Справа № 500/3227/14-ц
Провадження № 2/500/1808/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 червня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді:
Бальжик О.І.

при секретарі:
Івановій Ю.П.

за участю представника позивача:
ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїл цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання їх малолітніх
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частки з усіх
видів заробітку, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
від дня пред'явлення позову і до
досягнення старшою дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спільні діти проживають разом з нею і
знаходяться на її утриманні.
Відповідач на даний час від надання
допомоги в утриманні дітей у
добровільному порядку ухиляється, у
зв'язку з чим, вона вимушена звернутися
до суду.

Позивачка, будучи своєчасно та
належним чином повідомленою про дату,
час та місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явилася, направивши
представника з належним чином
посвідченими повноваженнями.

У судовому засіданні представник
позивача, не обмежена у повноваженнях,
зменшила розмір позовних вимог,
остаточно просила стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання їх малолітніх
дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів
заробітку, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи від дня
пред'явлення позову і до досягнення
старшою дитиною повноліття. На
задоволенні позовних вимог наполягала
на підставі доводів, викладених у
позовній заяві.

Відповідач уточнені позовні вимоги
визнав у повному обсязі. Наслідки
визнання позову йому роз'яснено
відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України.

Вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши і
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд, на підставі фактів,
встановлених у судовому засіданні,
дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Частиною 4 ст.174 ЦПК України
передбачено, що у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 року, діючої на
Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники
визнають право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батько
(-ки) несуть основну відповідальність
за забезпечення умов життя, необхідних
для розвитку дитини, в межах своїх
здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 141 СК України встановлено, що
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, платника аліментів,
наявність у останнього інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України визначає, що частка
заробітку (доходу), яка буде
стягуватися як аліменти на дитину
визначається судом. Якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття. Якщо
після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що сторони перебували у фактичних
шлюбних відносинах, від яких мають
малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6), які
проживають разом з позивачкою.

Позивачка на даний час працює за
наймом, її доход має мінливий характер.

Відповідач працює на посаді машиніста
автоматизованої лінії для
виготовлення г/ящиків в ПАТ
«Ізмаїльський целюлозно-картонний
комбінат», регулярно отримує заробітну
плату (а.с.5). Стан здоров'я відповідача
задовільний, стягнень за виконавчими
документами не має.

Зазначені обставини визнані сторонами
у судовому засіданні та згідно ч.1 ст.61
ЦПК України додатковому доказуванню не
підлягають.

Беручи до уваги необхідність
врегулювання виниклих між сторонами
аліментних правовідносин на принципах
справедливості, сумлінності і
розумності, рівності батьків щодо
обов'язку по утриманню дітей,
враховуючи вимоги ст.182 СК України та
виходячи зі встановленого ст.7 Закону
України "Про державний бюджет України
на 2014 рік" прожиткового мінімуму, суд
вважає, що заявлений позов, з
урахуванням матеріального положення
обох сторін, підлягає задоволенню.

Крім того, заявлений розмір аліментів
не суперечить діючому законодавству,
оскільки максимальний розмір
аліментів, які стягуються з боржника,
відповідно до законодавства про
виконавче провадження, про що також
відзначено в п.17 Постанові Пленуму ВСУ
№3 від 15.05.2006 року "Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів", не повинен перевищувати 50
відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ст.88 ЦПК України та
згідно ст.9 Закону України "Про судовий
збір", з відповідача підлягають
стягненню судові витрати зі сплати
судового збору в розмірі 243 гривні 60
копійок із зарахуванням його до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України рішення суду
в частині стягнення аліментів підлягає
негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 79, 80, 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК
України, ст.ст.10, 11, 61, 81, 88, 197, 209, 212-215, 218,
367 ЦПК України, -

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1, працюючого на посаді машиніста
автоматизованої лінії для
виготовлення г/ящиків в ПАТ
«Ізмаїльський целюлозно-картонний
комбінат», зареєстрованого та фактично
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН
НОМЕР_2, зареєстрованої та фактично
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,
аліменти на утримання їх малолітніх
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх
видів заробітку, але не менш ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
від дня пред'явлення позову до
досягнення старшою дитиною повноліття,
а саме по ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1, працюючого на посаді машиніста
автоматизованої лінії для
виготовлення г/ящиків в ПАТ
«Ізмаїльський целюлозно-картонний
комбінат», зареєстрованого та фактично
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
судовий збір в розмірі 243 гривні 60
копійок, зарахувавши його до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

Рішення про стягнення аліментів в
межах суми платежу за один місяць
піддати негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: