Ухвала іменем україни25 червня 2014 року

м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі: головуючого: Макарчука
М.А.,
суддів: Леванчука А.О.,
Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської
Г.В. розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ майна, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 02 грудня 2013 року, в с т а н о в и л
а:Позивачка звернулась до суду із
позовом, відповідно до якого зазначила,
що вона з 08 липня 2011 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі із відповідачем.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1. Уперіод шлюбу вони
придбали АДРЕСА_1, яка є їх спільною
сумісною власністю. Спільне життя із
відповідачем не склалося, домовленості
про добровільний поділ майна не
досягнуто. Позивачка просила
визнати за нею право власності на 23
частини квартири АДРЕСА_1. У
послідуючому позивачка подала до суду
заяву про зменшення розміру позовних
вимог та просила визнати за нею право
власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1. Рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від
11 листопада 2013 року позовні вимоги
задоволені. Визнано за ОСОБА_4 право
власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1. Ухвалою апеляційного
суду Київської області від 02 грудня 2013
року, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 11 листопада 2013
року залишено без руху та надано строк
для усунення недоліків. У
касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 02 грудня 2013 року скасувати,
а справу направити до апеляційного
суду для продовження розгляду,
посилаючись на порушення цим судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.
Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав. Відповідно до ч. 2
ст. 297 ЦПК України до апеляційної
скарги, яка не оформлена відповідно до
вимог, встановлених статтею 295 цього
Кодексу, а також у разі несплати суми
судового збору застосовуються
положення статті 121 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 121 цього ж Кодексу суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали. Відповідно до п.п.1 п.
1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір» за подання позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 1 відсоток ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до підпункту 8 цієї ж норми
права ставка судового збору за подання
апеляційної скарги на рішення суду
становить 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви іншої заяви і скарги, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми. Із цивільної справи та рішення
суду першої інстанції вбачається що
судом при відкритті провадження у
цивільній справі не було визначено
ціни позову, а судовий збір за
позовними вимогами про визнання права
власності оплачено всього в розмірі
229,54 грн. Встановлено, що предметом
судового спору є квартира АДРЕСА_1, яка
відповідно до приєднаної до справи
фотокопії договору, придбана сторонами
за 247 160 грн. Оскільки предметом спору є
Ѕ частина цієї квартири то ціна позову
становить 123 580 грн, а розмір судового
збору, який підлягав оплаті при подачі
позовної заяви, становить 1235,80 грн.
Отже, вартість оспорюваного майна
становить 123 580 грн, а розмір судового
збору при подачі апеляційної скарги
відповідно до п.п.8 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» 617,90 грн. Із
ухвали судді апеляційного суду
вбачається, що при визначенні розміру
судового збору, який підлягав оплаті
при подачі апеляційної скарги на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 11 листопада 2013
року, суддя апеляційного суду не
врахував вимоги п. 8 ч. 2 ст. 4
ст. Закону України «Про судовий збір»
і зобов'язав відповідача оплатити
судовий збір у більшому розмірі, ніж
визначеного законом. З цих підстав
ухвала судді про залишення апеляційної
скарги без руху підлягає скасуванню з
направлення цього питання на повторний
розгляд до апеляційного суду. З огляду
на викладені обставини ухвала судді
апеляційного суду підлягає скасуванню
з підстав, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК
України. Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справу х в а л и л а : Касаційну скаргу
ОСОБА_5 задовольнити. Ухвалу судді
апеляційного суду Київської області
від 02 грудня 2013 року
скасувати, а справу направити до
апеляційного суду для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження. Ухвала
оскарженню не підлягає. Головуючий:

Макарчук М.А.

Судді:
Леванчук А.О.

Мазур Л.М.

Писана Т.О.

Юровська Г.В.