
для застосування усіма фізичними та
юридичними особами і за недотримання
якого настає юридична
відповідальність. Тому відсутність
реєстрації транспортного засобу за
позивачами свідчить про відсутність
підстав для визнання їх власниками і
відповідно відсутність підстав та
належних і допустимих доказів
укладення сторонами договору
купівлі-продажу.

Таким чином, суд першої інстанції,
ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову прийшов до
правильного висновку, що позивачі не
набули права власності на спірний
транспортний засіб у передбаченому
законом порядку, тому позов про
визнання такого права задоволенню не
підлягає. Також не може бути задоволено
вимогу про скасування арешту з
автомобіля, що пов»язана з первинною
вимогою щодо права. Арешт накладено
відповідно до закону для забезпечення
виконання зобов»язання перед банком.

Висновки суду достатньо мотивовані і
підтверджені доказами, наявними в
матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам
процесуального та матеріального
права, обставинам справи, доводи скарг
висновків суду не спростовують, тому
колегія суддів підстав для скасування
рішення суду не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст.314, ст.315,
ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Сокальського районного суду
Львівської області від 18 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
М.М. Шандра

Судді:
Л.Б. Струс

Н.Л. Шумська