Провадження № 2/755/4733/14
УХВАЛА

"03" липня 2014 р.
м.
Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
про стягнення заборгованості та
розірвання договору реструктуризації,
-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
стягнення заборгованості та
розірвання договору реструктуризації.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, вважаю, що позовна заява не
відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтереси юридичних осіб,
інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Згідно частини п'ятої ст. 119 Цивільного
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

На підставі вищевикладеного,
звертаючись з позовом до суду,
позивачем не додано доказів, які мають
свідчити про те, що ним в повній мірі
сплачено судовий збір.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про
судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (зі
змінами та доповненнями) судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Із позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати. Із позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 1 відсоток ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положення статті 6 Закону
України «Про судовий збір» від 08.07.2011
року №3674-VI (зі змінами та доповненнями),
за подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Разом з тим, розмір мінімальної
заробітної плати станом на 22.01.2014 року
складає 1 128,00 грн. Таким чином,
ураховуючи положення ст. 4 Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року №3674-VI (зі змінами та доповненнями),
а також ціну позову, розмір якої
становить 13 525,87 грн., а також ураховуючи
звернення позивачем одночасно з
вимогою немайнового характеру, сума
судового збору за яку підлягає до
сплати у розмірі - 243,60 грн.

Так, позивачем на підтвердження сплати
судового збору долучено платіжне
доручення від 05.05.2014 року у розмірі 136,30
грн., що свідчить про неповну оплату
позивачем суми судового збору за
вимогу майнового та немайнового
характеру, та суд не приймає до уваги в
якості сплати судового збору платіжне
доручення від 03.07.2012 року, оскільки
минув річний термін дії платіжного
документу.

При цьому, в позові позивач не зазначає
підстави для звільнення його від
сплати судового збору у випадках,
визначених законодавством, а інших
доказів, які мають свідчити про те, що
ним в повному обсязі сплачено судовий
збір, до позову не долучено.

Разом з тим, як убачається з матеріалів
позовної заяви та додатків до неї,
позивачем долучено в якості доказу в
обґрунтування позовних вимог довідку
Форми № 3, датовану 28.05.2012 року, однак
станом на день звернення з даним
позовом до суду - 26.06.2014 року вказана
довідка не може слугувати належним
доказом по справі.

За нормами ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено наслідки подання позовної
заяви, що не відповідає вимогам ст.ст.
119, 120 Цивільного процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 119 - 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

у х в
а л и в:

Позовну заяву Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
про стягнення заборгованості та
розірвання договору реструктуризації
залишити без руху, про що повідомити
позивачу та надати йому строк для
усунення вказаних недоліків до «10»
липня 2014 року, однак який не може
перевищувати двох днів з моменту
отримання копії ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог
суду щодо усунення вказаних недоліків,
Ваша заява буде вважатись неподаною та
підлягає поверненню.

С у д д я