НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 липня 2014 рокуСправа № 322/367/14-ц

Новомиколаївський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання
Гавриш О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

про: визнання права власності на
майно в порядку спадкування.

29.05.2014 до Новомиколаївського
районного суду Запорізької області
надійшов вищезазначений цивільний
позов, в якому позивачка просить
визнати за нею право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташований
за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік
позивачки ОСОБА_5, після якого
залишилася спадщина, до складу якої
входить житловий будинок АДРЕСА_1 та
земельні ділянки для ведення
особистого селянського господарства.

З метою оформлення спадщини
позивачка у встановлені строки
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини. В нотаріуса
сторони домовилися про те, що право
власності на будинок буде
успадковувати позивачка.

Проте, нотаріус повідомив позивачці, що
оскільки її чоловік не зареєстрував
права власності на будинок, вона не
зможе оформити спадщину.

На думку позивачки, права, придбані
(шляхом створення або придбання
нерухомості) у власність до 29.06.1998 року
з дотриманням встановленого порядку
придбання, проте без держреєстрації,
можна вважати виниклими і набутими в
установленому законом порядку.

Оскільки житловий будинок був
збудований у 1960 році, ОСОБА_5 набув на
нього право власності у встановленому
законом порядку.

Виходячи з наведеного та посилаючись
на норми ст.ст. 386, 392, 1223, 1261, 1268, 1278 ЦК
України, позивачка просила
задовольнити її вимоги та підтримала
їх у судовому засіданні. У судовому
засіданні позивачка не заперечила
проти заочного розгляду справи.

Відповідачі, належним чином
повідомлені, про дату, час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
прибули, не повідомили суд про причини
неприбуття, та не надіслали до суду
заперечень проти позову.

Враховуючи неявку в судове
засідання відповідачів, які належним
чином повідомлені, згідно з ч. 1 ст. 224
ЦПК України та з огляду на відсутність
заперечень позивача проти заочного
розгляду справи, суд дійшов висновку
про можливість ухвалення заочного
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

У судовому засіданні 01.07.2014 судом було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та
з'ясувавши обставини цивільної справи,
заслухавши пояснення позивачки та
дослідивши наявні в справі докази а їх
сукупності,

встановив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб 08
квітня 2008 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб (повторне) від
18.04.2014 серії НОМЕР_2

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 14.10.2013 серії НОМЕР_3.

З матеріалів спадкової справи після
смерті ОСОБА_5 вбачається, що сторони у
даній справі є його спадкоємцями, які
прийняли спадщину, подавши нотаріусу
відповідні заяви.

До складу спадщини увійшов, зокрема
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який згідно з
договором про розподіл спадщини від
23.05.2014 переходить на праві приватної
власності позивачці.

Згідно з технічним паспортом на
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, цей будинок було побудовано у
1960 році.

Довідкою Веселогаївської сільської
ради Новомиколаївського району
Запорізької області від 29.05.2014 № 127
підтверджується те, що земельна
ділянка під будинком АДРЕСА_1 рішенням
виконкому Веселогаївської сільської
ради № 19 від 18.02.1997 і рішенням сесії
Веселогаївської сільської ради № 23 від
07.10.2009 надана у приватну власність
громадянину ОСОБА_5

Довідкою Веселогаївської сільської
ради Новомиколаївського району
Запорізької області від 23.06.2014 № 139
підтверджується те, що згідно із
записами в погосподарській книзі
Веселогаївської сільської ради
Новомиколаївського району Запорізької
області з 1958 по 2013 роки, будинок АДРЕСА_1
був збудований ОСОБА_5, який був
власником цього будинку.

23.05.2014 нотаріусом було видано постанову
про відмову у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, якою
позивачці відмовлено у видачі
свідоцтва на вищезазначений житловий
будинок. Постанова обґрунтована тим, що
померлим ОСОБА_5 у встановленому
законом порядку не зареєстровано право
власності на житловий будинок.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для задоволення позову, суд
виходить з наступного.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, є набуття спадкодавцем
зазначеного права у встановленому
законодавством України порядку.

Виникнення права власності на будинки,
споруди не залежало від державної
реєстрації до часу набрання чинності
ЦК України та Законом України від 01
липня 2004 року «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 за його
життя набув право власності на
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено
вищезазначеною довідкою з
погосподарської книги, а відтак суд
визнає позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої
статті 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано
квитанцію від 28.05.2014 № 15, якою
підтверджується сплата позивачкою
судового збору у розмірі 873,00 грн., отже
відповідна сума судових витрат
підлягає стягненню на її користь з
відповідачів.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 - 226, 294, 296 ЦПК
України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
в порядку спадкування після смерті її
чоловіка, ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3.

3. Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 873,00 грн. (вісімсот сімдесят три
гривні 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Новомиколаївський районний суд
Запорізької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя С.С.
Гасанбеков