АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/5694/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Остапенко Н. Г. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Дніпропетровської міської ради на
заочного рішення Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
04 квітня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи Друга дніпропетровська державна
нотаріальна контора, Комунальне
підприємство «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації», Житлово-будівельний
кооператив №293, про визнання права
власності на виплачену кооперативну
квартиру в порядку спадкування за
законом, -

В с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до Дніпропетровської міської
ради, треті особи Друга
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»,
Житлово-будівельний кооператив №293,
про визнання права власності на
виплачену кооперативну квартиру в
порядку спадкування за законом(а.с.2-5).

Позивачка зазначала, що 11.09.1980 року,
ОСОБА_3, як члену житлового
будівельного кооперативу № 293 було
видано ордер № 680, на сім'ю з трьох осіб:
чоловіка ОСОБА_4, доньку ОСОБА_5, на
трикімнатну кооперативну квартиру
АДРЕСА_4 у м.Дніпропетровську,
загальною площею 61,0 кв.м., житловою
площею 41,3 кв.м.

Ордер видано на підставі списків
житлового будівельного кооперативу №
293, затвердженого виконкомом міської
ради народних депутатів
м.Дніпропетровська від 23.01.1980 року.

Згідно розпорядження Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради народних депутатів № 139/12(512) від
25.05.1984 року «Про впорядкування поштової
нумерації наявних існуючих і
споруджуваних будинків мікрорайону
Комунар в Ленінському районі» було
змінено адресу квартири: за зміненою
адресою квартира АДРЕСА_1.

Загальна сума паю, внесеного за
вказану квартиру, складає 7374,00 грн.,
який був повністю виплачений ще у
червні 1991 року, що підтверджено
довідкою ЖБК № 293.

У зв'язку з повною виплатою паю за
кооперативну квартиру ще у 1991 році,
ОСОБА_3 на підставі ст.15 ЗУ «Про
власність», що діяв на той час, набула
права власності на кооперативну
квартиру АДРЕСА_1, однак не оформила
його належним чином та не
зареєструвала у КП «ДМБТІ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла,
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4

Вона, ОСОБА_2, до реєстрації шлюбу
ОСОБА_5, є дочкою померлих та
спадкоємцем першої черги за законом,
інших спадкоємців не має.

В шестимісячний строк після смерті
матері звернулась до Ленінської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак
нотаріус відмовив у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом,
оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_3
не зареєструвала право власності на
вказану квартиру.

Посилаючись на викладені обставини,
ОСОБА_2 просила визнати за нею право
власності на виплачену кооперативну
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
04 квітня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
до Дніпропетровської міської ради,
треті особи: Друга дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»,
Житлово-будівельний кооператив №293,
про визнання права власності на
виплачену кооперативну квартиру в
порядку спадкування за законом,
задоволено(а.с.89-91).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування
за законом після смерті матері ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, загальною
площею 61 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м.

В апеляційній скарзі
Дніпропетровська міська рада просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права(а.с.118-123).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків(спадщини) від фізичної
особи, яка померла(спадкодавця), до
інших осіб(спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця.

В п.23,24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про
судову практику у справах про
спадкування" роз'яснено, що свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

При розгляді цих справ слід
перевіряти наявність або відсутність
спадкової справи стосовно спадкодавця
у державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обгрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

По справі встановлено, що на підставі
списків житлово-будівельного
кооперативу № 293, затвердженого
виконкомом міської ради народних
депутатів м.Дніпропетровська від 23.01.1980
року, ОСОБА_3, як члену житлового
будівельного кооперативу № 293, видано
11.09.1980 року виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради
народних депутатів ордер № 680 на сім'ю з
трьох осіб: чоловіка ОСОБА_4, доньку
ОСОБА_5, на трикімнатну кооперативну
квартиру АДРЕСА_4 у м.Дніпропетровську,
загальною площею 61,0 кв.м., житловою
площею 41,3 кв.м(а.с.12).

Згідно розпорядження Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради народних депутатів № 139/12(512) від
25.05.1984 року «Про впорядкування поштової
нумерації наявних існуючих і
споруджуваних будинків мікрорайону
Комунар в Ленінському районі» було
змінено адресу квартири: за зміненою
адресою квартира АДРЕСА_1(а.с.13-15).

Із довідки ЖБК № 293 вбачається, що
пайовий внесок у сумі 7374,00 грн. за
квартиру АДРЕСА_3 внесено повністю
станом на червень 1991 року(а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3
померла(а.с.6), ІНФОРМАЦІЯ_3 2011 року помер
ОСОБА_4, з яким ОСОБА_3 перебувала у
зареєстрованому шлюбі(а.с.7,8).

За положеннями ст.15 Закону України
«Про власність», який регулював
правовідносини щодо права власності, у
тому числі на кооперативну квартиру,
член ЖБК, який повністю вніс пайовий
внесок за квартиру, надану йому в
користування, з 1 липня 1990 року набуває
право власності на цю квартиру, тому, у
разі його смерті після зазначеної дати
спадщина відкривається на квартиру.

Відповідно до роз'яснень, що наведені
у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування», у
разі смерті спадкодавця члена
житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного кооперативу,
члена садівницького товариства, який
повністю вніс пайовий внесок, - до
складу спадщини включається
відповідно квартира, дача, гараж,
садовий будинок, інші будівлі та
споруди.

Отже, встановивши, що померла ОСОБА_3
була членом житлово-будівельного
кооперативу № 293, станом на червень 1991
року повністю внесла пайовий внесок за
квартиру АДРЕСА_3, яка була їй надана,
суд прийшов до правильного висновку, що
після її смерті відкрилась спадщина на
зазначену квартиру.

Єдиним спадкоємцем першої черги за
законом є донька померлої ОСОБА_3 -
ОСОБА_2, до реєстрації шлюбу ОСОБА_5, яка
зареєстрована та проживає в
АДРЕСА_1(а.с.9-11, 17), тобто є такою, що
прийняла спадщину у встановленому
законом порядку.

Із справи видно, що 17.01.2013 року ОСОБА_2
звернулася до Другої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_3, у видачі зазначеного свідоцтва
їй відмовлено з підстав ненадання
оригіналу правовстановлюючих
документів на спадкове нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_3 (а.с.76).

Згідно довідки Другої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори №225/02-14 від 26
січня 2013 року, після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року із заявою
про прийняття спадщини зверталась
донька померлої ОСОБА_2, свідоцтво про
право на спадщину не видавалось(а.с.74).

03 липня 2012 року ОСОБА_2, звернулася до
КП «ДМБТІ» із заявою про реєстрацію
права власності щодо квартири АДРЕСА_3,
однак реєстратором в реєстрації
відмовлено з тих підстав, що первинна
реєстрація права власності на квартиру
не проводилась(а.с.22-23).

Встановивши, що державний нотаріус
Другої дніпропетровської державної
нотаріальної контори відмовив ОСОБА_2 в
оформленні права на спадщину з
наведених у відповіді підстав(а.с.76),
суд прийшов до правильного висновку, що
право останньої щодо спірного
спадкового майна, а саме - квартири
АДРЕСА_3, спадщина на яку відкрилась в
силу зазначених обставин, підлягає
захисту у визначений нею спосіб у
порядку, передбаченому ст.16 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про
неповне з'ясування обставин справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права необгрунтовані,
оскільки суд ухвалив рішення
відповідно до встановлених обставин та
норм діючого законодавства, що регулює
зазначені правовідносини, доказам у
справі суд дав оцінку відповідно до
вимог ст.212 ЦПК України. Підстав для
скасування судового рішення не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради відхилити.

Заочне рішення Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
04 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-