АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/8618/2014
Головуючий в суді 1
інстанції - ЧорнаО.В.
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Телегіній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Яліта» на
рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 31
жовтня 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Ялтинської міської ради,
Приватного акціонерного товариства
«Яліта» про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки,

встановила:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом до відповідачів Ялтинської
міської ради та ПрАТ «Яліта», в якому
просить визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки, укладений
між Ялтинською міською радою та
Закритим акціонерним товариством з
іноземними інвестиціями «Яліта» 29.12.2006
року, зареєстрований в Державному
реєстрі земель 23.01.2007 року, в частині
передачі в оренду земельної ділянки
АДРЕСА_1( кадастровий номер
:01:022:0091).

Рішенням Ялтинського міського суду АР
Крим від 31 жовтня 2012 року позов
задоволено.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, укладений між
Ялтинською міською радою та ЗАТ з
іноземними інвестиціями «Яліта» 29
грудня 2006 року, зареєстрований в
Державному реєстрі земель 23 січня 2007
року за № 6 в частині передачі ЗАТ
з іноземними інвестиціями «Яліта» в
оренду земельної ділянки АДРЕСА_1
(кадастровий номер :01:022:0091).
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач
ПрАТ «Яліта» подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права.

Вказував, що суд в оскаржуваному
рішенні не послався на норму
матеріального права, на підставі якої
договір оренди земельної ділянки слід
визнати недійсним.

Апелянт вважає, що скасування рішення
відповідного органу про надання
земельної ділянки само по собі не є
підставою для визнання недійсним
договору оренди. При цьому сам позивач
не посилався на порушення його права
власності на земельну ділянку.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 13
грудня 2012 року рішення Ялтинського
міського суду від 31.10.2012 року - залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 23 жовтня 2013
року ухвала Апеляційного суду АР Крим
від 13 грудня 2012 року - скасована, справа
направлена на новий судовий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 10
грудня 2013 року справа повернута до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ для виправлення описки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 26 березня 2014
року виправлена описка в ухвалі від 23
жовтня 2013 року.

06 червня 2014 року дана справа надійшла
на апеляційний розгляд до Апеляційного
суду м. Києва на підставі ст. 12 Закону
України від 15.04.2014 року «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України».

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Рішенням суду першої інстанції
встановлено, що відповідно до рішення
5-ї сесії 5-го скликання Ялтинської
міської ради № 333 від 29 листопада 2006
року земельна ділянка, загальною
площею 2,0 га, зокрема ділянка АДРЕСА_1;
ділянка АДРЕСА_2, передані в оренду ЗАТ
з іноземними інвестиціями «Яліта»
строком на 49 років для будівництва та
обслуговування комплексу житлових
будинків.

На підставі даного рішення 29 грудня 2006
року між Ялтинською міською радою та
ЗАТ з іноземними інвестиціями «Яліта»
укладений договір оренди зазначеної
земельної ділянки, який зареєстрований
у встановленому законом порядку 23.01.2007
року.

Позивач приватне акціонерне
товариство «Яліта» є правонаступником
закритого акціонерного товариства з
іноземними інвестиціями «Яліта».

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 03 вересня 2012 року визнане
протиправним та скасоване рішення 5-ї
сесії 5-го скликання Ялтинської міської
ради АР Крим № 333 від 29 листопада 2006
року щодо передання ЗАТ з іноземними
інвестиціями «Яліта» в оренду
земельної ділянки АДРЕСА_1 (
кадастровий номер :01:022:0091)

Зазначеним судовим рішенням
встановлено, що рішення Ялтинської
міської ради від 29.11.2006 року № 333
ухвалено з порушенням вимог чинного
законодавства України та порушує
право власності ОСОБА_2

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
про визнання недійсним договору
оренди, суд першої інстанції в
оскаржуваному рішенні керувався
положеннями ст. 124, 126, 152 Земельного
кодексу України та виходив з того, що
оскільки рішення органу місцевого
самоврядування, на підставі якого ПрАТ
«Яліта» є користувачем вказаної
земельної ділянки, скасовано в
судовому порядку, то договір оренди,
укладений між Ялтинською міською радою
та ЗАТ «Яліта» в частині передачі в
оренду земельної ділянки № 1 - підлягає
визнанню недійсним.

Проте, виходячи з наявних у матеріалах
справи доказів, колегія суддів вважає,
що погодитись з висновками суду першої
інстанції неможливо, оскільки висновки
суду зроблені за неповного з'ясування
обставин справи, при недоведеності
обставин, що мають значення для справи,
та з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
оренду землі», орендарі набувають
права оренди земельної ділянки на
підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, цим та іншими
законами України і договором оренди
землі.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу
України ( в редакції на час виникнення
спірних правовідносин) передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають в державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» передбачено, що
відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також
для визнання договору недійсним
відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для визнання оспорюваного
договору оренди недійсним стало те, що
постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 03.09.2012 року було визнано недійсним
рішення Ялтинської міської ради від
29.11.2006 року про надання вказаної
земельної ділянки в оренду ЗАТ «Яліта».

Зазначеною постановою суду від 03.09.2012
року було встановлено, що позивач
ОСОБА_2 є власником земельної ділянки (
кадастровий номер :01:022:0041),
загальною площею 0,0063 га , що
розташована за адресою АДРЕСА_3 за
цільовим призначенням - будівництво та
обслуговування індивідуальних
гаражів, що підтверджується рішенням
Ялтинської міської ради АР Крим від
03.06.2004 року № 67 «Про затвердження
проекту землеустрою по відводу
земельної ділянки і передання ОСОБА_2 у
власність для будівництва і
обслуговування індивідуального гаражу
на землях м. Ялти» та державним актом
про право власності на земельну
ділянку, серії КМ № 006603 від 13.07.2004 року.

На вказаній земельній ділянці у
позивача знаходиться гараж, право
власності на який підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно від 14.12.2010 року та
Витягом про державну реєстрацію прав
від 14.12.2010 року.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 3484
від 08.02.2012 року встановлено накладення
меж земельної ділянки, площею 0,0063 га по
АДРЕСА_3, що належить на праві власності
ОСОБА_2, та земельної ділянки № 1, площею
1,9769 га, до якої повністю увійшла
земельна ділянка, надана у власність
ОСОБА_2, площею 0,0063 га.

Підставою для задоволення
адміністративного позову ОСОБА_2 стали
наступні обставини. Рішення Ялтинської
міської ради від 29.11.2006 року було
прийняте після того, коли у позивача в
2004 році виникло право власності на
земельну ділянку, і зазначене право
власності позивача на земельну ділянку
не спростовано. Оскільки на підставі
рішення Ялтинської міської ради від
29.11.2006 року відбулося накладення
земельної ділянки ЗАТ «Яліта» на
земельну ділянку позивача, право
власності позивача на земельну ділянку
є порушеним та підлягає судовому
захисту шляхом визнання недійсним
рішення Ялтинської міської ради від
29.11.2006 року про передачу в оренду
земельної ділянки № 1, площею 1,9769 га ЗАТ
«Яліта».

Разом з тим, як вбачається з наявної у
матеріалах справи ухвали Вищого
адміністративного Суду України від 17
січня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Ялтинської міської ради,
третя особа ПрАТ «Яліта» про визнання
протиправним та скасування рішення,
постанова Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 03.09.2012 року - скасована, а постанова
Ялтинського міського суду АР Крим від 20
березня 2012 року - залишена в силі.

Зазначеною постановою Ялтинського
міського суду від 20.03.2012 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання
протиправним та скасування рішення
Ялтинської міської ради від 29.11.2006 року
- відмовлено.

Постановляючи ухвалу про скасування
постанови Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 03.09.2012 року, Вищий адміністративний
Суд України виходив з того, що рішенням
міськради від 29.11.2006 року ЗАТ «Яліта» в
оренду було надано земельну ділянку,
якою товариство користувалось на
законних підставах з 1994 року і на якій
розташовані об'єкти нерухомості, що
належать на праві власності
товариству. При цьому передана у
листопаді 2006 року земельна ділянка,
площею 2,0 га, не виходить за межі
земельної ділянки, яка знаходилась у
користуванні товариства з 1994 року.
Отже, земельну ділянку, надану ОСОБА_2
на підставі рішення міської ради від
03.06.2004 року було надано за рахунок
землі, що на законних підставах
використовувалась на той час
товариством та не вилучалась у
передбачений законом спосіб. За таких
обставин, відсутні підстави вважати, що
рішення відповідача від 29.11.2006 року не
відповідає вимогам чинного
законодавства та прийнято з
перевищенням повноважень, наданих
органам місцевого самоврядування.

Крім того, Вищий адміністративний Суд
України в ухвалі від 17.01.2013 року
зазначив, що на земельній ділянці, якою
користується товариство, знаходяться
житлові та нежитлові будівлі і
визнання недійсним рішення, яке
стосується 2,00 га землі через
накладення земельних ділянок одна на
одну в частині 0,0063 га, може призвести
до суттєвого порушення прав та
інтересів товариства та осіб, які
інвестували будівництво. На даний
період часу товариство звернулось до
Ялтинської міської ради з клопотанням
про перегляд умов договору оренди, з
урахуванням доказів про накладення
земельних ділянок.

З огляду на викладене та враховуючи
відсутність в матеріалах справи
доказів того, що відповідачі або інші
особи унеможливлюють або ускладнюють
реалізацію позивачем свого права
власності на земельну ділянку, площею
0,0063 га, Вищий адміністративний Суд
України дійшов висновку про
відсутність підстав вважати, що
рішенням міськради від 29.11.2006 року
реально порушуються права або законні
інтереси позивача.

Отже, на даний період часу рішення
Ялтинської міської ради від 29
листопада 2006 року, яким земельну
ділянку АДРЕСА_1( кадастровий номер
:01:022:0091) було передано в оренду
ПрАТ «Яліта», є чинним.

Враховуючи, що скасування судом
рішення Ялтинської міської ради від 29
листопада 2006 року було єдиною
підставою заявленого ОСОБА_2 позову про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки від 29 грудня 2006 року,
проте зазначені обставини не
підтверджуються матеріалами справи та
відсутні докази порушення прав
позивача, то оскаржуване рішення суду
від 31.10.2012 року підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313-317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Яліта» -
задовольнити.

Рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 31
жовтня 2012 року - скасувати та ухвалити
по справі нове рішення наступного
змісту:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Ялтинської міської ради, Приватного
акціонерного товариства «Яліта» про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки від 29.12.2006 року -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: