ун. № 759/3577/14-ц
пр. № 2/759/2565/14
25 червня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва
в складі: головуючого Морозова М.О.
при секретарі Прохоренко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
треті особи: Святошинський районний
відділ Державної міграційної служби
України, Служба у справах дітей
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації про визнання
відмови скасування реєстрації
проживання особи в квартирі такою, що
створює дійсні передумови для
застосування санкцій, зобов'язання
скасувати реєстрацію особи в квартирі,
ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей
ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_5, з врахуванням
уточнених позовних вимог, про визнання
відмову скасувати реєстрацію його
проживання в належній ОСОБА_1 на праві
власності квартири АДРЕСА_1 такою, що
створює дійсні передумови для
застосування санкцій до ОСОБА_1,
малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, та
ОСОБА_4 у відповідності до ч.1 ст.12, ч.1
ст.35, ч.1 ст.40 Закону України «Про
іпотеку», п.1 ч.1 ст. 611, ст. 554 ЦК України,
п.2.1.5 Договору іпотеки за №416-009/06Р від
3.03.2006 р. (із змінами та доповненнями від
29.03.2013 р.; зобов'язання скасувати свою
реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1.
При цьому, посилаються на те, що
відповідач ОСОБА_5 свідомо порушив ч.ч.
2, 3 ст. 13 ЦК України, бо порушення його
усного зобов'язання перед ОСОБА_1 через
його відмову скасувати реєстрацію в
квартирі АДРЕСА_1, котра належить
ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу
квартири від 3.06.2006 р., є дійсною
причиною порушення ОСОБА_1 п.1.7 договору
іпотеки за №416-009/06Р від 3.03.2006 р. (із
змінами та доповненнями від 29.03.2013 р.) та
відповідних санкцій до позивачів.
Реєстрація 25.11.2008 р. місця проживання
відповідача в належній ОСОБА_1 на праві
власності квартирі створює дійсні
передумови для застосування санкцій за
ч.1 ст.12, ч.1 ст.35, ч.1 ст.40 Закону України
«Про іпотеку», п.1 ч.1 ст. 611, ст. 554 ЦК
України, п.2.1.5 Договору іпотеки.
Внаслідок вказаних санкцій ОСОБА_1 може
втратити право власності на вказану
квартиру, ОСОБА_4 буде залучена як
солідарний боржник за кредитним
договором та малолітні діти можуть
бути виселені з вказаної квартири без
надання їм іншого місця проживання.
ОСОБА_1 має в особистій приватній
власності квартиру, котра складається
з однієї житлової кімнати площею 18, 4 кв.
м на 1 поверсі 9-ти поверхового будинку.
Для придбання квартири ОСОБА_1
використала власні грошові кошти,
грошові кошти своїх батьків ОСОБА_6 і
ОСОБА_4, та кредитні кошти за кредитним
договором ОСОБА_1 з АКБ «Правекс-банк»
доларів США. На виконання кредитного
договору ОСОБА_1 уклала договір
іпотеки, предметом якого є квартира.
Поручителем за кредитним договором є
ОСОБА_6 (до моменту смерті) та ОСОБА_4
згідно договорів поруки відповідно за
№16-009/06Р-1 від 3.03.2006 р. та за №416-009/06Р-2 від
3.03.2006 р. (із змінами та доповненнями від
29.03.2012 р. Поручителі надали кошти ОСОБА_1
як для оплати всіх витрат під час
оформлення договору купівлі-продажу
квартири від 3.03.2006 р., кредитного
договору та договору іпотеки, так і для
оплати всіх належних поточних платежів
за кредитним договором, а ОСОБА_4 по
теперішній час включно надає ОСОБА_1
грошові кошти для здійснення поточних
платежів за кредитним договором. 20.10.2006
р. ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_5 та змінила
прізвище на ОСОБА_1, а після рішення
Святошинського райсуду м. Києва від
20.12.2013 р. про розірвання шлюбу повернула
собі дівоче прізвище ОСОБА_1.
Відповідачу, як колишньому чоловікові,
достовірно відомо, як під час його
реєстрації 25.11.2008 р., так і зараз про
наявність договору іпотеки та обмежень
згідно п.п.1.7., 2.1.5 договору іпотеки у
використанні квартири третіми особами
та пов'язаних з їх невиконанням санкцій
для позивачів за ч.1 ст.12, ч.1 ст.35, ч.1 ст.40
Закону України «Про іпотеку», п.1 ч.1 ст.
611, ст. 554 ЦК України, п.2.1.5 Договору
іпотеки. З п.1.7 договору іпотеки
вбачається, що іпотекодавець ОСОБА_1 не
має права без письмової згоди
іпотекодержателя АКБ «Правекс-банк»
відчужувати предмет іпотеки або
передавати в наступу іпотеку (заставу)
іншим особам, передавати в заставу
майнові права за укладеними договорами
оренди третім особам, реєструвати
інших осіб, передавати у спільну
діяльність, лізинг, користування. З
п.2.1.5 договору іпотеки вбачається, що
іпотекодержатель АКБ «Правекс-банк»
має права вимагати від іпотекодавця
ОСОБА_1 дострокового виконання
основного зобов'язання у випадку
невиконання або неналежного виконання
іпотекодавцем своїх обов'язків за
основним зобов'язанням та/або
обов'язків за даним договором та/або
обов'язків за іншими договорами, що
забезпечують виконання обов'язків
іпотекодавця за основним
зобов'язанням. До 20.11.2008 р.
іпотекодавець-позивач ОСОБА_1 особисто
повідомила відповідача про можливі
санкції згідно п.п.1.7, 2.1.5 договору
іпотеки, ч.1 ст.12, ч.1 ст.35, ч.1 ст.40 Закону
України «Про іпотеку», п.1 ч.1 ст.611, ст. 554
ЦК України. Таким чином, відповідач
достовірно розумів в повному обсязі
дійсні наслідки його реєстрації в
квартирі, а саме можливості втрати
ОСОБА_1 права власності на квартиру,
порушення прав поручителів та похідне
порушення прав малолітніх дітей на
проживання в квартирі. Тому, відповідач
усно зобов'язався невідкладно
скасувати його реєстрацію в квартирі
за першої ж вимоги з боку позивача
ОСОБА_1, іпотекодержателя або
поручителів та позивач повірила йому
на слово як своєму чоловіку на той час.
Виключно з такої домовленості з
відповідачем ОСОБА_1 надала згоду на
реєстрацію відповідача в квартирі,
котра здійснена 25.11.2008 р. За проханням
відповідача ОСОБА_1 не повідомила про
вказану реєстрацію відповідача ані
іпотекодержателя АКБ «Правекс-банк»,
ані поручителів за кредитним договором
ОСОБА_6, ОСОБА_4 Таким чином, ОСОБА_1,
надаючи згоду на реєстрацію
відповідача в квартирі, здійснила
порушення п.1.7 договору іпотеки, бо не
отримала письмової згоди
іпотекодержателя АКБ «Правекс-банк» на
реєстрацію в квартирі ОСОБА_5 Тому,
згідно діючого законодавства України
наслідком відмови відповідача
скасувати його реєстрацію в квартирі
дійсно може бути дострокове виконання
позивачами зобов'язань за кредитним
договором згідно п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України,
ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку»,
п.2.1.5 договору іпотеки та порушення
законних прав та інтересів позивачеві
у вигляді втрати права власності на
квартиру, бо у неї не має наявних
грошових коштів для дострокового
виконання основного зобов'язання за
кредитним договором. У разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору згідно ч.1 ст. 35 Закону України
«Про іпотеку». Дострокове виконання
основного зобов'язання за кредитним
договором згідно ч.1 ст. 554 ЦК України
беззаперечно зачіпає майнові інтереси
поручителя ОСОБА_4, бо вона стає
солідарним є ОСОБА_1 боржником., але
вона також не має грошових коштів для
дострокового виконання основного
зобов'язання за кредитним договором. За
вказаних обставин діти позивачки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, можуть втратити право
користування квартирою та можуть бути
з неї виселені без надання іншого місця
проживання, що дійсно порушить права та
інтереси малолітніх дітей-позивачів.
Діти були зареєстровані у квартирі
відповідно 23.12.2008 р. та 9.03.2010 р.
Звернення стягнення на передане в
іпотеку житлове приміщення є підставою
для виселення всіх мешканців згідно ч.1
ст. 40 Закону України «Про іпотеку». Вони
неодноразово звертались до
відповідача з вимогою про скасування
його реєстрації в квартирі та
відповідач погоджувався зробити це
добровільно, але вже тривалий час
відповідач так і не знайшов часу для
того, щоб це зробити. Таким чином,
відповідач свідомо порушує норми ч.ч.2
та 3 ст. 13 ЦК України.
В судовому засіданні представник
позивачів позовні вимоги підтримав.
Відповідач повторно в судове
засідання не з'явився, належним чином
про час, місце слухання справи
повідомлявся, тому суд, враховуючи
думку представника позивачів,
матеріали та обставини справи, вважає
за можливе вирішити без участі
відповідача спір, провівши відповідно
до ст. ст. 169, 224 ЦПК України заочний
розгляд справи.
Треті особи подали заяви про слухання
справи без участі їх представників,
тому суд, враховуючи думку
представника позивачів, матеріали та
обставини справи, вважає за можливе
вирішити без участі представників
Судом встановлено, що спірним жилим
приміщенням є однокімнатна квартира
АДРЕСА_1. В квартирі, яка належить
позивачу ОСОБА_1 на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
3.03.2006 р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8., зареєстровані позивач
ОСОБА_1 з 10.05.2006 р., відповідач ОСОБА_5 з
25.11.2008 р., малолітні діти сторін по
справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23.12.2008 р.,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 9.03.2010 р.
Відповідач ОСОБА_5 був зареєстрований в
квартирі за згодою позивача по справі
ОСОБА_1, як її чоловік та член сім'ї. Шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано
рішенням Святошинського райсуду м.
Києва від 20.12.2013 р., яким відновлено
ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище ОСОБА_1 (а.с.
57, 59-65, 80-83).

Згідно ст. 33 Конституції України, ст.2
Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування та вільний вибір
місця проживання.

Згідно ст.7 Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Відповідач по справі був законно
зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 за
згодою її власника-позивача по справі
ОСОБА_1, як її чоловік. Відповідач заяву
до органу внутрішніх справ про зняття
його з реєстрації, заяву до суду про
згоду на зняття його з реєстрації не
подавав, судовим рішенням права
користування жилою площею в квартирі
позивача по справі він не позбавлявся,
не визнавався безвісно відсутнім.
Інших підстав для зняття його з
реєстрації закон не передбачає і суд не
може його зобов'язати скасувати свою
реєстрацію по обставинам, викладеним у
позовній заяві.

Не має законних підстав для
задоволення і позовної вимоги про
визнання відмову ОСОБА_5 скасувати
реєстрацію його проживання в належній
ОСОБА_1 на праві власності квартири
АДРЕСА_1 такою, що створює дійсні
передумови для застосування санкцій до
ОСОБА_1, малолітніх дітей ОСОБА_2,
ОСОБА_3, та ОСОБА_4 у відповідності до ч.1
ст.12, ч.1 ст.35, ч.1 ст.40 Закону України «Про
іпотеку», п.1 ч.1 ст. 611, ст. 554 ЦК України,
п.2.1.5 Договору іпотеки за №416-009/06Р від
3.03.2006 р. (із змінами та доповненнями від
29.03.2013 р.

Позивач по справі ОСОБА_1, даючи свою
згоду на реєстрацію свого чоловіка
ОСОБА_5 в належній їй на праві приватної
власності квартирі, усвідомлювала
порушення нею вимог п. 1.7. договору
іпотеки №416-009/06Р від 3.03.2006 р.,
укладеного між ОСОБА_1 та АКБ
«Правекс-банк», а саме те, що вона не
мала права реєструвати інших осіб в
іпотечній квартирі, та настання
можливих негативних наслідків,
передбачених п. 2.1.5. цього договору
іпотеки, який був укладений у
забезпечення виконання кредитного
договору ОСОБА_1 з АКБ «Правекс-банк» за
№416-009/06Р від 2.03.2006 р. про отримання в
кредит 35000 доларів США. Тому, тягар
порушення договірних відносин з
банківською установою лягає саме на
ОСОБА_1

Нічим не підтверджено, що відповідач по
справі погоджувався при його
реєстрації в квартиру, на вимогу її
власника в майбутньому знятись з
реєстрації по вищевказаній квартирі в
зв'язку з діючими умовами договору
іпотеки, а також те, що він знав про
умови, викладені в договорі іпотеки
щодо реєстрації в квартирі.

Суд не приймає як належні припущення
позивачів по справі про настання для
них та малолітніх дітей негативних
наслідків внаслідок реєстрації ОСОБА_5
в квартирі, у вигляді дострокового
виконання основного зобов'язання за
кредитним договором, можливого
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення з квартири, бо як
зазначено у позові та пояснив
представник позивачів у судовому
засіданні, кредит погашається по
графіку, а правом АКБ «Правекс-банк» є
застосовувати санкції по договірним
умовам з ОСОБА_1 чи ні. Сторони по
кредитному договору та договору
іпотеки вправі дійти згоди по умовам
цих договорів, внести зміни до них на
умовах, що будуть задовольняти їх
спільні інтереси.

З цих же підстав суд виходить,
обговорюючи питання про відмову в
задоволенні позовних вимог, що
стосуються і ОСОБА_4, яка є поручителем
по договору поруки за №416-009/06Р від 2.03.2006
р., укладеного з АКБ «Правекс-банк» у
забезпечення виконання кредитного
договору від 2.03.2006 р. (а.с.77, 78).

Суд також вважає, що реєстрація ОСОБА_5
в квартирі АДРЕСА_1, що належить на
праві приватної власності ОСОБА_1, не
стосується особисто ОСОБА_4 Вона не є
співвласником вказаної квартири і тому
від неї не вимагалась дача згоди на
реєстрацію в квартиру свого зятя
ОСОБА_5

Отже, ОСОБА_1, даючи згоду на реєстрацію
в своїй квартирі свого чоловіка ОСОБА_5,
як члена сім'ї, який продовжує
проживати в цьому жилому приміщенні,
діяла свідомо, за вільним
волевиявленням, що було її правом.

Іншого з боку позивачів в
підтвердження позовних вимог не надано
і суд діє відповідно до положень ст.ст.
10, 60 ЦПК України.

Крім того, спосіб захисту прав
позивачів, викладений у їх позовних
вимогах, не співвідноситься з
способами захисту цивільних прав та
інтересів, передбаченими ст. 16 ЦК
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33 Конституції України, ст.ст.2, 7 Закону
України „Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", ст. 16 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 169,
212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд-

в
и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи:
Святошинський районний відділ
Державної міграційної служби України,
Служба у справах дітей Святошинської
районної в місті Києві державної
адміністрації про визнання відмови
скасування реєстрації проживання
особи в квартирі такою, що створює
дійсні передумови для застосування
санкцій, зобов'язання скасувати
реєстрацію особи в квартирі.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду м. Києва
через районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особа,
яка брала участь у розгляді справи, але
була відсутня в судовому засіданні під
час проголошення рішення, може подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення суду. Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою,
поданою відповідачем протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя