Справа № 307/4133/13-ц
Провадження № 2/307/197/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний
суд Закарпатської області в особі
головуючого судді Розман М.М., при
секретарі Цех Г.М. , розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» звернулось в суд з позовом
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором. Позовні вимоги
мотивує тим, що 14 березня 2008 року між
Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 397, згідно якого банк зобов'язався
надати позичальнику ОСОБА_1 у тимчасове
користування кошти у сумі 59 400 дол. США у
порядку та на умовах, визначених
договором, а остання взяла на себе
зобов'язання з повернення отриманого
кредиту, відсотків за його
користування шляхом перерахування на
рахунок банку необхідного платежу
згідно з графіком погашення кредиту.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк», який є правонаступником
Акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку, та
ТОВ»Кредитні ініціативи» було
укладено договір відступлення , за яким
ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» було
відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи»
свої права грошової вимоги за
кредитними договорами, в тому числі і
за кредитним договором № 397 від 14.03.2008
року.

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором виконав, надавши
відповідачеві кредит у сумі 59 400 дол.
США.

В порушення умов кредитного договору
відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання
перед банком не виконує, внаслідок чого
станом на 31.08.2013 року допустив
заборгованість на суму 767 315.93 гривень.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» 767 315.93 гривень
заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, так як згідно до
поданої письмової заяви просив
розглянути справу у його відсутності,
позовні вимоги підтримує, а тому суд в
порядку ст. 169 ЦПК України розглянув
справу у його відсутності на підставі
наявних у справі доказів.

Представник відповідачки в судове
засідання не з'явився, так як згідно до
поданої письмової заяви просив
розглянути справу у його відсутності, а
тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України
розглянув справу у її відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

При цьому представник відповідача
подав письмові заперечення проти
позову(а.с.56-60,104), за змістом яких
посилається на його недоведеність, так
як, на його думку, у матеріалах справи
відсутні докази видачі та отримання
відповідачем коштів, які передбачені
умовами кредитного договору. На
прохання ОСОБА_2 вона лише підписувала
якийсь договір, але не на 59400 дол. США ,
бо таку значну суму вона не наважилась
би отримати сама і доручити комусь
отримати за неї. Крім цього вказує, що
первісний кредитор вже скористався
правом на дострокове повернення
кредиту, відсотків та пені, про що
свідчить рішення Рахівського
районного суду від 25.06.2010 року, за яким з
відповідачів, в тому числі і ОСОБА_1,
була стягнута вся сума заборгованості
та видано виконавчий лист. А тому
вважає, що новий кредитор за цим
договором немає права вимоги, оскільки
вже є рішення суду і може тільки
виступити правонаступником стягувача
у виконавчому провадженні. Також
позивач звертався до суду з заявою про
заміну сторони виконавчого
провадження по раніше ухваленому
рішенню суду, яке в першу чергу
стосувалося заставодавця та
заставленого майна, який скоріш за все
і отримав кошти від первинного
кредитора , про що свідчить факт не
оспорювання ним рішення суду.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб , які беруть участь у справі ,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписуючого технічного
засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи ,
суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 14
березня 2008 року між Акціонерним
комерційним промислово-інвестиційним
банком та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 397, згідно якого
банк зобов'язався надати позичальнику
ОСОБА_1 у тимчасове користування кошти
у сумі 59 400 дол. США у порядку та на
умовах, визначених договором, а остання
взяла на себе зобов'язання з повернення
отриманого кредиту, відсотків за його
користування шляхом перерахування на
рахунок банку необхідного платежу
згідно з графіком погашення кредиту з
кінцевим терміном повернення кредиту 13
березня 2018 року.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк», який є правонаступником
Акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку, та
ТОВ»Кредитні ініціативи» було
укладено договір відступлення , за яким
ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» було
відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи»
свої права грошової вимоги за
кредитними договорами, в тому числі і
за кредитним договором № 397 від 14.03.2008
року.

Відповідно до складеного позивачем
письмового розрахунку заборгованості
відповідач ОСОБА_1 станом на 31.08.2013 року
допустила заборгованість за кредитним
договором на суму 767 315.93 гривень.

Згідно до ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За змістом ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором і згідно до ст.
1048 цього Кодексу позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, розмір і
порядок одержання яких встановлюються
договором.

А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 ЦК України.

Разом з цим, відповідно до ст. 11 ч.1 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб , поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб , які беруть участь у справі.

А згідно до ст.60 цього Кодексу кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. ст. 58 , 59 цього Кодексу
докази повинні бути належними і
допустимими. Обставини справи , які за
законом можуть бути підтверджені
певними засобами доказування , не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Представники сторін в даній справі не
скористалися своїм правом на особисту
участь і подали клопотання про розгляд
справи за їх відсутності.

Оцінивши в сукупності наявні у справі
докази, суд констатує, що в справі
відсутні належні і допустимі докази,
які б стверджували факт отримання
відповідачкою кредитні кошти у
визначеній у кредитному договорі сумі,
і відповідно могли б спростовувати
письмове заперечення представника
відповідача про їх неотримання.

Наявний кредитний договір і відповідно
письмовий розрахунок заборгованості
не є безпосереднім доказом фактичного
отримання відповідачкою зазначених у
кредитному договорі коштів.

Також позовна заява і додані до неї
матеріали не містять будь-яких даних,
які б вказували на підстави для
звернення до суду з позовом і вибраний
спосіб захисту у той час, коли
первісний кредитор ще до відступлення
права вимоги уже скористався своїм
правом на дострокове повернення
кредиту, відсотків та пені, про що
свідчить рішення Рахівського
районного суду від 25.06.2010 року, було
видано виконавчий лист за цим рішенням
і звернуто його до виконання( а.с. 61-68).

Інших належних і допустимих доказів в
даній справі не наведено.

Враховуючи наведене , суд вважає , що в
задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати
судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11, 60 , 169 , 209 ,
213-215 ЦПК України , ст. 526, 530, 1048-1050 ЦК
України, суд ,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий :
М.М.Розман