Справа № 256/3667/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 року

Калінінського районного суду м.
Донецька Донецької області в складі

головуючого судді
- Ушенка В.Ф.

при секретарі
- Малаховій А.В.

за участю сторін

представник позивача -
ОСОБА_1

відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визначення часток,
визнання права власності на спадкове
майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом,
яким просила виділити ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 їх частки із спільної сумісної
власності в розмірі 1/3 частини кожному
квартири АДРЕСА_1, визнати за позивачем
в порядку спадкування за заповітом
право власності на 1/3 частину квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка
належала спадкодавцю ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги мотивувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5,
після смерті якого залишилось спадкове
майно у вигляді частки квартири
АДРЕСА_1. Згідно заповіту від 09.08.2008
року, померлий заповідав належну йому
частку спірної квартири відповідачу
ОСОБА_4, а інше майно - позивачу. 24.01.2013
року була відкрита спадкова справа
після смерті її батька, ОСОБА_4 написала
заяву про відмову від спадкування на
користь позивача, але отримати
свідоцтво про право на спадщину не
надається можливим,оскільки у
правовстановлюючих документах на
спірну квартиру не визначені частки
співвласників.

Позивач у судове засідання не
з'явилась, надав суду заяву про розгляд
справи у її відсутність.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги визнала та не
заперечувала проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явилась, надала суду заяву з
проханням розглянути справу у її
відсутність, проти задоволення
позовних вимог не заперечувала.

Вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача ОСОБА_2,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно договору
міни квартири від 22.03.1996 року,
посвідченого державним нотаріусом
Восьмої донецької державної
нотаріальної контори Куляс Н.В.,
квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про смерть, виданого
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку 04.08.2012 року ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 776.

Як вбачається з заповіту від 09.08.2008
року, посвідченого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_9,
зареєстрованого в реєстрі за № 10971
ОСОБА_5 заповідав ОСОБА_4 належну йому
частку квартири за адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_4, все інше майно, яке буде
наладити йому на час смерті і на що він
буде матиме право за законом заповідав
ОСОБА_3

Згідно вимог ч. 1,2,5 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Власник не
може використовувати право власності
на шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі.

Згідно вимог ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Статтею 355 ЦК України встановлено, що
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Як вбачається з вимог ст. 369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Згідно вимог ст. 370 ЦК України
мпіввласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду. Виділ частки із майна, що
є у спільній сумісній власності,
здійснюється у порядку, встановленому
статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 372 ЦК України
майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними.. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом. За
рішенням суду частка співвласника може
бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин, які мають
істотне значення. У разі поділу майна
між співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється. Договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності, укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що
право на спадок виникає в день
відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1226 ЦК України
частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах. Суб'єкт права спільної
сумісної власності має право
заповідати свою частку у праві
спільної сумісної власності до її
визначення та виділу в натурі.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 є донькою померлого ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвами про
народження та реєстрацію шлюбу, таким
чином вона є спадкоємцем першої черги.

Як вбачається з заяви відповідача
ОСОБА_4 від 12.01.2013 року остання
відмовилась від прийняття спадщини за
заповітом ОСОБА_5 на користь другого
спадкоємця за заповітом - ОСОБА_3

Таким чином, дослідивши матеріали
справи та вимоги закону, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги законні
та обґрунтовані, а тому вважає за
доцільне позовні вимоги задовольнити
повністю.

Керуючись ст. ст. 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про визначення часток, визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 її частку із спільної
сумісної власності в розмірі 1/3 частини
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_4 її частку із спільної
сумісної власності в розмірі 1/3 частини
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 його частку із
спільної сумісної власності в розмірі
1/3 частини квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3
частку квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом, після смерті ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Донецької області через Калінінський
районний суд міста Донецька протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:

06.06.2014