Справа 487/6469/14-ц
Номер провадження 4-с/487/36/14
Ухвала

10.07.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд міста
Миколаєва в складі:

головуючого судді - Бобрової І.В.,

при секретарі - Табунщик К.С.,

за участю скаржника - ОСОБА_1,
представника - ОСОБА_2,

державного виконавця - Буділовської
О.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миколаєва
скаргу ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця Заводського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Буділовської О.О., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі
скаргою на дії старшого державного
виконавця Заводського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Буділовської О.О..

В обґрунтування скарги ОСОБА_1
посилалася на те, що 16.06.2014 року
державний виконавець Буділовська О.О.
здійснювала процедуру виселення всієї
її родини з будинку АДРЕСА_1 на
виконання рішення Заводського
районного суду міста Миколаєва від
12.12.2013 року в межа виконавчого
провадження, відкритого на підставі
виконавчого листа від 16.01.2014 року, про
які скаржниці нічого відомо не було.
Про існування даного рішення суду їй
стало відомо 16.05.2014 року від державного
виконавця, яка повідомила про
примусове виселення на підставі
рішення суду. При цьому ОСОБА_1
повідомила про намір оскаржити
зазначене рішення суду та направлення
23.05.2014 року до суду заяви про скасування
заочного рішення суду, а також просила
зупинити виконання рішення суду. Але
державний виконавець не звернула увагу
на вищезазначені обставини та
продовжувала виконувати рішення суду.
Крім того державний виконавець не
дотрималася процедури направлення
скаржниці постанови про відкриття
виконавчого провадження, виселення
відбувалося з порушенням ст.78 ЗУ "Про
виконавче провадження", був відсутній
представник правоохоронних органів, не
вжиті заходи щодо зберігання майна. З
зазначений підстав скаржниця просила,
з урахуванням уточнень, визнати
неправомірними дії старшого
державного виконавця Буділовської О.О.
щодо виселення ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.
та визнати протиправними і скасувати:
акт від 13.05.2014 року про невиконання
рішення суду про виселення, постанову
ВП №42972684 від 13.05.2014 року про накладення
на ОСОБА_1 штрафу, акт від 26.05.2014 року про
невиконання рішення суду про
виселення, постанову ВП №42972684 від
30.05.2014 року про накладення на ОСОБА_1
штрафу, акт від 16.06.2014 року про перелік
майна, яке знаходиться у будинку, акт
від 16.06.2014 року про те, що майно вивезено
боржником, постанову ВП №42972684 від
16.06.2014 року про закінчення виконавчого
провадження.

В судовому засіданні скаржниця та
її представник підтримали свої вимоги.
Зазначила, що всі процесуальні
документи, винесені державним
виконавцем, є неправомірними оскільки
складені у той час, коли відповідачі
фактично не отримали постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення скарги. Пояснила, що
порушень при виконанні рішення суду
нею допущено не було. Процедура
виселення відбувалася в присутності
понятих та працівника правоохоронних
органів, боржники добровільно надали
доступ у приміщення та звільнили його
від своїх речей.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали скарги та
переглянувши матеріали цивільної
справи, прийшов до наступного.

Рішенням Заводського районного
суду міста Миколаєва від 12.12.2013 року
було задоволено позов ОСОБА_10 до
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в частині
виселення відповідачів з
домоволодіння АДРЕСА_1

16.01.2014 року судом видано виконавчі
листи на виконання зазначеного
рішення.

Згідно до ч. 2 ст .25 Закону України
«Про виконавче провадження»державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника -у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

За заявами ОСОБА_10 від 09.04.2014 р.
старшим державним виконавцем
Заводського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції
Буділовською О.О. 16.04.2014 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження про примусове виконання
вищезазначеного рішення суду.
Боржникам запропоновано самостійно
виконати рішення суду до 01.05.2014 року.

Згідно п.1 ч. 31 ЗУ «Про виконавче
провадження» - копії постанов
державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам
із супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону,
що надсилаються рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.
Боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі.

Як вбачається з матеріалів справи
постанову про відкриття виконавчого
провадження отримано боржниками 19.05.2014
року що підтверджується зворотними
повідомленнями.

У зв'язку із тим, що рішення суду не
було виконано боржниками в
добровільному порядку, 30.04.2014 року
державним виконавцем згідно до
положень ст.ст. 5,11,78,90 Закону України
«Про виконавче провадження»,
боржникам направлено вимогу про
виконання рішення суду, та призначено
примусове виконання рішення суду на
13.05.2014 року на 16 год. 00 хв..

13.05.2014 року боржниками рішення
суду у добровільному порядку виконано
не було, в зв'язку з чим складено
відповідний акт.

15.05.2014 року державним виконавцем
повторно згідно до положень ст.ст.
5,11,78,90 Закону України «Про виконавче
провадження», боржникам направлено
вимогу про виконання рішення суду, та
призначено примусове виконання
рішення суду на 26.05.2014 року на 16 год. 00
хв.. Зазначену вимогу ОСОБА_6 та ОСОБА_1
отримали того ж дня, про що свідчать їх
розписи.

26.05.2014 року боржниками рішення
суду у добровільному порядку виконано
не було, в зв'язку з чим складено
відповідний акт.

06.06.2014 року державним виконавцем
повторно згідно до положень ст.ст.
5,11,78,90 Закону України «Про виконавче
провадження», боржникам направлено
вимогу про виконання рішення суду, та
призначено примусове виконання
рішення суду на 16.06.2014 року на 10 год. 00
хв..

Вимога державного виконавця
направлена боржникам 11.06.2014 р., як
вбачається з реєстру на відправлення
рекомендованої кореспонденції.

Також державним виконавцем 13.06.2014 р.
винесено постанову про залучення
працівника органів МВС України для
участі у виконавчому провадженні з
метою повного виконання рішення суду
та забезпечення правопорядку на 16
червня 2014 року о 10 год. 00 хв. за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно актів державного виконавця
від 16.06.2011 р. з яких вбачається, що
рішення суду виконано в примусовому
порядку, майно, яке знаходилося за
вказаною адресою, вивезено боржниками.

Дані акти підписані стягувачем,
понятими та працівником Заводського РВ
УМВС України в Миколаївській області,
які були присутні при примусовому
виселенні, що спростовує посилання
скаржниці на те, що зазначені особи не
приймали участі у проведенні
виконавчих дій.

16.06.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку із
виконанням рішення суду в повному
обсязі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження».

Скаржниця зазначає, що нею було
подано заяву про перегляд заочного
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 12.12.2013 року, а тому
державний виконавець повинен був
зупинити виконавче провадження.

Порядок виконання рішення про
виселення боржника передбачений ст. 78
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до положень ч.ч. 1-5,9
зазначеної норми, державний
виконавець перевіряє стан виконання
рішення про виселення боржника на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Уразі невиконання
боржником рішення самостійно
державний виконавець виконує його
примусово. Державний виконавець
зобов'язаний письмово повідомити
боржника про день і час примусового
виселення. Боржник вважається
повідомленим про примусове виселення,
якщо повідомлення надіслано йому за
адресою, за якою має здійснюватися
виселення, чи за іншою адресою,
достовірно встановленою державним
виконавцем. Відсутність боржника,
повідомленого про день і час виселення,
під час виконання рішення не є
перешкодою для виконання рішення.
Виселення полягає у звільненні
приміщення, зазначеного у виконавчому
документі, від особи (осіб), яка
виселяється, її майна, домашніх тварин
та у забороні такій особі
користуватися цим приміщенням.
Примусовому виселенню підлягають
виключно особи, зазначені у
виконавчому документі. Виселення
здійснюється у присутності понятих за
сприянням органів внутрішніх справ з
обов'язковим описом майна державним
виконавцем. Про виконання рішення про
виселення боржника державний
виконавець складає акт, що
підписується особами, які брали участь
у виконанні.

Отже, враховуючи те, що державним
виконавцем при здійсненні виконавчих
дій було дотримано вимоги ЗУ «Про
виконавче провадження» щодо процедури
виконання рішення суду про виселення
боржників, відсутні підстави,
передбачені ст..ст. 37, 38 даного Закону,
для зупинення виконавчого провадження,
суд приходить до висновку про
відсутність в діях державного
виконавця порушення прав заявників.

Виходячи з наведеного, керуючись
ст. ст. 383-386 ЦПК України, ст. ст. 25,78,49,50
Закону України «Про виконавче
провадження», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
старшого державного виконавця
Заводського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів з моменту оголошення. Ухвалу може
бути оскаржено до апеляційного суду
Миколаївської області, у строк та
порядку, передбаченому ст..ст..294, 296 ЦПК
України.

Суддя
підпис Боброва І.В.

З оригіналом згідно

суддя