Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №280/725/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Янчук
Доповідач Забродський М. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Забродського М.І.

суддів: Шевчук А.М.,
Заполовського В.Й.

з участю секретаря

судового засідання
Гукової О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний
нотаріус Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 про
усунення від права на спадкування та за
зустрічним позовом ОСОБА_4, опікуна
ОСОБА_4, яка діє в інтересах
неповнолітнього онука ОСОБА_6, ОСОБА_7,
що діє в інтересах неповнолітньої
дочки ОСОБА_8 до ОСОБА_2, малолітньої
ОСОБА_9, третя особа - служба у справах
неповнолітніх Коростишівської
районної державної адміністрації про
припинення права на частку у спільному
майні та про усунення перешкод в
користуванні власністю

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_9

на рішення Коростишівського
районного суду Житомирської області
від 04 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду із зазначеним
позовом та просила усунути від права на
спадкування після смерті спадкодавця
ОСОБА_10 його батька ОСОБА_3 та матір
ОСОБА_4.

В обґрунтування позову зазначала,
що вона разом з своєю малолітньою
дитиною ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та покійним
чоловіком проживали у квартирі
АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилася
спадщина на майно, в тому числі і на
зазначену квартиру.

Крім позивачки та її малолітньої
доньки спадкоємцями майна померлого є
його батьки та двоє дітей від першого
шлюбу.

У зв'язку з тим, що батьки чоловіка
ухилялися від надання сину допомоги на
лікування під час тяжкої хвороби та
перебування покійного у безпорадному
стані, вважає, що з цих підстав
відповідачі повинні бути усунуті від
права на спадкування.

У травні 2013 року ОСОБА_4 подала
зустрічний позов з проханням припинити
право власності ОСОБА_2 та
неповнолітньої ОСОБА_9 на належну їм як
спадкоємцям за законом по 1/6 частині
квартири АДРЕСА_1 із сплатою вартості
цієї частки в розмірі по 21842 грн. 50 коп.
кожному з коштів, внесених 10 травня 2013
року на депозитний рахунок
Коростишівського районного суду.

Також просила передати ці дві частки
квартири іншим двом неповнолітнім
співвласникам квартири ОСОБА_6 та
ОСОБА_8 відповідно кожному по 1/6 частині
зазначеної квартири. З врахуванням
такого прирощення їх часток у
спільному майні - визнати за ОСОБА_6 та
ОСОБА_8 право власності кожного з них на
1/3 частку спірної квартири.

З метою усунення перешкод для законних
співвласників володіти належним їм
спільним майном - зобов'язати ОСОБА_2
разом із своєю малолітньою дочкою в
30-ти денний термін з дня вступу рішення
в закону силу звільнити від своєї та
дитини присутності в спірному
приміщенні. В разі невиконання
покладеного обов'язку у встановлений
термін - примусово виселити їх в
квартиру АДРЕСА_2.

Судові витрати покласти на ОСОБА_2.

В обґрунтування вимог зазначала, що
після смерті її сина ОСОБА_10 єдиним
об'єктом нерухомого майна для п'яти
прийнявших спадщину за законом осіб є
неподільна однокімнатна квартира
АДРЕСА_1.

Спадкоємці ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_9
забезпечені іншим впорядкованим
житлом в м. Коростишеві із
зареєстрованим правом власності по
АДРЕСА_2.

Майновий стан неповнолітніх дітей
померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 порівняно
із зазначеними особами значно гірший і
вони не мають жодного житла.

Донька ОСОБА_8 є інвалідом з дитинства
та перебуває в малозабезпеченій сім'ї з
отриманням соціальної допомоги.

Без дотримання певних умов, визначених
ст. 1279 ЦК України відповідачка ОСОБА_2
заволоділа всім домашнім майном, яке
належало спадкодавцю і знаходиться в
спірній квартирі (меблі, побутова
техніка тощо) на суму не менше 24 000 грн.

В ході розгляду справи в суді першої
інстанції сторони неодноразово
уточнювали свої позовні вимоги.

Так, у липні 2013 року ОСОБА_2 уточнила
свої позовні вимоги та просила
розділити ? частку боргу позики у
розмірі 28 500 грн., що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, в рівних
частках між усіма спадкоємцями по 4750
грн. на кожного, визнати її право
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві
приватної власності її померлому
чоловіку через істотне збільшення у
своїй вартості квартири за час шлюбу,
за рахунок її особистих затрат та її
матері.

Крім того, просила стягнути вартість
зламаних вхідних дверей у цій квартирі
з ОСОБА_4 в сумі 5800 грн..

У липні 2013 року ОСОБА_12 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус
Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 про
стягнення коштів, затрачених на ремонт
квартири та стягнення судових витрат
зі спадкоємців.

У своїй позовній заяві вона зазначала,
що є матір'ю позивачки ОСОБА_2 та бабуся
ОСОБА_9. У зв'язку із скрутним
становищем зазначених осіб, вона
надавала грошову допомогу, в тому числі
і на купівлю меблів, ремонт квартири та
виховання онуки.

Розмір такої допомоги становить 21 838,90
грн.

Ухвалою Коростишівського районного
суду від 05 вересня 2013 року відмовлено
ОСОБА_12 у прийнятті її позовної заяви
до спільного розгляду з даною
цивільною справою.

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 також
уточнила свої позовні вимоги та
просила протягом 30 днів з дня вступу в
законну силу рішення суду зобов'язати
територіальний підрозділ Управління
Державної міграційної служби України в
Житомирській області зняти ОСОБА_2 та
малолітню ОСОБА_9 з реєстрації місця
проживання у квартирі АДРЕСА_1.

Судом 18 лютого 2014 року залучено до
участі в справі як відповідача
Управління Державної міграційної
служби України в Житомирській області.

Ухвалою Коростишівського районного
суду Житомирської області від 01 квітня
2014 року за заявою ОСОБА_2 залишено без
розгляду її позовні вимоги про
визнання права спільною сумісною
власністю квартиру АДРЕСА_1, що
належала на праві приватної власності
померлому чоловіку ОСОБА_10.

В задоволенні заяви про повернення
судового збору в сумі 2118,60 грн.
відмовлено.

Рішенням Коростишівського районного
суду Житомирської області від 04 квітня
2014 року відмовлено в первісному позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
приватний нотаріус Коростишівського
районного нотаріального округу ОСОБА_5
про усунення від права на спадкування,
розподілу ? часток боргу, стягнення
вартості зламаних дверей та судових
витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_4, опікуна
ОСОБА_4, яка діє в інтересах
неповнолітнього онука ОСОБА_6, ОСОБА_7,
яка діє в інтересах неповнолітньої
дочки ОСОБА_8 до ОСОБА_2, малолітньої
ОСОБА_9, третя особа - служба у справах
неповнолітніх Коростишівської
районної державної адміністрації про
припинення права на частку у спільному
майні та про усунення перешкод в
користуванні власністю - задоволено
частково.

Припинено право власності ОСОБА_2 та
малолітньої ОСОБА_9 на належні їм як
спадкоємцям за законом по 1/6 частині
квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6 та ОСОБА_8 право
власності по 1/6 частині за кожним
квартири АДРЕСА_1.

Вирішено сплатити з депозитного
рахунку Коростишівського районного
суду на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_2
грошову компенсацію вартості 1/6
частини квартири АДРЕСА_1 по 25 134 грн.
кожному внесених ОСОБА_4.

Зобов'язано ОСОБА_2 разом з малолітньою
ОСОБА_9 в 30 денний термін з дня вступу
рішення в законну силу звільнити
квартиру АДРЕСА_1, а вразі невиконання
ними покладеного обов'язку, виселити
їх із зазначеної квартири.

Зобов'язано Управління Державної
міграційної служби в Житомирській
області (територіальний підрозділ -
Коростишівський сектор) зняти ОСОБА_2
та малолітню ОСОБА_9 з реєстрації місця
проживання за адресою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_4 2880
грн. 07 коп. судових витрат.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_2 в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_9
подано апеляційну скаргу, в якій вона
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу Коростишівського
районного суду від 05 вересня 2013 року та
ухвалу цього ж суду від 03
березня 2014 року.

Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, побудоване на основі показів
підставних свідків сторони
відповідача, на припущеннях та
перекручуванні фактів захворювання
спадкодавця, порушенні прав
неповнолітньої дитини.

Зокрема суд першої інстанції не
належно оцінив довідку
Коростишівської центральної районної
лікарні №2368 від 25 грудня 2012 року яка
підтверджує тяжкий стан здоров'я
чоловіка.

Крім того, батьки чоловіка перебували в
лікарні біля хворого сина
безпосередньо перед його смертю.

Покази свідка ОСОБА_14 не відповідають
дійсності та вважає їх завідомо
неправдивими.

Крім того, судом не було вчинено
відповідних процесуальних дій щодо
допиту свідка ОСОБА_15, яка могла надати
суду правдиві покази.

Районним судом не врахував те, що всі
діти спадкодавця є рівними у родинних
та правових відносинах один з одним. А
тому судом надумано було виділено
одних дітей спадкодавця серед інших.

Твердження суду про те, що ОСОБА_6 має
гірший майновий стан у порівнянні з
ОСОБА_9 не відповідає дійсності та
суперечить висновку органу опіки та
піклування Новоград-Волинської
міської ради.

Судом першої інстанції не одноразово
порушувався процесуальний закон, а
саме в роз'єднанні позовних вимог за
позовом ОСОБА_12, які стосуються
спадкового майна за первісним позовом.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає
апеляційну скаргу не обгрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Коростишів у віці 34
роки помер ОСОБА_10, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть(а.с.13 т.1).

Після його смерті відкрилася спадщина
на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка
належала йому на праві приватної
власності(а.с. 47-51 т.1).

Спадкоємцями майна згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом є мати
ОСОБА_4 в 1/3 частині, неповнолітній син
ОСОБА_6 в 1/6 частині, дружина ОСОБА_2 в 1/6
частині, неповнолітня дочка ОСОБА_8 в 1/6
частині та малолітня дочка ОСОБА_9(а.с.84
т.1).

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми,
суд при вирішенні даної справи згідно з
вимогами ст. 214 ЦПК України повинен
встановити як факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.6 постанови від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику у справах
про спадкування» безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Виходячи з наведеного суд першої
інстанції правильно на підставі
повідомлення Коростишівської ЦРЛ від 25
грудня 2012 року №2368, свідків ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вважав, що
померлий не був людиною похилого віку,
оскільки помер у віці 34 роки, не
перебував у безпорадному стані,
оскільки хвороба розвинулася в
короткий проміжок часу та не
потребував стороннього догляду. Крім
того як і мати ОСОБА_4 так і батько
ОСОБА_2 знаходилися біля хворого сина
та купували йому ліки. Відтак суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову про усунення від права на
спадкування.

Доводи апеляційної скарги проте, що
ОСОБА_4 недобросовісно користувалася
своїм правом на захист та надала суду
підставного свідка ОСОБА_14 який
надавав завідомо неправдиві свідчення
є безпідставні, оскільки доказів про це
апелянт не надала.

Статтею 365 ЦК України передбачено, що
право особи на частку в спільному майні
може бути припинено за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі, річ є неподільною,
спільне володіння і користування
майном є неможливим, таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

З матеріалів справи вбачається, що
спірна спадкова квартира є
однокімнатною, загальною площею 38,5
кв.м., а житлова площа її становить 19 ,9
кв.м.

ОСОБА_4 успадкувала 1/3 частину частини
квартири, діє в інтересах своїх онуків
ОСОБА_6 та ОСОБА_2, які успадкували по 1/6
частині цієї квартири. ОСОБА_8 та її
дочка ОСОБА_9 успадкували по 1/6 частині
спірної квартири. Тому суд першої
інстанції також правильно вважав, що
частка останніх в порівняні з частками
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і ОСОБА_8 у спадковій
квартирі є незначною.

Крім того, суд першої інстанції
обгрунтовано вважав, що спірна
квартира неподільна, оскільки є
однокімнатною. Через неприязні
стосунки між сторонами спільне
володіння та користування нею є
неможливим. Таке припинення права
власності не завдасть істотної шкоди
інтересам ОСОБА_2 та її доньці ОСОБА_9,
оскільки у відповідачки є право
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_2.

За таких обставин та враховуючи, що
вартість квартири за висновком
експерта №206/12.13 від 16 грудня 2013 року
становить 150 800.00 грн. і ОСОБА_4 внесла на
депозитний рахунок вартість часток
ОСОБА_2 та її доньки, суд обґрунтовано
припинив право власності останніх у
квартирі АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги, щодо
безпідставного позбавлення права у
спірній квартирі ОСОБА_2 та її доньки не
грунтуються на матеріалах справи.

Безпідставними є доводи апеляційної
скарги у незаконному роз'єднанні судом
позовних вимог ОСОБА_12 до ОСОБА_2,
ОСОБА_21, ОСОБА_7 третя особа приватний
нотаріус ОСОБА_5, служба в справах
неповнолітнії Коростишівської
районної державної адміністрації про
стягнення коштів, затрачених на ремонт,
яка була об'єднана зі справою за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа приватний нотаріус
Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 про
усунення від права на спадкування та за
зустрічним позовом ОСОБА_4, опікуна
ОСОБА_4, яка діє в інтересах
неповнолітнього онука ОСОБА_6, ОСОБА_7,
що діє в інтересах неповнолітньої
дочки ОСОБА_8 до ОСОБА_2, малолітньої
ОСОБА_9, третя особа - служба у справах
неповнолітніх Коростишівської
районної державної адміністрації про
припинення права на частку у спільному
майні та про усунення перешкод в
користуванні власністю.

Зі змісту частини 2 статті 126 ЦПК
України залежно від обставин справи
суддя чи суд мають право постановити
ухвалу про роз'єднання кількох
поєднаних в одному провадженні вимог у
самостійні провадження, якщо їх
спільний розгляд ускладнює вирішення
справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обгрунтовано виходив з того,
що позивач за первісним позовом та
позивач за зустрічним позовом мають
право на своєчасний і правильний
розгляд їх справи. Тому ухвала суду
першої інстанції від 03 березня 2014 року
відповідає вимогам процесуального
права. Крім того Коростишівським
районним судом відкрито провадження у
справі за позовом ОСОБА_12 і справа
призначена до розгляду.

Виходячи з наведеного судом першої
інстанції дотримані вимоги цивільного
процесуального закону, всебічно, повно
й об'єктивно з'ясовані обставини справи
та надана їм належна оцінка. Висновок
суду відповідає встановленим
фактичним обставинам справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення
районного суду ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права. Підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308, 313-315
ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 04 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: