Справа № 432/240/14-ц
Провадження №2/432/667/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 р. Стахановський міський
суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Поляруш Я.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Стахановського
міського суду Луганської області
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
третя особа Комунальне підприємство
"Відродження" про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням та за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Комунального
підприємства "Відродження", ОСОБА_3 про
вселення, визначення порядку
користування жилою площею,

В С ТА Н О В И В :

Звертаючись до суду, позивач за
первісним позовом в обґрунтування
заявлених позовних вимог зазначив, що
квартира АДРЕСА_1 належить до
Державного житлового фонду. Він є
наймачем зазначеної квартири, в якій
прописані: він, відповідач ОСОБА_4 та
його племінник ОСОБА_3.

Відповідача ОСОБА_4 перебував у
фактичних шлюбних стосунках з його
матір'ю ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Після смерті матері з квітня 2007 року,
відповідач виїхав з квартири АДРЕСА_1
та більш в неї не повертався до
теперішнього часу, його місце
перебування позивачу не відоме. Факт не
проживання відповідача
підтверджується актом, затвердженим КП
«Відродження» від 15.01.2014р.

Також позивач зазначив, що з квітня
2007року саме він проводить оплату
комунальних послуг.

На підставі зазначеного позивач просив
суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідач позов не визнав та пред'явив
до ОСОБА_1, зустрічний позов. Даний
позов також пред'явлено і до
Комунального підприємства
"Відродження", ОСОБА_3. В обґрунтування
зустрічних позовних вимог ОСОБА_4
зазначив, що з 1981 року він
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. За
даною адресою він проживав зі своєю
цивільною дружиною ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 Зазначена квартира
знаходиться в державній власності, в
квартирі зареєстровані син його
цивільної дружини - позивач за
первісним позовом ОСОБА_1, внук його
цивільної дружини - відповідач за
зустрічним позовом ОСОБА_3 та він.
Квартира складається з 3-х житлових
кімнат: площею 18,5 кв.м., 10,9 кв.м., 13,6 кв.м.,
коридору, кухні, санвузла, обладнана
балконом. Копію довідки про склад сім'ї
та плану квартири по АДРЕСА_1 додає.

Після смерті його цивільної дружини
відносини з ОСОБА_1 у нього стали
загострюватися, ОСОБА_1 постійно
говорив йому, щоб він йшов, виявляв
агресію щодо нього, висловлював
погрози щодо знищення належного йому
майна та носильних речей. У жовтні 2007
року, точної дати він не пам'ятає,
повернувшись додому, він виявив в
кімнаті, в якій проживав він (ОСОБА_4.) і
відповідач ОСОБА_3, поламане ліжко, на
якому саме він постійно спав. В
результаті чого у них з позивачем за
первісним позовом ОСОБА_1 виник
конфлікт, через що він вийшов з
квартири, щоб конфлікт не переріс в
обопільну бійку і цю ніч він в квартирі
не ночував. Наступного дня він
повернувся додому, проте ОСОБА_1 змінив
замки на вхідних дверях квартири,
внаслідок чого він не зміг потрапити в
квартиру. Згодом він неодноразово
приходив і намагався потрапити в
квартиру, але ОСОБА_1 його не впускав;
двері не відчиняв; ключі від запірного
пристрою не надав; на його неодноразові
вимоги передати йому носильні речі
відповідав відмовою. За період з жовтня
2007 року по теперішній час він
неодноразово звертався до органів
прокуратури і в міліцію, проте його
звернення виявилися безрезультатними
і ОСОБА_1 все одно перешкоджав його
поверненню додому. Весь цей час він
змушений був проживати у знайомих, на
знімних квартирах, а в літній час - на
дачах в районі ставка Холодний в місті
Алмазна. Збереження його права на
користування житловим приміщенням по
АДРЕСА_1, передбачено положеннями ст. 71
Житлового кодексу Україна, згідно з
якою при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
6 - ти місяців. Якщо наймач або члени
його сім'ї були відсутні з поважних
причин понад 6-ти місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом. Так як він не може вільно і
безперешкодно користуватися
зазначеної квартирою для постійного
проживання, внаслідок протиправних дій
ОСОБА_1, це є поважною причиною його
відсутності в ній. Таким чином ОСОБА_1
порушує його право на користування
житловим приміщенням - квартирою по
АДРЕСА_1, змушуючи його жити на знімних
квартирах, на дачах і у знайомих, що і
стало підставою для звернення з цим
позовом про вселення до суду.

На підставі зазначеного позивач за
зустрічним позов ОСОБА_4 в уточненій
позовній заяві просив продовжити для
нього строк, протягом якого за ним
зберігається право користування
житловим приміщенням квартири по
АДРЕСА_1, визнавши поважною причину
його відсутності в зазначеному
житловому приміщенні; зобов'язати
ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у
здійсненні права користування
житловим приміщенням, розташованим по
АДРЕСА_1; вселити його в квартиру
АДРЕСА_1 та визначити порядок
користування житловим приміщенням,
розташованим по АДРЕСА_1, виділивши
ОСОБА_4 в користування житлове
приміщення - кімнату, площею 10,9 кв.м,;
виділивши ОСОБА_1 житлове приміщення -
кімнату, площею 18,5 кв.м, виділивши
ОСОБА_3 житлове приміщення - кімнату
площею 13,6 кв.м., а кухню, туалет, ванну
кімнату, коридор та інші підсобні
приміщення залишити в загальному
користуванні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримав у
повному обсязі і надав суду пояснення,
які повністю співпадають з доводами,
викладеними в позовній заяві.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 не
визнав у повному обсязі. Суду пояснив,
що відповідач ОСОБА_4 втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1, так як
не мешкає в зазначеній квартирі з
квітня 2007 року, комунальні платежі за
квартиру не сплачує. Після смерті його
матері, що наступила 14.02.2007року, ОСОБА_4
ще якийсь час мешкав в квартирі, а потім
пішов та наймав собі квартиру десь в
іншому місці. Він перестав готувати їжу
ОСОБА_4, тому той і пішов. Потім
відповідач з'явився в квартирі АДРЕСА_1
в жовтні 2007 року у п'яному вигляді, тоді
ще ключі від квартири в нього були. На
той час цивільна дружина позивача
ОСОБА_7 була вагітною, і тому він
(позивач) почав викликати міліцію, бо
ОСОБА_4 нецензурно висловлювався та
налякав його дружину ОСОБА_7 Коли
відповідач почув, що позивач почав
викликати міліцію, він повернувся та
пішов з квартири. Але в міліцію позивач
так і не звернувся, бо пожалів ОСОБА_4
Через тиждень відповідач повернувся,
забрав всі свої речі та пішов назавжди.
Тоді ж у жовтні 2007 року позивач змінив
замки на дверях квартири, так як п'яний
ОСОБА_4 дуже налякав його дружину та
погрожував їм з дружиною, що він їх
повбиває. ОСОБА_4 за один раз забрав всі
свої речі і більш до них в квартиру не
приходив та ключі від квартири не
вимагав.

Потім у вересні 2013 року ОСОБА_4 знов
з'явився після тривалого часу
відсутності та сказав, щоб він (позивач)
купив йому кімнату або приватизував
квартиру.

Також позивач пояснив, що станом на
квітень 2007року в квартирі АДРЕСА_1, яка
має три кімнати: зал та дві спальні
мешкали він, його цивільна дружина
ОСОБА_7, його племінник ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. Донька його цивільної дружина
ОСОБА_8 з ними не мешкала, іноді лише
залишалась.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них з дружиною
народився син ОСОБА_9.

Що стосується ОСОБА_3 - то це син його
покійного брата. Його мати ОСОБА_6 була
опікуном ОСОБА_3 і він мешкає в квартирі
АДРЕСА_1 десь з 2000року.

Таким чином ОСОБА_4 пішов з квартири
сам, ніхто його не виганяв, будь-яких
погроз з його боку він на адресу ОСОБА_4
не виказував. Що стосується заміни
замків, то це була вимушена міра з його
боку, так як він намагався захистити
свою вагітну дружину від ОСОБА_4 Також
позивач зазначив, що він вважає, що
відповідач ОСОБА_4 не має права
звернення з позовом до суду, оскільки
він не перебував у зареєстрованому
шлюбі з його матір'ю ОСОБА_6, а отже, на
його думку, ОСОБА_4 був лише тимчасовим
мешканцем в квартирі АДРЕСА_1, а тому не
має права вимагати вселення в цю
квартиру.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явився, надав суду заяву, в якій
просив розглядати справу за його
відсутністю та за участю його
представника - ОСОБА_2 Проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1
заперечував у повному обсязі (ар.с.106).

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнав у повному
обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_4 по
зустрічному позову підтримав у повному
обсязі і надав суду пояснення, які
повністю співпадають з доводами,
викладеними у зустрічній позовній
заяві. Представник відповідача
зазначив, що ОСОБА_4 пішов з квартири
АДРЕСА_1 не в квітні 2007 року, а в жовтні
2007р. Але пішов він з зазначеної
квартири не просто так, а саме через те,
що позивач ОСОБА_1 створив для ОСОБА_4
нестерпні умови для проживання в цій
квартирі, так як окрім раніше мешкаючих
в квартирі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, позивач
ОСОБА_1 поселив в цю квартиру ще й свою
цивільну дружину ОСОБА_7 з її
неповнолітньою донькою. Між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 завжди були недобрі стосунки,
які ще погіршилися після смерті матері
ОСОБА_1 -ОСОБА_6. Тоді ж позивач почав
постійно чіплятися до ОСОБА_4, для чого
шукав різні приводи, постійно казав
ОСОБА_4 про те, щоб він убирався з
квартири, бо він не має ніякого
відношення до цієї квартири. Окрім
цього ОСОБА_1 повісив на кожну кімнату
замки, навіть на кухню. Потім ОСОБА_1
взагалі розібрав ліжко, на якому спав
ОСОБА_4, через що між ними виникла
сварка. Після цієї сварки ОСОБА_4 не
витримав та пішов з квартири і не
ночував вдома, але потім, коли
наступного дня повернувся, то
з'ясувалося, що ОСОБА_1 поміняв замки на
вхідних дверях в квартирі і ОСОБА_4 не
зміг потрапити в квартиру. ОСОБА_4 робив
кілька спроб щоб потрапити до квартири,
але його не впускали. Після заміни
ключів ОСОБА_1 сказав ОСОБА_4, що нових
ключів він не отримає.

Таким чином ОСОБА_4 вимушено став
безпритульним, ночував на вулицях та по
під'їздах, потім почав мешкати на дачах
в м.Алмазна у зовсім чужих людей, які
пускали його переночувати за те, що він
порався у них на городах, допомагав їм
по господарству. Отже ОСОБА_4 не мешкав
в квартирі АДРЕСА_1 саме через те, що не
міг потрапити в цю квартиру, бо у нього
не було ключів, а ОСОБА_1 його до
квартири не впускав.

Також представник відповідача
зазначив, що ОСОБА_1 перешкоджав
мешкати в даній квартирі і своєму
племіннику ОСОБА_3, в якого також забрав
ключі від квартири і ОСОБА_3 вимушений
був іноді ночувати навіть на сходовому
майданчику.

Кілька разів ОСОБА_4 звертався до
дільничного, але той йому відповідав,
що це їх сімейні справи. Окрім цього
ОСОБА_4 кілька разів писав листи до
прокуратури та відправляв їх поштою,
іноді передавав конверти через
сторонніх людей та просив, щоб вони їх
відправили. Але через те, що він є
юридично не грамотною людиною, він не
знав точно, як йому діяти. Разом з цим це
підтверджує той факт, що людина
намагалася хоча б якось захистити свої
права. Що стосується позивача ОСОБА_1,
то він просто скористався тим, що він є
молодим, а ОСОБА_4 є особою похилого
віку та не може сам себе захистити.

У судовому засіданні відповідач по
зустрічному позову ОСОБА_3 позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнав у повному
обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_4 по
зустрічному позову визнав у повному
обсязі. Суду пояснив, що він мешкає в
квартирі АДРЕСА_1 з 9 років, тобто десь з
2000року. На протязі всього часу
проживання в даній квартирі він
пам'ятає, що коли ОСОБА_4 ще мешкав з
ними, вони з ОСОБА_1 постійно сварилися.
Ще за життя його бабуся ОСОБА_6
висловлювала намір переписати
квартиру на ОСОБА_4, але він не
погодився. Коли була жива бабуся, то
саме вона оплачувала всі рахунки по
комунальним послугам за квартиру, але
гроші на це зі своєї пенсії надавав
ОСОБА_4 Після смерті його бабусі -
ОСОБА_6, конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_4
посилився. ОСОБА_1 постійно докоряв
ОСОБА_4 стосовно того, що він йому ніхто.
Таким чином ОСОБА_4 покинув квартиру
через моральний тиск на нього ОСОБА_1
ОСОБА_4 казав йому, що ОСОБА_1 його
вигнав. Дійсно ОСОБА_1 поміняв замки на
вхідних дверях та нові ключі надав
тільки йому, а ОСОБА_4 ключі не дав.
Окрім цього ОСОБА_1 наказав йому, щоб
він не давав ключі ОСОБА_4 Також ОСОБА_1
йому сказав, що він так вирішив, що
ОСОБА_4 з ними мешкати не буде. Також
відповідач ОСОБА_3 повідомив суду, що
дійсно ОСОБА_1 повісив на кожну кімнату
замки, навіть на кухню.

В лютому 2010 р. ОСОБА_1 знов поміняв замки
на вхідних дверях у квартирі, де вони
мешкають і вже ключі від нового замка
йому не віддав, тому він був вимушений
кожного разу чекати на ОСОБА_1 або його
дружину, щоб потрапити до квартири.
Коли він запізнювався, то ОСОБА_1 не
впускав його до квартири і він
вимушений був ночувати на сходовому
майданчику. Таке становище тривало до
середини грудня 2013 року, тобто доки він
не звернувся до міліції, і лише після
його звернення до міліції, ОСОБА_1 надав
йому ключі від квартири.

Представник КП «Відродження» у судове
засідання не з'явився, просив справу
розглянути за його відсутністю,
рішення просили прийняти на розсуд
суду відповідно до діючого
законодавства.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7
суду пояснила, що вона є цивільною
дружиною позивача по справі - ОСОБА_1.
Сумісно з ОСОБА_1 вони почали мешкати в
квартирі АДРЕСА_1 десь з грудня 2007 року.
В даній квартирі вона не прописана, а
прописана за адресою АДРЕСА_3. До цього
вона не постійно, але періодично
проживала у ОСОБА_1 Десь з 2006 року вона
періодично почала проживати у ОСОБА_1
До літа 2007 року вона проживала у ОСОБА_1
тільки вдень. Вона приходила, готувала
йому їжу, прала йому речі, так як мати
ОСОБА_1 була паралізованою. Влітку 2007
року її донька ОСОБА_8 уїхала, тому все
літо 2007 року вона також постійно
проживала у ОСОБА_1 Потім її донька
повернулася та до листопада 2007 року
мешкала за адресою АДРЕСА_3, але у
листопаді 2007року донька переїхала
мешкати до її матері в Донецьку
область, де і закінчувала одинадцятий
клас, тому вже в грудні 2007 року вона
(свідок) почала постійно мешкати в
квартирі АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у
них з позивачем народився спільний син
ОСОБА_9. Що стосується її доньки ОСОБА_8,
то вона в цій квартирі не проживала,
іноді приходила у гості, це було десь
один - два рази на місяць, тоді вона
ночувала в них у вітальні.

Що стосується ОСОБА_4, то він перестав
мешкати в квартирі АДРЕСА_1 десь через
три тижні після смерті матері позивача.
У них з позивачем були складні стосунки
ще за життя матері ОСОБА_1 Про те, що
ОСОБА_4 пішов з квартири вона дізналась
зі слів ОСОБА_1 Після уходу ОСОБА_4,
позивач розібрав ліжко, на якому спав
ОСОБА_4 Але через тиждень ОСОБА_4
повернувся, побачив, що ОСОБА_1 розібрав
його ліжко і у них з ОСОБА_1 знов виник
конфлікт. Після цього ОСОБА_4 ще кілька
разів приходив та забирав свої речі,
які саме речі він забирав, вона не
пам'ятає. Потім десь у жовтні 2007 року
ОСОБА_4 знов прийшов у квартиру та почав
пред'являти претензії з приводу її
проживання у цій квартирі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12
суду пояснив, що він є сусідом позивача
та мешкає за адресою АДРЕСА_1. Свідок
пояснив, що пам'ятає, що після смерті
дружини ОСОБА_6, ОСОБА_4 перестав
мешкати в квартирі АДРЕСА_1. Він працює
з 0700 до 1600, тому йому не відомо чи
приходив ОСОБА_4 проситися в квартиру
до ОСОБА_1 чи ні. З яких причин ОСОБА_4
пішов з квартири йому також невідомо.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13
суду пояснив, що він є двоюрідним
братом позивача ОСОБА_1 Він проживає за
адресою АДРЕСА_2. Свідок зазначив, що
коли була жива ще ОСОБА_6, то він
приходив у гості до ОСОБА_1 та до своєї
тітки ОСОБА_6 десь два рази на рік. Ще на
той час між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не було
ніяких стосунків, вони між собою
практично не спілкувались. Навіть коли
він приходив до них у гості, то вони
виходили до нього поодинці, тобто кожен
окремо. Так, наприклад, спочатку він
спілкувався з ОСОБА_1, потім ОСОБА_1
уходив до своєї кімнати, виходив
ОСОБА_4, і він (свідок) спілкувався з
ОСОБА_4 Чому ОСОБА_4 пішов з квартири
АДРЕСА_1 йому невідомо, на це питання
йому ніхто не відповідав. Після
народження у ОСОБА_1 сина, він ще бував в
гостях у ОСОБА_1 рази три. Також свідок
повідомив суд про те, що одного разу він
зустрів ОСОБА_4 в дачному селищі біля
ставка Холодного в м.Алмазна, там люди
мешкають тільки влітку. ОСОБА_4 там
комусь будував дачу. При зустрічі
ОСОБА_4 повідомив йому, що мешкає де
прийдеться, тобто постійного місця
мешкання не має.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14
суду пояснила, що вона мешкає за
адресою АДРЕСА_4, а отже є сусідкою
позивача, вони з ним проживають в
одному під'їзді, вона на першому, а
позивач ОСОБА_1 на другому поверсі, а
отже їй добре відомий як позивач, так і
відповідач ОСОБА_4 З матір'ю позивача
ОСОБА_6 вони товаришували, а відповідач
ОСОБА_4 був цивільним чоловіком матері
позивача ОСОБА_6. У ОСОБА_4 та ОСОБА_6
були добрі стосунки, вона сама їй
(свідку) про це розповідала, також
казала, що ОСОБА_4 добре заробляв.
ОСОБА_6 навіть сама пропонувала ОСОБА_4
кілька разів офіційно укласти шлюб,
казала, що треба розписатися, бо
боялася, що якщо вона помре, то її син
ОСОБА_1 вижене ОСОБА_4 з квартири, так як
стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були
поганими, бо ОСОБА_1 не любив ОСОБА_4
Разом з цим, коли мати позивача
захворіла, то саме ОСОБА_4 доглядав
ОСОБА_6, купав її, піклувався про неї,
він її і поховав, організував поминки.
Разом з цим ОСОБА_6 часто скаржилася на
сина ОСОБА_1, казала, що він навіть не
дозволяє їй дивитися телевізор. Вона
сама боялася свого сина ОСОБА_15, так як
він не пускав її на вулицю, не хотів, щоб
вона спілкувалась з іншими людьми.

Через де якийсь час після смерті матері
ОСОБА_1 вигнав ОСОБА_4 з квартири та
поміняв замки на вхідних дверях.
Спочатку ОСОБА_4 навіть не знав, що
ОСОБА_1 поміняв замки на дверях,
намагався відкрити двері своїми
ключами, але в нього нічого не виходило
і тоді він зрозумів, що замок поміняли.
Через що ОСОБА_4 був вимушений ночувати
в під'їзді. Також сусіди бачили, що він
ночував і прямо на лавках, бо у нього не
було іншого житла. Взимку, коли було
холодно, він сидів в підвалі, грівся
біля труб. Так як вона проживає в одному
під'їзді з позивачем та практично
завжди буває вдома, то вона особисто
бачила та чула, що ОСОБА_4 постійно
приходив до ОСОБА_1 та просився пустити
його до квартири. Так, він десь раз на
місяць приходив до ОСОБА_1, стукав до
квартири, але часто двері йому ніхто не
відчиняв. Іноді ОСОБА_1 все ж таки
відкривав йому двері, але до квартири
не впускав. Після цього вона постійно
бачила, що ОСОБА_4 ходив брудний, адже
ночувати йому доводилось по підвалах,
по під'їздах, іноді у випадкових людей,
хто йому дасть притулок.

Іноді вона також бачила, що племінник
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 також ночував на
сходовому майданчику, бо ОСОБА_1 і йому
не давав ключі від квартири. Інші
сусіди це також бачили, бо розповідали
їй про це. Також свідок підтвердила, що
дійсно вона підписувала акт 08.02.2014року
(ар.с.70), коли у черговий раз ОСОБА_1 не
впустив ОСОБА_4 до квартири.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона є
сусідкою позивача та мешкає за адресою
АДРЕСА_5, у сусідньому з позивачем
під'їзді. В цьому будинку вона мешкає
вже 46 років. ОСОБА_4 почав мешкати з
матір'ю позивача ОСОБА_6, ще коли сам
ОСОБА_1 був підлітком, це сталося у 1981
році. ОСОБА_6 мала двох дітей - ОСОБА_1 та
ще одного сина. Їх родина вижила тільки
завдяки заробіткам ОСОБА_4, так як
ОСОБА_6 сама утримувати двох дітей була
не в змозі. Коли ОСОБА_6 паралізувало, то
саме ОСОБА_4 доглядав за нею, завдяки
йому вона й жила. Що стосується ОСОБА_1,
то він відокремився від них, сам собі
готував їжу, навіть не давав матері
дивитися телевізор, вона сама
скаржилась їй (свідку) з даного приводу
на свого сина ОСОБА_1

Після смерті матері ОСОБА_1 поміняв
замки і не впускав ОСОБА_4 до квартири.
Неодноразово при ній ОСОБА_4 дзвонив у
двері, просився до квартири, але ОСОБА_1
весь час проганяв його. Кожного місяця
ОСОБА_4 приходить до будинку та отримує
пенсію у дворі будинку, тому періодично
ОСОБА_4 приходив і до квартири №28,
стукав, просився пустити його в
квартиру, але ОСОБА_1 його не впускав,
вона особисто була свідком цього. Також
свідок підтвердила, що дійсно вона
підписувала акт 08.02.2014року (ар.с.70), коли
у черговий раз ОСОБА_1 не впустив ОСОБА_4
до квартири.

Свідок підтвердила, що їй відомо, що у
ОСОБА_4 не було ключів, тому він не міг
потрапити до квартири. Спочатку ОСОБА_4
ночував у підвалі, навіть взимку, коли
морози були 30 градусів. Зараз їй відомо,
що ОСОБА_4 мешкає на дачах сторонніх
людей в м.Алмазна.

Свідок також зазначила, що ОСОБА_4
спиртними напоями не зловживав, сусіди
навіть ніколи не чули від нього грубого
слова.

Також свідок суду повідомила, що вона
неодноразово бачила, як і ОСОБА_3 не
ночував вдома, а ночував у під'їздах на
сходовому майданчику та у підвалах, бо
ОСОБА_1 не давав і йому ключі від
квартири, тому ОСОБА_3 не міг потрапити
до квартири. Так, майже три роки ОСОБА_3
ночував у підвалах та на сходах.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17
суду пояснила, що вона знайома з ОСОБА_4
приблизно п'ять років. У неї є
батьківська дача в м.Алмазна, а
працювати на цій дачі в неї вже не має
здоров'я, тому одна її знайома порадила
їй ОСОБА_4 як чоловіка, який може
допомогти їй по господарству, покопати
город і таке інше. Так вона
познайомилася з ОСОБА_4 і він їй
розповів, що в 1981 році він приїхав в
м.Стаханов та познайомився з жінкою,
яка мала двох дітей, з якою згодом він
почав мешкати однією родиною. Дружина
працювала нянечкою у дитячому садку,
тому всю родину утримував він.

Весь час він намагався добре
утримувати свою родину та дітей своєї
дружини, працював на шахті, а коли в
нього була відпустка, то їздив
підробляти у колгосп або працювати на
будівництві.

Коли померла його дружина ОСОБА_6, то її
син ОСОБА_1 поламав ліжко, на якому спав
ОСОБА_4 та поміняв замки на дверях в
квартиру, тому ОСОБА_4 ніяк не міг
потрапити до квартири, де він мешкав
все своє життя. Разом зі своєю дружиною
ОСОБА_6, ОСОБА_4 прожив майже 27 років.
Після цього випадку ОСОБА_4 вимушений
був ночувати де прийдеться. Зараз ночує
у тих людей, у яких працює на дачах.

Саме через те, що ОСОБА_1 вигнав ОСОБА_4 з
квартири, в якій він прожив майже все
своє життя та поміняв замки, ОСОБА_4 і не
міг проживати в тій квартирі. Разом з
цим кожного місяця він приходить та
отримує пенсію за місцем прописки. Вона
сама особисто рази 2-3 приходила разом з
ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1 та бачила,
як ОСОБА_4 намагався потрапити до
квартири, але його не впускали в цю
квартиру. При ній двері відчиняли, але
до квартири не впускали, проганяли.
Також разом з ОСОБА_4 вона ходила до
дільничного, щоб йому допомогти, так як
вважає, що його просто викинули з
квартири.

Вислухавши пояснення сторін, показання
свідків, дослідивши письмові докази, та
оцінивши усі докази по справі в їх
сукупності, суд вважає позов ОСОБА_1
таким, що задоволенню не підлягає, а
зустрічний позов ОСОБА_4 таким, що
підлягає задоволенню у повному обсязі,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Згідно
із ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Судом
досліджені всі докази надані
сторонами, клопотань про витребування
та дослідження інших доказів не
надходило.

Ніким не заперечується та відповідно
до ч.1 ст.61 ЦПК України судом вважається
доведеним, що на час розгляду справи в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1,
1966р.н., його син ОСОБА_9, 2008 р.н., ОСОБА_3,
1991р.н. та ОСОБА_4, 1941 р.н., квартира є
державною, що також підтверджується
довідкою КП «Квартал-уют» (ар.с.147).

У судовому засіданні також
встановлено, що квартира АДРЕСА_1
складається з 3-х житлових кімнат:
площею 18,5 кв.м., 10,9 кв.м., 13,6 кв.м.,
коридору, кухні, санвузла, обладнана
балконом, що підтверджується планом
квартири по АДРЕСА_1 (ар.с.148).

Вирішуючи позовні вимоги сторін суд
виходив з того, що статтею 71 Житлового
кодексу встановлено, що при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Суд вважає, що у судовому засіданні
знайшов підтвердження той факт, що
ОСОБА_4 був відсутнім у квартирі за
місцем його реєстрації понад шість
місяців з поважної причини, а саме у
зв'язку з тим, що у нього склалися
неприязнені стосунки з сином його
цивільної дружини ОСОБА_1, які
супроводжувалися сварками,
перешкодами з боку позивача у
користуванні відповідачем спірною
квартирою.

Дані факти підтверджуються копіями
листів ОСОБА_4 на ім'я прокурора
м.Стаханова (ар.с.55-59, 63), зверненнями до
міліції (ар.с.60-62,64), копією постанови
про закриття кримінального
провадження (ар.с.67), відповідно до яких
ОСОБА_4 звертався до правоохоронних
органів з приводу того, що відповідач
не пускає його в квартиру, не надає йому
ключів від квартири.

Факт того, що ОСОБА_4 не проживав в
АДРЕСА_1 з поважних причин, а саме через
те, що ОСОБА_1 створював конфліктні
ситуації та перешкоджав йому проживати
в квартирі також підтверджується
показаннями свідків ОСОБА_14, ОСОБА_16,
які є безпосередніми сусідами позивача
та у судовому засіданні підтвердили, що
ОСОБА_4 не міг проживати в АДРЕСА_1 через
те, що ОСОБА_15 вигнав його з квартири та
поміняв замки. Саме з цих причин ОСОБА_4
не міг потрапити до квартири, а позивач
ОСОБА_1 добровільно ОСОБА_4 в квартиру
не впускав. Свідок ОСОБА_17 також у
судовому засіданні підтвердила той
факт, що ОСОБА_4 намагався потрапити до
квартири, але його не впускали в
квартиру.

Факт існування неприязних стосунків
між позивачем та відповідачем також
підтвердили у судовому засіданні
свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_7, а відповідач
ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що
дійсно ОСОБА_1 повісив на кожну кімнату
замки, навіть на кухню.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_4 не має
права звернення з позовом до суду,
оскільки він не перебував у
зареєстрованому шлюбі з його матір'ю
ОСОБА_6, а тому, на думку позивача,
ОСОБА_4 був лише тимчасовим мешканцем в
квартирі АДРЕСА_1, так як будь-яких
доказів з даного приводу позивач суду
не надав.

Разом з цим, відповідно до копії
паспорту ОСОБА_4 (ар.с.53), він народився 14
квітня 1941 року та має офіційну
реєстрацію за адресою м.Стаханов,
АДРЕСА_1 з 22 жовтня 1981 року. Будь-яких
відомостей про те, що ОСОБА_4 вселився
до квартири як тимчасовий мешканець
суду надано не було.

Сам позивач звертаючись з позовом до
суду та вимагаючи визнати ОСОБА_4 таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням посилається при цьому на
норми ст.71-72 Житлового кодексу України,
які регулюють порядок визнання саме
наймача таким, що втратив право
користування жилим приміщенням.

Таким чином суд приходить до висновку,
що будь-яких доказів з приводу того, що
відповідач ОСОБА_4 був тимчасовим
мешканцем позивачем суду надано не
було. Разом з цим у судовому засіданні
свідки ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_13
підтвердили, що ОСОБА_4 був цивільним
чоловіком матері позивача ОСОБА_6 та
проживав з нею понад 20 років.

Відповідач ОСОБА_4 вселився у квартиру
АДРЕСА_1 в 1981 році, тобто тоді, коли сам
позивач ще був неповнолітнім, йому було
лише 14 років.

Той факт, що ОСОБА_4 вселився в спірну
квартиру як співмешканець матері
позивача, також підтверджується
довідкою КП «Відродження» №141 від
15.01.2014р. (ар.с.5), тобто відповідач мешкав
в зазначеній квартирі на правах члена
сім'ї наймача.

Таким чином у судовому засіданні було
встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була
постійним місцем проживання ОСОБА_4 з
1981року та що він вів з наймачем
квартири ОСОБА_6 спільне господарство,
доглядав її під час хвороби.

Відповідно до ч.1 ст.64 Житлового кодексу
України, члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що

випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
підтвердив той факт, що коли була жива
його бабуся ОСОБА_6, то саме вона
оплачувала всі рахунки по комунальним
послугам за квартиру, але гроші на це зі
своєї пенсії їй надавав ОСОБА_4

Відповідно до ч.2, 3 ст.64 Житлового
кодексу України, до членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій
цієї статті, перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Отже сторони нарівні мають право
користування спірним житлом. Окрім
того, позивачем ОСОБА_1 не надано
достатніх доказів, як того вимагає
ст.ст.10,11 ЦПК України на підтвердження
добровільного виселення ОСОБА_4 зі
спірної квартири без поважних причин у
інше місце проживання.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на акт КП «Відродження» від
15.01.2014р. (ар.с.6) як на підставу його
вимог, так як даним актом не
підтверджено ніяким чином, що ОСОБА_4 не
мешкає в зазначеній квартирі саме без
поважних причин. Клопотання про
дослідження інших доказів до суду від
позивача не надходило.

Крім цього, як вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся з позовом до
суду, лише після звернення ОСОБА_4 до
Стахановського МВ ГУМВС України у
Луганській області та вже після того,
як була винесена постанова про
закриття кримінального провадження.
Таким чином, ще до подачі позивачем
позову до суду, відповідач ОСОБА_4
намагався захистити своє право на
користування вказаним житлом та в його
зверненнях до органів внутрішніх справ
посилався на те, що не може мешкати в
цій квартирі саме через те, що
відповідач замінив замок та не пускає
його до зазначеної квартири.

Зазначені обставини підтверджую
копіями його звернень до міліції та
прокуратури, а також показаннями
свідків, які були допитані в судовому
засіданні та копією акту за підписом
сусідів від 08.02.2014 р. про відмову ОСОБА_1
впустити ОСОБА_4 в квартиру.

Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985
року N2 "Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України" у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
ЖК України), необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

Таким чином, під час вирішення питання
про втрату членом сім'ї наймача права
на користування жилим приміщенням
з'ясуванню підлягають термін його
відсутності та поважність причин такої
відсутності.

Вирішуючи спір в даній справі, суд
встановив, що між позивачем ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 склались стійкі неприязні
стосунки, позивач замикав на замки
кімнати в квартирі, розібрав ліжко, на
якому спав відповідач, в результаті
чого ОСОБА_4 в 2007 році пішов з квартири,
тоді ж позивач поміняв замки на дверях
квартири і відповідач ОСОБА_4 був
позбавлений доступу до квартири.

Таким чином суд дійшов висновку, що
ОСОБА_4 не проживав в АДРЕСА_1 з поважних
причин, про що було зазначено вище, а
отже не може бути визнаний таким, що
втратив право користування вказаною
квартирою.

Відповідно до ст.47 Конституції України,
кожен має право на житло. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

На підставі вищезазначеного суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
до ОСОБА_4, третя особа Комунальне
підприємство "Відродження" про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
задоволенню не підлягає, а зустрічний
позов відповідача підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 4 10,11,31,60, 61, 209, 212-215, 218,
292,294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа Комунальне
підприємство "Відродження" про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1 відмовити у повному
обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
Комунального підприємства
"Відродження", ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити для ОСОБА_4 строк, протягом
якого за ним зберігається право
користування житловим приміщенням
квартири по АДРЕСА_1, визнавши поважною
причину його відсутності в зазначеному
житловому приміщенні.

Зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкод
ОСОБА_4 у здійсненні права користування
житловим приміщенням, розташованим по
АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1

Визначити порядок користування
житловим приміщенням, розташованим по
АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_4 в
користування житлове приміщення -
кімнату, площею 10,9 кв.м,; виділивши
ОСОБА_1 житлове приміщення - кімнату,
площею 18,5 кв.м, виділивши ОСОБА_3
житлове приміщення - кімнату площею 13,6
кв.м., а кухню, туалет, ванну кімнату,
коридор та інші підсобні приміщення
залишити в загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя