Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2380/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ачкасов О.М.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Мостобуд» на
рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 20 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Мостобуд» «Мостобудівний загін № 12»,
Публічного акціонерного товариства
«Мостобуд» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що 01.04.2005
року він був прийнятий на роботу до ПАТ
«Мостобуд» «Мостобудівний загін № 12»,
де працює по теперішній час. На
підставі наказу № 107-к від 01.04.2005р. він
призначений на посаду капітана
теплоходу УО-0164, код професії по Дк 003-95
« 3142».

Починаючи з січня 2013 року він не
отримує заробітну плату,
заборгованість по заробітній платі та
відрядженням станом на 06.12.2013 року
склала 37 983,62 грн. Позивач зазначає, що
крім невиплаченої заробітної плати
відповідач має сплатити йому
компенсацію за неотриманий дохід, а
також індексацію. Загальна сума
заборгованості становить 41 389,60 грн.
Крім того, в зв'язку з поданням позову
ОСОБА_3 звертався до юриста за правовою
допомогою, за яку ним сплачено 700 грн.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд стягнути з ПАТ
«Мостобуд» «Мостобудівний загін № 12»
на його користь заборгованість по
заробітній платі з урахуванням
компенсації та індексації в сумі 41 389,60
грн. та витрати на правову допомогу в
розмірі 700 грн.

Ухвалою Запорізького районного суду
Запорізької області від 27.02.2014 року до
участі у справі залучено
співвідповідача ПАТ «Мостобуд».

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 20 березня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Мостобуд» на користь
ОСОБА_3 заборгованість по заробітній
платі в сумі 41 389,60 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ
«Мостобуд» подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог в частині: стягнення
заборгованості по заробітній платі в
розмірі 2169,19 грн., оскільки
заборгованість була частково погашена
і складає 35 814,43 грн.; стягнення
нарахованої індексації та компенсації
в розмірі 3273,51 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Мостобуд» судовий збір у
розмірі 206,95 грн., сплачений за подання
апеляційної скарги.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
апеляційного розгляду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен
має право на належні, безпечні і
здорові умови праці, на заробітну
плату, не нижчу від визначеної законом.
Право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищається
законом.

Відносини, які виникають між
працівником і роботодавцем із приводу
оплати праці, у тому числі й у зв'язку з
порушенням строків виплати заробітної
плати, регулюються трудовим
законодавством, а саме: КЗпП України;
Законами України: "Про оплату праці",
"Про індексацію грошових доходів
населення", "Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати";
Порядком проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1078.

Згідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про
оплату праці», оплата праці
працівників підприємства здійснюється
в першочерговому порядку. Всі інші
платежі здійснюються підприємством
після виконання зобов'язань щодо
оплати праці.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України
«Про оплату праці», своєчасність та
обсяги виплати заробітної плати
працівникам не можуть бути поставлені
в залежність від здійснення інших
платежів та їх черговості.

За положеннями ст. 94 КЗпП України
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

За нормами ст. 115 КЗпП України заробітна
плата виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором або
нормативним актом роботодавця,
погодженим з виборним органом
первинної профспілкової організації
чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Грошова компенсація втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків виплати є гарантією прав
робітника на компенсацію втрати її
частини, санкцією за несвоєчасну
виплату заробітної плати, обов'язок з
нарахування та сплати якої, згідно ст. 1
Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати», покладено на підприємство,
яке зобов'язано виплатити громадянам
суми компенсації у тому ж місяці, у
якому здійснюється виплата
заборгованості за відповідний місяць
(стаття 4 цього Закону).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідно до
наказу № 107-к від 01.04.2005р. позивача
прийнято на роботу з 01.04.2005р. капітаном
теплоходу УО-0164, код професії по Дк 003-95
« 3142» (а.с. 6).

ОСОБА_3 працює у ПАТ «Мостобуд»
«Мостобудівний загін № 12» з 01.04.2005 року
по цей час, що підтверджується довідкою
№ 1086 від 03.12.2013 року (а.с. 7).

Заборгованість ПАТ «Мостобуд» перед
позивачем по заробітній платі та
відрядженнях станом на 06.12.2013 року
складає 37 983,62 грн., що підтверджується
довідкою ПАТ «Мостобуд» вих. 709 від
06.12.2013 року (а.с. 8).

Задовольняючи позов частково, суд
дійшов вірного висновку щодо стягнення
саме з ПАТ «Мостобуд» на користь
позивача заборгованості по заробітній
платі, оскільки ПАТ «Мостобуд» є
юридичною особою, а ПАТ «Мостобуд»
«Мостобудівний загін № 12» є
відокремленим структурним підрозділом
та не є юридичною особою.

Посилання в апеляційній скарзі на
порушення судом норм процесуального
права, а саме, ст. 33 ЦПК України,
спростовані під час апеляційного
розгляду справи. Як зазначалося вище,
ухвалою Запорізького районного суду
Запорізької області від 27.02.2014 року до
участі у справі було залучено як
співвідповідача ПАТ «Мостобуд», і саме
з останнього, т.я. товариство є
юридичною особою, стягнуто суму
заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо
невірності розрахунку стягненої суми у
зв'язку з тим, що на момент ухвалення
рішення ПАТ «Мостобуд» була частково
погашена заборгованість по заробітній
платі за січень 2013р. в розмірі 1085 грн. та
авансовим виплатам в розмірі 1084,19 грн.,
що разом складає 2169,19 грн., а тому
заборгованість є меншою і складає 35814,43
грн., не спростовують висновків суду.
Доказів зазначеного представник
відповідача суду першої інстанції не
надав, в той час як в матеріалах справи
міститься письмовий доказ, виданий ПАТ
«Мостобуд», - довідка про
заборгованість по заробітній платі та
відрядженнях, відповідно до якої
заборгованість ПАТ «Мостобуд» перед
позивачем за період з січня 2013 року по
жовтень 2013 року включно складає 37 983,62
грн.

Оскільки представник відповідача не
брав участі у розгляді справи (у
наданій заяві просив суд розглядати
справу за його відсутності), суд
ухвалив рішення у відповідності до
вимог Закону та наданих суду доказів,
стягнувши на користь позивача суму в
розмірі 41 389,60 грн.

Інші докази та обставини, на які
посилається ПАТ «Мостобуд» в
апеляційній скарзі, були предметом
дослідження суду першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Мостобуд»
відхилити.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 20 березня 2014
року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: