Справа № 246/559/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року
Тельманівський районний суд
Донецької області

у складі: головуючого судді
Чиньонова О.В.,

при секретарі
Чабан О.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення боргу за борговими
розписками,

в с т а н о в и в:

14 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
борговими розписками, вказуючи на те,
що позичила ОСОБА_2 гроші у розмірі 35824
гривні та ОСОБА_3 - 36200 гривень, про що
останні написали розписки. Дата
повернення боргу в розписці не
зазначена, але відповідачі
зобов'язалися повернути борг за першою
вимогою. На вимогу позивачки ОСОБА_2 31
жовтня 2013 року повернула 7000 гривень
боргу, а ОСОБА_3 повернула частину боргу
у розмірі 7000 гривень 26 листопада 2013
року, про що у розписках зроблені
відповідні відмітки. Подальші вимоги
щодо повернення грошей, відповідачі
залишили без уваги. Просила суд
стягнути на її користь з ОСОБА_2 суму
боргу у розмірі 28824 гривні та з ОСОБА_3
суму боргу у розмірі 29200 гривень, а
також суму судового збору.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, надали заяви про розгляд
справи за їх відсутності. Позивач на
позові наполягала, відповідачі позов
визнали.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно розписки від 4 серпня 2013 року, що
міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2
взяла у борг у ОСОБА_1 гроші у розмірі
35824 (тридцять п'ять тисяч вісімсот
двадцять чотири) гривні та
зобов'язалася повернути борг у строк. 31
жовтня 2013 року ОСОБА_2 повернула ОСОБА_1
частину боргу у розмірі 7000 гривень.

Згідно розписки від 4 серпня 2013 року, що
міститься в матеріалах справи, ОСОБА_3
взяла у борг у ОСОБА_1 гроші у розмірі
36200 (тридцять шість тисяч двісті) гривні
та зобов'язалася повернути борг у
строк. 26 листопада 2013 року ОСОБА_3
повернула ОСОБА_1 частину боргу у
розмірі 7000 гривень.

19 березня 2013 року позивачка звернулася
до відповідачів з нагадуванням щодо
повернення залишку боргу.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Сторонами виконано вимоги
ст.ст.1053 та 1047 ЦК України, що регулюють
правовідносини, які виникли між
сторонами, щодо укладення договорів
позики, на підтвердження яких та умов
цих договорів позичальниками
представлені розписки, згідно яких
вони зобов'язалися повернути ОСОБА_1
суми боргу за першою вимогою.

На час розгляду справи в суді
позичальники, відповідачі по справі, не
виконали свої зобов'язання щодо
повернення боргу, у зв'язку з чим
позивачка звернулася до суду з цим
позовом.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
надала у борг ОСОБА_2 гроші у розмірі 35824
гривень та ОСОБА_3 - 36200 гривень, що
підтверджується розписками від 4
серпня 2013 року. Оскільки ОСОБА_2 31
жовтня 2013 року повернула позивачці
частину боргу у розмірі 7000 гривень,
залишок боргу її складає 28824 гривні, за
таких обставин суд вважає позов в
частині стягнення з неї на користь
ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 28824 гривень
підлягаючим задоволенню.

Оскільки ОСОБА_3 26 листопада 2013 року
повернула позивачці частину боргу у
розмірі 7000 гривень, залишок боргу її
складає 29200 гривень, за таких обставин
суд вважає позов в частині стягнення з
неї на користь ОСОБА_1 суми боргу у
розмірі 29200 гривень підлягаючим
задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд
стягує з відповідачки ОСОБА_2 на
користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 288 гривень 24 копійок.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд
стягує з відповідачки ОСОБА_3 на
користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 292 гривень 00 копійок

На підставі ст.ст.1047, 1049, 1050, 1053 ЦК
України, керуючись ст.ст.7, 10, 11, 60, 88, 209,
212, 214, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
борговими розписками, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1,
виданий Тельманівським РВ ГУМВС
України в Донецькій області 08.11.2005 року)
на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі
28824 (двадцять вісім тисяч вісімсот
двадцять чотири) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_2,
виданий Тельманівським РВ ГУМВС
України в Донецькій області 30.12.2011 року)
на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі
29200 (двадцять дев'ять тисяч двісті)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1,
виданий Тельманівським РВ ГУМВС
України в Донецькій області 08.11.2005 року)
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору в розмірі 288 гривень 24
копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_2,
виданий Тельманівським РВ ГУМВС
України в Донецькій області 30.12.2011 року)
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору в розмірі 292 гривень 00
копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Донецької області через
Тельманівський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених строків на
апеляційне оскарження, якщо сторонами,
іншими особами, які брали участь у
справі, а також особами, які не брали
участь у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, не
було подано апеляційну скаргу.

Суддя