інстанції Подрєзова г.О.Провадження №
22-ц/780/3295/14 Доповідач у 2 інстанції
МатвієнкоКатегорія 47
РІШЕННЯ

Іменем України

26 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А.,
Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко
Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 31 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3, про поділ спільного майна
подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ
майна, придбаного ними за спільні кошти
під час перебування у зареєстрованому
шлюбі. Зокрема, за час зареєстрованого
шлюбу сторонами було придбано наступне
майно: пилосос вартістю 339 грн.,
холодильник LG вартістю 2169 грн.,
телефон-факс «Panasonic» вартістю 728 грн.,
кухня «Дарина» вартістю 4170 грн., м'який
куточок кухонний вартістю 750 грн., стіл
кухонний вартістю 650 грн., витяжка
вартістю 470 грн., газовий котел вартістю
4500 грн., пральна машина LG вартістю 2050
грн.

Крім того, в квартирі АДРЕСА_1 за
спільні кошти сторонами було проведено
ремонт, в тому числі: заміна вікон - 3079
грн., заміна дверей - 1535 грн., заміна
вхідних дверей - 1769 грн., ремонт даху -
15228 грн., встановлення паркану -2200 грн.

Також за спільні кошти подружжя був
придбаний автомобіль ГАЗ 2752 -104,
вартістю 35000 грн., а всього сторонами
придбано майна на суму 74637,00 грн.

ОСОБА_1 просила суд на підставі
ст.ст. 69, 70 СК України виділити їй у
власність холодильник та пральну
машину, а ОСОБА_2 - решту майна, та
стягнути з нього на свою користь
грошову компенсацію за половину
вартості автомобіля - 31655 грн., газового
котла - 2250 грн., металопластикових вікон
- 1539 грн., міжкімнатних дверей - 767,50 грн.,
вхідних дверей - 884,50 грн., за ремонт даху
- 7614 грн. та за встановлення секцій
паркану - 1100 грн.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 31 березня 2014 року позов задоволено
частково.

Поділено майно, що є у спільній
сумісній власності подружжя та визнано
за ОСОБА_1 право власності на пральну
машину, телевізор LG, ДВД програвач LG,
програвач компакт дисків LG, комп'ютер
зі складовими, комод, всього на суму
7751,00 грн., які перебувають за адресою:
АДРЕСА_2, та на майно, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1: два килими, вартістю
2300 грн.; софу, вартістю 800 грн.; штори та
тюль, вартістю 700 грн.; пилосос, вартістю
200 грн.; м'який куточок (кутовий диван,
крісла) вартістю 1000 грн., телефон факс,
вартістю 728 грн.; стіл кухонний вартістю
650 грн.; куточок м'який кухня, вартістю 500
грн., всього на суму 13629 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право
власності на автомобіль ГАЗ 2752 - 104,
вартістю 33216,15 грн. та на майно, що
знаходиться в квартирі АДРЕСА_1:
телевізор Електрон, вартістю 1200 грн.,
кухню «Дарина», вартістю 3000 грн.,
карниз, вартістю 50 грн., витяжку
вартістю 270 грн., мийку кухонну вартістю
200 грн., газовий котел вартістю 2500 грн.,
газове обладнання вартістю 400 грн.,
стінку меблеву вартістю 2000 грн.,
білизну вартістю 300 грн., диван -
розкладушку вартістю 1300 грн.,
холодильник вартістю 2000 грн., всього
майна на суму 46963,55 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
16666,80 грн. та судові витрати в розмірі 373
грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 01 квітня 2014 року виправлено
арифметичні помилки в рішенні суду:
вартість майна, що виділяється
позивачці, замість « 13629 грн.» вважати «
14629 грн.». В резолютивній частині
рішення записано текст: «Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15462,20 грн.»
замість 16666,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині відмови у задоволенні позову,
ОСОБА_1 подала на нього апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просила рішення суду першої
інстанції змінити, стягнувши з ОСОБА_2
на її користь грошову компенсацію за
проведені в квартирі ремонтні роботи
та закуплені матеріали на суму 24 090 грн.
37 коп., як частину спільних коштів у
спільному майні подружжя.

ОСОБА_2 також подав на рішення
апеляційну скаргу, в якій просив
змінити рішення суду, відмовивши в
задоволенні позову на суму 995,04 грн. та
стягнути з нього на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 153,98 грн. замість
стягнутих 373 грн., посилаючись на те, що
судом при поділі майна не враховано
фотоапарат «Canon Power shot s» вартістю 1850
грн., і розмір судового збору
обчислений судом неправильно. В іншій
частині просив рішення суду залишити
без змін.

Заслухавши доповідь доповідача,
пояснення представника відповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги
ОСОБА_1 та часткове задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_2, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено,
що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували
у зареєстрованому шлюбі з 06.08.1994 року по
13.09.2013 року, що підтверджується
письмовими доказами та не
заперечується сторонами.

Відповідно до погодженого сторонами
та підписаного ними в судовому
засіданні переліку спільно придбаного
майна вбачається, що сторонами за час
шлюбу було придбано наступне майно:
телевізор «Електрон» вартістю 1200 грн.;
пральна машина LG вартістю 1700 грн.;
телевізор LG вартістю 2600 грн.; ДВД
програвач LG вартістю 1,0 грн. (по акції);
програвач компакт дисків LG вартістю 650
грн.; комп»ютер (в складі системного
блоку, мишки, монітору, колонок,
клавіатури, блоку живлення) вартістю 2500
грн.; комод вартістю 300 грн.; цифровий
фотоапарат «Canon» вартістю 1850 грн.;
пилосос LG вартістю 200 грн.; куточок
м»який вартістю 500 грн.; стіл вартістю 650
грн.; телефон - факс вартістю 728 грн.; два
килима вартістю 2300 грн.; штори вартістю
400 грн.; тюль вартістю 300 грн.; кухня
«Дарина» вартістю 3000 грн.; карниз
вартістю 50 грн.; кухонна витяжка
вартістю 270 грн.; мийка вбудована
вартістю 200 грн.; газовий котел вартістю
2500 грн.; газове обладнання вартістю 400
грн.; стінка меблева вартістю 200 грн.;
білизна вартістю 300 грн.; софа «Глорія»
вартістю 800 грн.; диван - розкладушка
вартістю 1300 грн.; холодильник LG
вартістю 2000 грн.; м»який куточок
(кутовий диван, крісла) вартістю 1000 грн.,
автомобіль ГАЗ вартістю згідно з
експертним висновком - 33216,15грн.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

На підставі наведеної правової
норми законним та обґрунтованим є
висновок суду першої інстанції, з яким
погоджується і колегія суддів, про те,
що вищевказане майно є спільною
сумісною власністю сторін, як подружжя,
і підлягає поділу в порядку,
передбаченому діючим сімейним
законодавством.

Погоджується колегія суддів і з
самим поділом майна між сторонами,
проведеним судом, оскільки такий поділ
не суперечить діючому законодавству і
сторони по справі з ним погодились та
рішення суду в цій частині не
оскаржили.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги ОСОБА_1,
колегія суддів вважає, що вони
підставою для зміни рішення не
являються, оскільки нею на
підтвердження її доводів про стягнення
грошової компенсації не надано
переконливих доказів про те, що витрати
на ремонт в квартирі відповідача
понесла вона за його згоди, як власника,
що могло б бути підставою для стягнення
з ОСОБА_2 на її користь грошової
компенсації за ці витрати.

Необгрунтованими є і доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що
суд безпідставно не включив до
переліку майна, що підлягає поділу,
фотоапарат, оскільки ці доводи були
предметом перевірки суду першої
інстанції, який обґрунтовано зазначив
у рішенні про неможливість включення
фотоапарату до майна, що підлягає
поділу, в зв»язку з відсутністю доказів
про його наявність у сторін.

Разом з тим, ухвалене судом першої
інстанції рішення підлягає зміні в
частині розміру судових витрат,
стягнутих з відповідача на користь
позивача, оскільки суд першої
інстанції допустив помилку при
обчисленні розміру судового збору.

Так, відповідно до ст. 88 ЦПК України
якщо позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог. Оскільки позивачу
виділено майна на загальну суму 30 091,20
грн. (15 462,20 грн. вартість виділеного
майна + 14 629,00 грн. грошова компенсація),
то розмір судового збору, який підлягає
стягненню з відповідача на її користь,
становить 300 грн. 91 коп. В іншій частині
рішення суду підлягає залишенню без
змін, як таке, що ухвалене на підставі
повно та всебічно встановлених
обставин справи, підтверджених
доказами, перевіреними судом.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 31 березня 2014 року змінити в частині
розміру судових витрат. Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 300 грн. 91 коп.

В іншій частині рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 31 березня 2014 року
- залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: