Справа № 0907/2-107/2011
Провадження № 22-ц/779/1521/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О.В.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю.,
Вакарук В.М.

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, комунального підприємства
«Єдиний розрахунковий центр» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданих затопленням квартири,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Івано-Франківського міського
суду від 18 вересня 2012 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2008 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_3,
комунального підприємства «Єдиний
розрахунковий центр» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданих затопленням квартири
та просила суд стягнути з ОСОБА_3 8201
грн. майнової шкоди та 1650 грн. моральної
шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 18 вересня 2012 року позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 8201
грн. матеріальної шкоди. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_3 на дане рішення подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права.

Вказав, що не погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що
затоплення квартири позивачки сталося
з його вини. Згідно акту ЖЕО від 05.10.2007
року в квартирі ОСОБА_2 була затоплена
кухня у зв'язку з халатним відношенням
мешканців квартири НОМЕР_1 до
сантехнічних приладів. Однак, його
квартиру ніхто не оглядав, а в акті не
зазначено, в чому саме проявилася
халатність.

Згідно акту ЖЕО від 13.10.2008 року мало
місце залиття квартири позивачки, а
саме ванни, кухні, коридору, кімнати.
Проте, апелянт вважає, що його вини в
залитті квартири немає, оскільки це був
період підключення квартир будинку до
тепломережі в зв'язку з опалювальним
сезоном і квартира позивачки затоплена
із загального несправного стояка.

В матеріалах справи є довідка
Спеціалізованої ремонтно-аварійної
дільниці від 22.10.2009 року, за даними якої
10.10.2008 року був виклик аварійної
бригади на перекриття гарячої води на
будинок у зв'язку з тим, що запірна
арматура не тримала на стояку квартири
НОМЕР_2, тобто квартири позивача. В
експертному висновку від 22.12.2008 року за
наслідками огляду квартири позивача
вказано, що протікання води в квартиру
здійснювалось через стики
міжповерхового перекриття квартири
НОМЕР_1, однак апелянт вказує, що в його
квартирі жодних слідів затоплення не
виявлено, а майно в квартирі не
пошкоджено.

ОСОБА_3 не погоджується із висновком
суду про те, що у затопленні квартири
ОСОБА_2 немає вини відповідача -
комунального підприємства «Єдиний
розрахунковий центр», адже за
несправність стояків загального
користування відповідальність несе
саме ця організація.

Крім того, апелянт посилався на
процесуальні порушення суду першої
інстанції, а саме недотримання вимог
ст.74 ЦПК України щодо належного
повідомлення про час і місце розгляду
справи.

Просив скасувати оскаржуване рішення
суду в частині стягнення з нього 8201 грн.
майнової шкоди та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник апелянта - ОСОБА_4
підтримала доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2 заперечила вимоги
апеляційної скарги, посилаючись на
обґрунтованість висновків суду
обставинам справи.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10,59,60 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Обставини, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Постановляючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_2, суд першої
інстанції правильно виходив із того,
позивачем представлено суду достатньо
доказів того, що затоплення її квартири
мало місце з вини власника квартири
НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 - ОСОБА_3, а тому він
зобов»язаний відшкодувати заподіяну
матеріальну шкоду.

Так, згідно акту від 13.10.2008 року
складеного комісією в складі майстрів
ЖЕО №3 Кузьмін О.О., Данів В.В., слюсаря
сантехніка Завійського А.В. 10.10.2008 року
мало місце затоплення квартири НОМЕР_2
(ванна, кухня, коридор, кімната) по
АДРЕСА_1, працівниками спеціалізованої
ремонтно-аварійної дільниці у зв»язку
з відсутністю мешканців кв. НОМЕР_1
було перекрито гаряче водопостачання в
будинку. Після відновлення гарячого
водопостачання 14.10.2014 року слідів
затоплення в квартирі НОМЕР_2 не
виявлено.

Комісія дійшла висновку, що затоплення
квартири сталося по халатності
мешканців квартири НОМЕР_1 (а.с.6).

Згідно експертного висновку № В-577
Івано-Франківської
торгово-промислової палати від 22.12.2008
року витрати на ліквідацію нанесених
збитків частині приміщень квартири
НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_2
спричинені затопленням з вище
розташованої кв. НОМЕР_1 станом на 16.12.2008
року становлять середньозважену
ринкову величину 8201 грн. (а.с.7-9).

Згідно наданих актів обстеження та
експертного огляду станом на 16.12.2008
року експерт дійшов висновку, що
протікання води в квартиру
здійснювалось через стики
міжповерхового перекриття з вище
розташованої квартири НОМЕР_1.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 не представили суду належних
доказів того, що затоплення квартири
ОСОБА_2 сталося не з вини жильців
квартири НОМЕР_1.

Посилання апелянта на те, що квартира
позивача була затоплена з загального
несправного стояка у зв»язку з
підключенням квартир будинку до
тепломережі та гарячого
водопостачання не підтверджені
жодними належними доказами.

Натомість встановлено, що у зв»язку із
затопленням квартири ОСОБА_2 та
відсутністю жильців квартири НОМЕР_1,
що розташована поверхом вище для
з»ясування причин затоплення,
працівниками «СпецРад» 10.10.2008 року було
перекрито гаряче водопостачання. Після
відновлення 14.10.2008 року гарячого
водопостачання - слідів затоплення
квартири позивача не виявлено,
будь-які ремонтні роботи на загальному
стояку, зокрема запірної арматури на
стояку квартири НОМЕР_2 не проводилися.

Апелянт не представив суду будь-яких
доказів того, що затоплення квартири
мало місце через несправність
загального стояка.

Не заслуговують також на увагу доводи
апелянта про те, що суд першої
інстанції в порушення вимог
процесуального закону розглянув
справу у його відсутності.

Із матеріалів справи вбачається, що
справа розглядалась судом
неодноразово. Відповідач ОСОБА_3 в
поданих до суду клопотаннях як і в
апеляційній скарзі на рішення суду
зазначив адресу свого переживання -
АДРЕСА_1/НОМЕР_1. За вказаною адресою
судом здійснювався виклик відповідача,
а також надіслано копію рішення суду,
однак такі були повернуті по
закінченні терміну зберігання.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, зобов»язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

За час перебування справи в
провадженні суду першої інстанції,
тобто з 23.12.2008 року по 18.09.2012 року, як і в
засіданні апеляційної інстанції -
відповідач не подав суду будь-яких
доказів на підтвердження своїх
заперечень щодо відсутності вини в
затопленні квартири чи розміру
матеріальної шкоди, заподіяної
затопленням квартири.

Колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду постановлено з
дотриманням вимог норм матеріального
та процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
його обґрунтованості, а тому підстав
для його скасування з мотивів
наведених в апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст. ст. 307,308, 313-314,316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 18 вересня 2012 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча:
Пнівчук О.В.

Судді: Беркій О.Ю.

Вакарук В.М.