Справа № 159/2420/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Лесик В.О. Провадження №
22-ц/773/997/14 Категорія: 45 Доповідач:
Лівандовської-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді Лівандовської -
Кочури Т.В.

суддів - Веремчук Л.М., Овсієнка
А.А.

при секретарі Черняк О.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, третя особа
на стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
виконавчий комітет Ковельської
міської ради до ОСОБА_3 про зобов'язання
не чинити перешкоди в користуванні
спільною земельною ділянкою, за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 15 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

15 травня 2014 року рішенням Ковельського
міськрайонного суду позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди
в користуванні спільною земельною
ділянкою на прибудинковій території за
адресою: АДРЕСА_1 по влаштуванню доїзду
до каналізаційної вигрібної ями ОСОБА_1
відповідно до погодженого
генерального плату благоустрою
багатоквартирного житлового будинку
по АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 743
грн. 60 грн. судових витрат.

Не погоджуючись із вищезгаданим
рішенням суду відповідач ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій покликаючись
на неповноту з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила його скасувати, і ухвалити нове
рішення, яким в позові відмовити.

В ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції відповідач
апеляційну скаргу із наведених у ній
мотивів підтримала, тоді як позивач та
його представник просили її відхилити,
з огляду на безпідставність наведених
у ній доводів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції - залишенню без
змін з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 12 Закону України
«Про благоустрій населених пунктів»
суб'єктами у сфері благоустрою
населених пунктів є органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації, органи
самоорганізації населення, громадяни.

Ст. 25 Закону визначено, утримання
та благоустрій прибудинкової
території багатоквартирного житлового
будинку, належних до нього будівель,
споруд проводиться балансоутримувачем
цього будинку або підприємством,
установою, організацією, з якими
балансоутримувачем укладено
відповідний договір на утримання та
благоустрій прибудинкової території.

Відповідно до «Методичних
рекомендацій щодо визначення
прибудинкових територій
багатоквартирних будинків»,
затверджених наказом від 29.12.2011 року №
389 Міністерством регіонального
розвитку будинків та
житлово-комунального господарства»,
прибудинкова територія -це територія
навколо багатоквартирного будинку і
призначена для його обслуговування та
обслуговування належних до нього
будівель, споруд та забезпечення
задоволення житлових, соціальних і
побутових потреб співвласників, а
також нежитлових приміщень.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено і це відповідає матеріалам
справи, що прибудинкова територія
багатоквартирного житлового будинку
по АДРЕСА_1, в якому проживають сторони
є комунальною власністю, знаходиться
на балансі РЖКП-2 та перебуває у
спільному користуванні його мешканців.

Розподіл земельної ділянки проведений
умовно між всіма мешканцями жилого
будинку без відповідної документації.

З числа співвласників жилого будинку
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку не створено.

Також встановлено, що на неодноразові
звернення мешканців будинку до міської
ради, рішенням виконкому Ковельської
міської ради від 14.03.2014 року № 103 надано
дозвіл гр. ОСОБА_1 провести благоустрій
прибудинкової території
багатоквартирного житлового будинку
по АДРЕСА_1, відповідно до погодженого
генерального плану благоустрою. Цим же
рішенням рекомендовано ОСОБА_3 не
чинити у цьому перешкод гр. ОСОБА_1 (а.с.
7).

Матеріалами справи об'єктивно
встановлено, що на прибудинковій
території будинку розміщена
каналізаційна вигрібна яма позивача
ОСОБА_1 по влаштуванню проїзду до якої
ОСОБА_3 чинить перешкоди, що
виражаються у знесенні відміток та
дерев'яних кілків.

Протоколом № 40 виїзного засідання
узгоджувальної комісії щодо вирішення
земельних спорів від 15.05.2014 року, в ході
проведеної перевірки встановлено, що
існує можливість доїзду до вигрібної
ями в м. Ковелі по АДРЕСА_1, однак
необхідно влаштувати тверде покриття
для проїзду транспорту до вказаного
об'єкту (а.с. 62).

Пленум Верховного Суду України в ч. 2 п.
11 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року
«Про судове рішення в цивільній
справі» роз'яснив, що оскільки правом
на звернення до суду за захистом
наділена особа в разі порушення,
невизнання або оспорювання саме її
прав, свобод чи інтересів, а також у
разі звернення до суду органів та осіб,
яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб або
державні та суспільні інтереси
(частини перша та друга ст. 3 ЦПК
України), то суд повинен встановити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, а
якщо були, то вказати, чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
це.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
відповідач ОСОБА_4 чинить перешкоди по
влаштуванню благоустрою прибудинкової
території багатоквартирного жилого
будинку, зокрема щодо влаштування
проїзду до каналізаційної вигрібної
ями позивача ОСОБА_1, якому Ковельською
міською радою надано дозвіл на
вчинення таких дій, висновок суду про
задоволення позову є законним та
обґрунтованим.

Таким чином, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про те, що вони є
безпідставними і не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
відповідача слід відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, як таке, що ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 15 травня 2014
року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді