Провадження №2/485/485/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 липня 2014 року Снігурівський районний
суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Снігурівка
цивільну справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства «Державний
Ощадний банк України» в особі
Територіально- відокремленого
безбалансового відділення № 10014048
філії Миколаївське обласне управління
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2014 року позивач Публічне
Акціонерне Товариство «Державний
Ощадний банк України» звернувся до
суду з даним позовом. В заяві зазначив,
що 03 лютого 2009 року між ВАТ «Державний
Ощадний банк України»,
правонаступником якого є ПАТ
«Державний Ощадний банк України», та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 12, за яким Ощадбанк надав останній
кредит у розмірі 10000 грн. під 27% річних,
строком на три роки, а в частині
виконання грошових зобов"язань - до
повного їх виконання. В забезпечення
кредитного договору того ж дня було
укладено два договори поруки з ОСОБА_2
та з ОСОБА_3 Відповідачі по справі
належним чином не виконали умови
договорів. Рішенням Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 15.07.2010 року з відповідачів стягнуто
на користь банку заборгованість станом
на день звернення до суду. У звязку з
тим, що після винесення судового
рішення відповідачі заборгованість не
сплатили, станом на 03 червня 2014 року
допустили заборгованість яка складає
13054,65 грн., в тому числі 8 261,03 грн.
простроченого основного боргу та 4 793,62
грн. пені та судові витрати.

У судове засідання представник
позивача не з"явилася, суду надав заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позовну заяву підтримує, на заочне
рішення згоден.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, були належним чином
повідомлені судом про дату, місце та
час розгляду справи, про причини неявки
суду не повідомили, а тому суд, на
підставі ст.224 ЦПК України, за згоди
позивача, вважає за можливе ухвалити
заочне рішення по справі.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 03 лютого 2009 року
між ВАТ «Державний Ощадний банк
України», правонаступником якого є ПАТ
«Державний Ощадний банк України», та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№12. Відповідно до умов договору Банк
надав позичальнику кредит в сумі 10000
грн. на споживчі цілі, а позичальник
зобов'язалася повернути кредит у
вказаній сумі, сплатити проценти за
користування кредитом в розмірі 27%
річних, комісійні винагороди та інші
платежі в порядку, на умовах та в
строки, визначені цим договором, з
кінцевим строком повернення не пізніше
02 лютого 2012 року.

Відповідно до 5.1.1 Договору проценти
нараховуються банком щомісячно за
методом факт/факт на фактичний залишок
заборгованості за кредитом, починаючи
з дати видачі кредиту до моменту
закінчення терміну, на який видано
кредит.

Згідно п.1.6 Договору погашення кредиту
здійснюється рівними частинами в сумі
277,78 грн., до 30 числа кожного місяця,
починаючи з наступного місяця після
видачі кредиту шляхом внесення готівки
до каси банку позичальником або шляхом
безготівкових перерахувань з рахунків
відкритих в ВАТ «Ощадбанк». Останнє
погашення кредиту здійснюється
позичальником не пізніше 02 лютого 2012
року.

При надходженні від позичальника
коштів у рахунок погашення
заборгованості за Договором, виконання
зобов"язань здійснюється у черговості
визначеній п.1.7 Договору.

Відповідно до п.5.2 Договору за
порушення взятих на себе зобов'язань по
своєчасному поверненню основної суми
кредиту та сплати процентів за
користування кредиту позичальник
зобов'язується сплатити на користь
банку пеню в розмірі 18% від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення.

За умовами п.8.1 Договір набуває
чинності з моменту його підписання та
діє до повного виконання взятих на себе
зобов'язань по цьому договору.

На забезпечення виконання зобов"язань
за кредитним договором між позивачем
та ОСОБА_2, ОСОБА_3 03 лютого 2009 року було
укладено договори поруки (а.с.11-12, 13-14),
згідно яких поручителі зобов"язалися
нести солідарну відповідальність за
виконання ОСОБА_1 своїх зобов"язань за
вказаним кредитним договором від 03
лютого 2009 року, у повному обсязі.

Взяті зобов'язання за кредитним
договором відповідачі не виконали, у
зв'язку з чим рішенням Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 15 липня 2010 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
солідарному порядку та з ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 у солідарному порядку було
стягнено на користь банку
заборгованість за кредитом станом на 15
липня 2010 року в загальному розмірі 5988,17
грн.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом.

Згідно п.17 Постанови № 5 Пленуму вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року (далі
Постанова) наявність судового рішення
про задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Відповідно до ст.ст.526,629 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Заборгованість стягнена за судовим
рішенням від 15 липня 2010 року була
повністю погашена лише 24 грудня 2012
року, виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_2 суми боргу у розмірі
5988,17 грн. закінчене повним виконанням
за постановою державного виконавця
ВДВС Снігурівського РУЮ від 24 грудня 2012
року.

Вказана заборгованість була
зарахована банком на погашення
процентів, тіло кредиту залишилось не
погашеним, дія договору не припинилася.

З розрахунку (а.с.7) вбачається, що
заборгованість за кредитним договором
станом на 03 червня 2014 року становить -
13054,65 грн., з яких прострочена
заборгованість по основному боргу -
8261,03грн., 4793,62 грн. - пеня.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено,
що у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно п.5.2 Договору поруки сторони
домовилися про збільшення строку
пред»явлення вимоги до поручителя до 3
років.

Як вбачається з кредитного договору
строк настання основного зобов»язання
встановлено 02 лютого 2012 року, строк на
пред»явлення вимоги до поручителя з
урахуванням п.5.2 Договору поруки 02
лютого 2015 року, позивач пред»явив
вимогу до поручителів звернувшись з
позовом до суду 04 червня 2014 року.

Ураховуючи наведене, суд вважає
доведеним факт порушення
відповідачами взятих на себе
зобов"язань перед позивачем щодо
погашення кредитних зобов"язань, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та їх
задоволення в повному обсязі шляхом
стягнення з відповідачів, як із
солідарних боржників, заборгованості
по кредитному договору в заявленому
розмірі, однак окремо з боржника
солідарно з кожним із поручителів,
оскільки поручителі укладали окремі
договори поруки.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з
відповідачів в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір в розмірі 243 грн.
60 коп. та 440 грн. за публікацію
оголошення про виклик відповідачів,
тобто по 227 грн. 86 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.10,11,57-61,88,209,212,214-215,224-226
ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку та з ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 в солідарному порядку на
користь Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» заборгованість за кредитним
договором №12 від 03 лютого 2009 року,
утворену станом на 03 червня 2014 року, в
сумі 13054 грн. 65 коп., що складається з
заборгованості з простроченого
основного боргу - 8261,03 грн., пені в сумі 4
793,62 грн., а також по 227 грн. 86 коп.
судових витрат з кожного.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області через
Снігурівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ