Справа № 200/3753/14
Провадження №2о/200/60/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової
Т.В.

при секретарі - Мар'єнко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Дніпропетровська в порядку окремого
провадження цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа Сьома
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про встановлення факту
проживання однією сім'єю, -

В С Т А Н О В И В :

До Бабушкінського районного суду
звернулась ОСОБА_1 з заявою про
встановлення факту проживання однією
сім'єю з ОСОБА_2 з березня 2006 року по
день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви посилалась, що з
березня 2006 року по 18 листопада 2013 року
проживала з ОСОБА_2 однією сім'єю за
адресою АДРЕСА_1, у квартирі, яка
зареєстрована на праві приватної
власності за ОСОБА_2

Під час спільного проживання разом з
померлим в квартирі зробили ремонт та
на спільні кошти придбали різне
необхідне для нормального проживання
майно, а також проводили будівельні
роботи, неодноразово сумісно їздили на
відпочинок .

Вирішення питання про встановлення
факту проживання заявниці однією
сім'єю з померлим ОСОБА_2 їй необхідно
для прийняття спадщини, що залишилась
після його смерті.

Заявниця та її представник в судовому
засіданні підтримали свої вимоги та
просили задовольнити заяву.

Заінтересована особа в судове
засідання не з'явилася, про день, час
розгляду справи повідомлялась
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про задоволення
заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

На підставі ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку. Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

На підставі ст. 74 Сімейного кодексу
України, передбачено якщо жінка та
чоловік проживають однією сім'єю, але
не перебувають у шлюбі між собою, майно,
набуте ними за час спільного
проживання належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України вона
підпадає під четверту чергу
спадкоємців за законом, так як
проживала однією сім'єю із
спадкодавцем ОСОБА_2 не менш ніж 5 років
до часу відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що з березня 2006 року
заявниця разом з ОСОБА_2 сумісно
проживали однією сім'єю за адресою
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть від
19.11.2013 серія НОМЕР_1, видане відділом
державної реєстрації смерті
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції. На випадок своєї
смерті ОСОБА_2 ніяких розпоряджень
залишити не встиг.

Час спільного проживання з ОСОБА_2
підтверджується проведенням ремонтних
робіт у домоволодінні, що належить
померлому, а також у його квартирі;
проведенням холодного водопостачання
до домоволодіння АДРЕСА_2,
встановленням у 2010 році вхідних
металевих дверей у АДРЕСА_1, придбання
сумісного майна: пральної машини,
праски, домашнього кінотеатру,
телевізора, водонагрівача та інше,
сумісна сплата податків за комунальні
послуги, отримання поштової
кореспонденції на ім'я заявниці за
адресою померлого ОСОБА_2; сумісний
відпочинок в літній період з 2006 по 2012
рр. Заявниця допомагала ОСОБА_2 у
похованні його родичів, що померли під
час їхнього сумісного проживання.
Заявниця надала до суду багато
фотографій за різний період, на яких
вона відображена разом з ОСОБА_2 на
святах, у компанії з друзями та
родичами, або у домоволодінні АДРЕСА_2,
або у квартирі АДРЕСА_1.

Підтвердженням її спільного
проживання з ОСОБА_2 є й той факт, що
після його смерті вона повністю взяла
на себе всі обов'язки щодо його
поховання та потім отримала допомогу
на поховання померлого, про що свідчать
свідоцтво про поховання серія ААА 014975
видане 19.11.2013 „Ритуальною службою",
касові чеки.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, пояснили
суду, що їм відомо про спільне
проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з
ОСОБА_2, неодноразово з ними були на
сімейних святах, допомагали під час
ремонтних робіт в домоволодінні та
квартирі, бачили речі, які придбані
ними сумісно.

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд вважає факт
проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з
ОСОБА_2 з березня 2006 року по день його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 доведеним, а тому
заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.3,10,11,15,57-60,169,179,209,257, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати факт проживання ОСОБА_1 однією
сім'єю з ОСОБА_2 з березня 2006 року по
день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі у
десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Суддя /підпис/
Т.В.Шевцова

З оригіналом згідно

Суддя Бабушкінського районного суду

м.Дніпропетровська
Т.В.Шевцова