Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"02" липня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого судді - Рожкової О.С.

за участю секретаря судового засідання
Каторжинської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А
Н О В И В:

В грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "ВТБ Банк" (далі-позивач)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
(далі - відповідач), у якому просить
стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по
кредитному договору № R9B від
03.05.2012 року в розмірі 110 571,10 грн. та
сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 03.05.2012 року між ПАТ «ВТБ
БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір № R9B. Відповідно до умов
якого позивач надав відповідачу кредит
в сумі 100 000, 00 грн. під 31 % річних за
користування кредитом з кінцевою датою
погашення до 03.05.2016 року. В порушення
умов кредитного договору позичальник
не дотримався графіку щодо сплати
платежів по кредиту та процентам за
користування кредитом, відповідно
станом на 27.11.2013 року прострочена
заборгованість позичальника по
кредитному договору становить 110 57,10
грн.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, через канцелярію
суду подав заяву про розгляд справи без
його участі, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечував (а.с.46).

Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74
ЦПК України повідомлений про час і
місце розгляду справи за адресою
проживання, зареєстрованою у
встановленому законом порядку (а.с. 28, 32,
38, 44).

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Враховуючи те, що у справі є достатньо
матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи у відсутності
відповідача та представника позивача,
що відповідає вимогам ст. 224 та ч.2 ст.158
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 03.05.2012 року між
ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № R9B.
Відповідно до умов кредитного договору
позивач надав відповідачу кредит в
сумі 100 000, 00 грн. під 31 % річних за
користування кредитом з кінцевою датою
погашення до 03.05.2016 року (а.с.8-10).

Позивачем виконано зобов'язання за
договором та надано ОСОБА_1 кредит у
сумі 100 000,00 грн., що підтверджується
меморіальним ордером № № 92137 від 03.05.2012
року (а.с.14).

Згідно п. 4.6 кредитного договору
повернення кредиту та процентів за
кредитом здійснюється щомісячно
згідно графіком.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору
за користування кредитом позичальник
сплачує банку проценти у розмірі
визначеному кредитним договором.

За п. 4.2 кредитного договору проценти за
користування кредитом за поточний
місяць нараховуються двічі на місяць: 07
числа та в останній робочий день
кожного місяця. Період, за який
сплачуються проценти - з 08 числа
(включно) попереднього місяця по 07
число (включно) поточного місяця.

Згідно п. 4.5 кредитного договору
нарахування банком процентів за
користування кредитом здійснюються
щомісячно з дати видачі по день повного
його повернення (день повернення не
враховується) на залишок фактичної
заборгованості за кредитом за фактичну
кількість календарних днів
користування кредитом.

Пунктом 5.3.1. кредитного договору
передбачено, що позичальник
зобов'язаний сплатити комісійну
винагороду, повернути банку отриманий
кредит та сплатити нараховані проценти
за користування кредитом у повному
обсязі, виконувати інші зобов'язання та
в строки, встановлені цим договором.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, ОСОБА_1 не виконував взяті на
себе зобов'язання по кредитному
зобов'язанню й не погашав кредит та
щомісячні платежі згідно договору.

За вказаних обставин станом на 27.11.2013
утворилася заборгованість за кредитом
у сумі 110 571,10 грн., яка складається з 76
101,50 грн. - строкової заборгованості по
кредиту; 9 292,09 грн. - простроченої
заборгованості по кредиту; 4 251,13 грн. -
пені за несвоєчасне повернення
кредиту; 13 310,88 грн. - простроченої
заборгованості по процентам; 6 237,51 грн. -
пені по простроченим процентам; 1 378,00
грн. - нарахованих строкових процентів
(а.с. 13).

Згідно вимог ст.629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору, звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язань чи звичаїв ділового
обороту.

Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України,
за кредитним договором Банк чи інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлене
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні
облікової ставки Національного банку
України.

Згідно зазначених обставин справи та
норм чинного законодавства, суд дійшов
висновку про законність та
обґрунтованість вимог позивача щодо
стягнення з відповідача 5 507,89 грн.
заборгованості за кредитом та 3 489,70
грн. заборгованості за відсотками.

Статтями 610 та 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання, що включає у себе його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання (
неналежне виконання), настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 579 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. При цьому, штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 5.2.1. кредитного
договору банк має право вимагати
дострокового повернення кредиту,
сплати нарахованих процентів, можливої
неустойки, комісійної винагороди у
випадках, передбачених цим договором
або чинним законодавством України,
зокрема: невиконання (неналежне
виконання) зобов'язань щодо сплати
платежів, а також комісійної
винагороди, неустойки тощо,
передбачених умовами кредитного
договору; затримання позичальником
сплати частини кредиту та/або
процентів по кредиту щонайменше на
один календарний місяць; перевищення
сумою заборгованості суми кредиту
більш як на 10 відсотків; несплати
позичальником більше однієї виплати,
яка перевищте 5 відсотків суми кредиту;
порушення позичальником будь-яких
інших зобов'язань за кредитним
договором та ін.

За п. 5.3.6. кредитного договору
позичальник зобов'язаний здійснити
дострокове повернення кредиту у
випадках, передбачених п. 5.2.1
кредитного договору, протягом 30
календарних днів з дати відправлення
банком відповідної вимоги.

Згідно п. 7.1 кредитного договору, у разі
прострочення позичальником
зобов'язань з повернення кредиту та/або
сплати процентів за його користування
та /або інших платежів згідно з умовами
кредитного договору позичальник
зобов'язаний сплатити на користь банку
пеню за кожен день прострочення у
розмірі 0,5 % від суми прострочених
зобов'язань за кожен день прострочки.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позов обґрунтованим, у зв'язку з чим з
відповідача на користь позивача слід
стягнути 110 571,10 грн.

Також, з відповідача підлягають
стягненню витрати позивача по сплаті
судового збору у сумі 1 105,72 грн.

Керуючись ст. ст. 16, 526, 530, 629, 1054,1049 ЦК
України, ст. 10, 11, 60, 88, 209, 215, 224-227 ЦПК
України, суд,-

В И Р
І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» заборгованість
за кредитним договором у сумі 110 571 (сто
десять тисяч п»ятсот сімдесят одну )
грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» 1 105 (одну тисячу
сто п»ять) грн. 72 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
Корольовським районним судом м.
Житомира за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні при оголошенні рішення суду,
протягом того ж строку з дня отримання
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя
О. С. Рожкова