Справа № 424/2385/14-ц
Провадження №2/424/1243/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ,

07 липня 2014 року
Ровеньківський міський суд Луганської
області

в складі: головуючого судді
Ібадової Н.П.,

при секретарі
Запорожцевій С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ровеньки
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до відповідачів Публічного
акціонерного товариства
«Ровеньківське автотранспортне
підприємство 10956», ОСОБА_3 «про
відшкодування матеріальних збитків»,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з вищевказаним позовом, у якому
зазначила, що 11.08.2013 року приблизно, о 09
годині 20 хвилин, ОСОБА_3, керуючи
автобусом Mersedes - Bens 035А10, державний
номер НОМЕР_1, рухаючись по вул.
Шевченко м. Ровеньки в напрямку до вул.
Дзержинського, у районі будинку №22, не
вибрав безпечної швидкості руху, в
результаті чого не впорався з
керуванням, та здійснив перекидання
автобусу. В наслідок
дорожньо-транспортної пригоди
пасажири автобусу, та ОСОБА_1 отримали
тілесні ушкодження. В лікарні у ОСОБА_1
було встановлено струс головного
мозку, закритий перелом лівої ключиці
зі зміщенням, обширні забиті рани з
лівої ключиці, лівого ліктьового
суглоба, з лівого передпліччя з
пошкодженням м'язів і дефектом м'яких
тканин, які згідно висновку
судово-медичної експертизи №332 від
23.09.2013 року за ступенем тяжкості
відносяться до категорії тілесних
ушкоджень середнього ступеня тяжкості,
які спричинили тривалий розгляд
здоров'я.

17.03.2014 року Ровеньківським
міським судом Луганської області
суддею Ібадовою Н.П. справа 424/476/14-к було
проголошено вирок суду згідно цього
вироку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 було
визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України
та засуджено до 2(двох) років обмеження
волі, з позбавленням права керування
транспортними засобами терміном на
2(два) роки, з застосуванням ст. 75 КК
України. З приводу завданих тілесних
ушкоджень позивач перебувала на
стаціонарному лікуванні у
Ровеньківській міській лікарні
Луганської області у
травматологічному відділенні. Під час
перебування на лікуванні нею були
понесені витрати, а саме купувалися
медикаменти, а також витрати на
харчування і на транспортні послуги. В
зв'язку з цим мною були понесені
грошові витрати. На даний час
відповідачем не було повернуто навіть
кошти за лікування. Загальна сума,
яка була витрачена на лікування
складає - 7140,00 (сім тисяч сто сорок )
гривень.

Також позивачу було завдано
значну моральну шкоду, яку до цього
часу не відшкодовано. Розмір моральної
шкоди вона оцінює в 50 000 (п'ятдесят
тисяч) гривень, і полягає вона в
наступному. В результаті дій
відповідача мені позивачу заподіяний
сильний фізичний біль, який вона
відчувала довгий час, та навіть на
теперішній час її іноді турбують болі,
які дуже непокоять. Своїми злочинними
діями відповідач не тільки заподіяв
шкоду здоров'ю, але й повністю змінив її
життя. У зв'язку з подією, вона була
змушена довгий час знаходитись у
лікарні, у неї повністю порушився
звичний уклад життя. Незважаючи на
своєчасно надану медичну допомогу,
вона побоюється за своє здоров'я
надалі, тому що їй невідомі наслідки і
можливі ускладнення, оскільки вона у
своєму віці зазнала дуже серйозних
ушкоджень, довгий час була прикута до
ліжка та не могла навіть повноцінно
рухатись. Вона пережила сильний
нервовий стрес. Після травми стала
дратівливою, у неї повністю порушився
сон, турбують головні болі, та взагалі
вона не може жити повноцінним життям,
оскільки має багато обмежень.

Просила суд стягнути з
Ровеньківського АТП 10956 матеріальну
шкоду в розмірі - 7 140 (сім тисяч сто
сорок) гривень. Стягнути з ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі - 50 000
(п'ятдесят тисяч) гривень.

07.07.2014 року у судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
уточнила. Просила суд стягнути з
Ровеньківського АТП 10956 матеріальну
шкоду в розмірі - 7 140 (сім тисяч сто
сорок) гривень. Від позовних вимог щодо
стягнення з відповідача ОСОБА_3
моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень
відмовилась.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
уточнені позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просила їх
задовольнити.

Представник відповідача - ПАТ
«Ровеньківське автотранспортне
підприємство 10956» за довіреністю
Кривченко А.А. у судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю,
не заперечував проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю,
не заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та надані
сторонами докази, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
вироку Ровеньківського міського суду
Луганської області від 17 березня 2014
року (а.с. 7-9), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був
визнаний винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, йому
призначено покарання у вигляді 2 років
обмеження волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами
терміном на 2 роки, із застосуванням ст.
75 КК України від відбування покарання
звільнений з випробуванням з іспитовим
строком на 2 (два) роки.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 - є потерпілою від зазначеного
кримінального правопорушення.

Також, судом встановлено, що
транспортний засіб марки Mercedes Benz,
номерний знак НОМЕР_1, яким керував
відповідач ОСОБА_3 під час скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
належить ПАТ «Ровеньківське
автотранспортне підприємством 10956».

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана правомірними діями,
відшкодовується у випадках,
встановлених цим Кодексом та іншим
законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК
України, з урахуванням обставин справи
суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоду
майну, відшкодувати її в натурі або
відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням,
зберіганням хімічних, радіоактивних,
вибухо- і вогненебезпечних та інших
речовин, утриманням диких звірів,
службових собак та собак бійцівських
порід тощо, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб. Шкода,
завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року
«Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», відповідно до
частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. У зв'язку із
цим у разі прийняття судом постанови
про закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
наприклад, через закінчення строків
накладення адміністративного
стягнення (стаття 38 Кодексу України про
адміністративні правопорушення), суд
повинен звернути увагу на те, чи
містить така постанова суду відповіді
на питання про те, чи мала місце
дорожньо-транспортна пригода та чи
сталася вона з вини відповідача.
Відсутність складу злочину, наприклад,
у разі відмови у порушенні
кримінальної справи, закриття
кримінальної справи за правилами
Кримінально-процесуального кодексу
України 1960 року чи закриття
кримінального провадження за
правилами Кримінального
процесуального кодексу України 2012 року
не означає відсутність вини для
цивільно-правової відповідальності.
При цьому постанова (ухвала) слідчого,
прокурора, суду про відмову в порушенні
кримінальної справи або її закриття,
закриття кримінального провадження є
доказом, який повинен досліджуватися
та оцінюватися судом у цивільній
справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Відповідно до п. 6 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року
«Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», особою, яка
зобов'язана відшкодувати шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
є фізична або юридична особа, що на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Якщо особа під
час керування транспортним засобом має
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії і реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2 Правил
дорожнього руху України). Не
вважається особою, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
керує транспортним засобом у зв'язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов'язків на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, якщо з нею
укладено цивільно-правовий договір.
Така особа, враховуючи характер
відносин, які між ними склалися, може
бути притягнута до відповідальності
роботодавцем лише у регресному порядку
відповідно до статті 1191 ЦК. На особу,
яка перебувала в трудових відносинах
на підставі трудового договору
(контракту) і завдала шкоди життю чи
здоров'ю у зв'язку з використанням
транспортного засобу, що належить
роботодавцю, відповідальність за
завдання шкоди може бути покладена
лише за умови, якщо буде доведено, що
вона заволоділа транспортним засобом
неправомірно (частини третя і четверта
статті 1187 ЦК).

У судовому засіданні встановлено,
що за час перебування на лікуванні
ОСОБА_1 згідно наданих копій фіскальних
чеків (а.с. 11-19), витратила 7 140 гривень на
придбання лікарських засобів, у зв'язку
з чим зазначена сума підлягає
стягненню в ПАТ «Ровеньківське АТП 10956»
на її користь.

Окрім того, з відповідача - ПАТ
«Ровеньківське АТП 10956» підлягають
стягненню витрати на сплату судового
збору, на користь держави пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме в
розмірі 243 грн. 60 коп.

З огляду на викладене та
керуючись ст.ст. 1167,1187,1192 ЦК України,
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», Законом України
«Про судовий збір», ст.ст.
8,10,11,60,88,169,216,221,223,224,294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити цілком.

Стягнути з Публічного
Акціонерного Товариства
«Ровеньківське Автотранспортне
підприємство 10956» на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, суму 7 140 гривень в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, спричиненої власником джерела
підвищеної небезпеки.

Стягнути з Публічного
Акціонерного Товариства
«Ровеньківське Автотранспортне
підприємство 10956» судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп., на користь
держави.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення , якщо його не скасовано ,
набирає законної сили після розгляду
справи Апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.П. Ібадова

07.07.2014
Ровеньківський міський суд Луганської
області