Провадження №2-н/257/1512/14
ЄУ№257/5423/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року суддя Київського
районного суду м. Донецька Гурідова
Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1
комерційного підприємства Донецької
міської ради
“Донецькміськтепломережа” про видачу
судового наказу за вимогою про
солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 суми заборгованості , суд -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1
комерційного підприємства Донецької
міської ради
“Донецькміськтепломережа” звернувся
до Київського районного суду м.
Донецька із заявою, де просить видати
судовий наказ про стягнення
заборгованості з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4.

Статтею 97 ЦПК України
встановлено, що заява про видачу
судового наказу подається до суду
першої інстанції за загальними
правилами підсудності, встановленими
цим Кодексом.

Частиною першою ст.. 109 ЦПК
України передбачено, позови до
фізичної особи пред’являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

У відповідності з п. 1 ч.6 ст.100 ЦПК
України у разі, якщо боржником у заяві
про видачу судового наказу, щодо якої
відсутні підстави для її повернення чи
відмови у видачі судового наказу,
вказана фізична особа, яка не має
статусу підприємця суддя не пізніше
двох днів з дня надходження такої заяви
звертається до відповідного органу
реєстрації місця перебування та
проживання особи щодо надання
інформації про зареєстроване у
встановленому законом порядку місце
проживання фізичної особи –боржника.

У відповідності з п. 4 ч.6 ст. 100 ЦПК
України у разі, якщо отримана судом
інформація не дає можливості
встановити зареєстроване у
встановленому законом порядку місце
проживання (перебування) фізичної
особи –боржника, суд відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК
України у разі якщо в заяві про видачу
судового наказу містяться вимоги,
частина з яких не підлягає розгляду в
порядку наказного провадження, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу лише в частині цих вимог. У разі
якщо заявлені вимоги між собою
взаємопов’язані і окремий їх розгляд
неможливий, то суд відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Відповідно до відомостей адресно
–довідкового підрозділу ГУДМС УДМС
України в Донецькій області станом на
05.06.2014 року, які надійшли на адресу суду
17.06.2014 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
Донецькій області зареєстрованою не
значиться.

Таким чином, є підстави для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу в частині стягнення
заборгованості за надані послуги з
ОСОБА_2.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст. 100, 208, 293
ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви представника
заявника ОСОБА_1 комерційного
підприємства Донецької міської ради
“Донецькміськтепломережа”про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
в частині стягнення заборгованості з
ОСОБА_2 Юріївни–відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

Н.М.Гурідова