№ 245/1338/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2014 року Старобешівський
районний суд Донецької області у
складі: головуючого - судді Дехти Р.В.,
при секретарі Євсей Ю.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Старобешево цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом до відповідача,
посилаючись на те, що 08.11.2007 року між
позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого позивач надав
відповідачу кредит на придбання
певного майна у сумі 1850,90 грн. ОСОБА_1
порушив умови кредитного договору,
належним чином не виконував свої
договірні зобов'язання у повному
обсязі, що призвело до виникнення
заборгованості, яка на даний час не
погашена. Позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 1010,08 грн. та судовий збір у
Представник позивача у судовому
засіданні не з'явився, відповідно до
поданої заяви просив справу розглянути
без його присутності, позовні вимоги
підтримав у повному розмірі та просив
їх задовольнити, проти ухвалення
заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
не з'явився, належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомив, тому суд вирішує справу
на підставі наявних у ній даних і
доказів у відповідності з вимогами ч.1
ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне
рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 08.11.2007 року
Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» (правонаступник
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комерційний Банк
«Дельта»), надалі за текстом - позивач,
та фізична особа - резидент України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом -
відповідач), уклали кредитний договір
№ 006-04123-081107 (надалі за текстом -
договір).

Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного
Договору, Позивач (за Договором -
Кредитор) зобов'язався надати
Відповідачеві (за Договором -
Позичальникові) кредит у сумі 1850,90 грн.
на придбання певного майна/послуг (далі
- «Майно»), на умовах визначених
Договором.

Відповідно до п.2.3. Договору за
користування Кредитом відповідач
сплачує кредитору проценти, виходячи
зі ставки 0.01 % в рік. А також, за ведення
кредитної справи відповідач сплачує
кредитору плату в розмірі 1 % в місяць, п.
2.5 Договору.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надавши відповідачеві кредит
у сумі 1850,90 (одна тисяча вісімсот
п'ятдесят гривень 90 копійок) грн., про що
свідчить меморіальний ордер № 40159038 від
08.11.2007 року та рахунок-фактура № ДЗ-4441
від 08.11.2007 року.

Моментом погашення кредиту вважається
день зарахування коштів на
розрахунковий рахунок кредитора в
повному обсязі: суми кредиту,
нарахованих процентів за його
користування, всіх інших плат,
передбачених договором.

Станом на 03.03.2014 р. відповідач не
виконував належним чином зобов'язання
за кредитним договором, в результаті
чого виникла прострочена
заборгованість.

Таким чином, станом на 03.03.2014 року за
відповідачем по укладеному з ТОВ
«Комерційний банк «Дельта» кредитному
договору № 006-04123-081107 від 08.11.2007 року
рахується заборгованість на загальну
суму 1010,08 грн., яка складається з:

заборгованість за сумою кредиту 917,51
грн.;

заборгованість за відсотками: 0,02 грн.;

заборгованість за комісіями: 92,55 грн.

Положеннями договору передбачено, що
ТОВ «Комерційний банк «Дельта» у
випадку порушення позичальником
строків сплати передбачених договором
платежів більше ніж на 1 (один) місяць
має право вимагати від позичальника
дострокового повернення кредиту в
повному обсязі та сплати процентів за
його користування, а також плати за
ведення кредитної справи. При
несвоєчасній сплаті позичальником
платежів в строки, передбачені
договором, кредитор має право вимагати
від позичальника оплати боргового
зобов'язання в примусовому порядку
згідно чинного законодавства України.

Задовольняючи позов суд керується
наступними нормами матеріального
права:

У відповідності зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків,

зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит….

За ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Позикодавець, на підставі ч.1 ст. 1048 ЦК
України, має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або

законом. Розмір і порядок одержання
процентів встановлюються договором.
Якщо договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

У відповідності до ст. 527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Статтею 623 ЦК України передбачено, що
боржник, який порушив зобов'язання має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

У відповідності зі ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Згідно ч.4 ст. 631 ЦК України закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Стаття 1048 частина 1 ЦК України
передбачає право позикодавця на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, розмір та порядок
одержання яких встановлюється
договором.

Частина 1 ст. 1049 Цивільного кодексу
України, можливість застосування якої
до кредитних правовідносин між
позивачем і відповідачем зумовлено ч. 2
ст. 1054 цього Кодексу, визначає обов'язок
позичальника повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій саме сумі)
у строк та в порядку, що встановлені
договором та сплатити за неї проценти.
При цьому ч. 3 ст. 1049 Кодексу встановлює,
що позика вважається повернутою в
момент зарахування грошової суми, яка
позичалась, на банківський рахунок
позикодавця.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України), а не тільки
для позивача. Позивач свої зобов'язання
щодо надання кредиту виконав належним
чином, а відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав.

Аналізуючи матеріали справи та
наведені норми закону, суд вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Дельта банк» та стягнути з
ОСОБА_1 на його користь заборгованість
за кредитним договором у розмірі 1010,08
грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України
та стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З урахуванням викладеного, суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 525, 526, 527, 530, 550, 552, 553, 610, 611, 623, 625, 629,
631, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 11,
60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224, ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт
серії НОМЕР_3, уродженця с. Осикове
Старобешівського району Донецької
області, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного
Акціонерного Товариства «Дельта Банк»
на р/р № 7163, МФО № 380236, , заборгованість за кредитним
договором № 006-04123-081107 від 08.11.2007 року на
загальну суму 1010,08 (одна тисяча десять
гривень 08 копійок) гривень, яка
складається з: заборгованість за сумою
кредиту 917,51 грн.; заборгованість за
відсотками: 0,02 грн.; заборгованість за
комісіями: 92,55 грн..

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт
серії НОМЕР_3, уродженця с. Осикове
Старобешівського району Донецької
області, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного
Акціонерного Товариства «Дельта Банк»
на р/р № , МФО № 380236, судовий збір у розмірі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі відмови у задоволенні цієї заяви
відповідач може оскаржити заочне
рішення до апеляційного суду в
загальному порядку.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Донецької області через
Старобешівський районний суд протягом
10 днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

08.07.2014