АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1730/2014
Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй»
на рішення Суворовського районного
суду м.Херсона від 17 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до товариства
з обмеженою відповідальністю
"Кредо-Інвест-Строй" про розірвання
договору, стягнення сплачених грошових
коштів, відшкодування збитків та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідільністю
"Кредо-Інвест-Строй" про розірвання
договору, стягнення сплачених грошових
коштів, відшкодування збитків та
моральної шкоди, уточненим в ході
розгляду справи.

В обгрунтування позовних вимог
зазначив, що 26.01.2012 року між ним та ТОВ
«Кредо-Інвест-Строй» укладено договір
на дольову участь у будівництві,
відповідно до умов якого він мав стати
власником квартири в
багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1.
Оскільки ним у повному обсязі виконано
взяті на себе зобов'язання щодо сплати
вартості квартири, в той час як
відповідачем в порушення умов договору
так і не розпочато будівництво
житлового будинку, а його звернення
щодо розірвання договору та повернення
сплачених за ним коштів відповідач
ігнорує, позивач просив суд розірвати
договір, стягнути з відповідача на його
користь сплачені за договором грошові
кошти в сумі 171120 грн., 3 % річних у
розмірі 2419,12 грн., інфляційні витрати в
розмірі 3251,28 грн., пеню за прострочення
виконання умов договору в сумі 1471,63
грн., а також 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 17 квітня 2014 року позов
ОСОБА_2 до ТОВ "Кредо-Інвест-Строй" про
розірвання договору, стягнення
сплачених грошових коштів,
відшкодування збитків та моральної
шкоди задоволено частково.

Розірвано договір про дольову участь в
будівництві № 226, укладений 26.01.2012 року
між ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» та ОСОБА_2,
стягнено з ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» на
користь ОСОБА_2 грошові кошти, сплачені
на виконання зазначеного договору в
сумі 171120 грн., три відсотки річних в
розмірі 2405,05 грн., інфляційні витрати в
розмірі 3251,28 грн., пеню за прострочення
виконання умов договору в розмірі 1463,08
грн. та 1461,6о грн. витрат на правову
допомогу.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ
«Кредо-Івест-Строй» про відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

Стягнено з ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» в
дохід держави судові витрати, що
складаються з судового збору в розмірі
1782,39 грн. за вимогами майнового
характеру та 114,7 грн. за вимогами
немайнового характеру.

В апеляційній скарзі ТОВ
«Кредо-Інвест-Строй» просить рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог скасувати
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_2 доводи апеляційної
скарги не визнав, вважаючи їх
безпідставними, а ухвалене у справі
рішення законним та обгрунтованим, у
зв'язку з чим просив апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених ст.
303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
доведеності факту істотного порушення
відповідачем умов договору про дольову
участь у будівництві, у зв'язку з чим
дійшов висновку про наявність підстав
для розірвання договору та стягнення з
відповідача на користь позивача
грошових коштів, сплачених на
виконання договору, трьох відсотків
річних, інфляційних втрат та пені.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він ґрунтується на
досліджених судом доказах та нормах
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено,
що договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено та вбачається з
досліджених судом доказів, що 26.01.2012
року між сторонами укладено договір
про дольову участь у будівництві № 226,
відповідно до якого позивач
зобов'язався надати відповідачу в
строк до 26.01.2012 року грошові кошти на
будівництво квартири в розмірі 171120
грн., а відповідач взяв на себе
зобов'язання організувати будівництво,
побудувати житловий будинок, ввести
його в експлуатацію в строк до 30.09.2013
року та передати у власність позивача
квартиру №22 загальною площею 57,04 кв. м в
будинку АДРЕСА_1 (а.с. 16-18).

Пунктом 2.1.3. договору передбачено право
забудовника на власний розсуд без
погодження із учасником продовжити
строки будівництва та введення будинку
в експлуатацію не більше ніж на 6
місяців.

Позивач в повному обсязі виконав свої
зобов'язання щодо сплати грошових
коштів в сумі 171120 грн., що
підтверджується квитанцією № 2 від
26.01.2012 року (а.с.19).

Натомість, відповідач свої обов'язки за
договором не виконав, доказів того, що
будівництво розпочато відповідачем не
надано як суду першої інстанції, так і
суду апеляційної інстанції.

Оскільки відповідачем істотно
порушено умови договору, а саме не
здійснено будівництво в обумовлений
сторонами строк, внаслідок чого
порушується право позивача на
своєчасне отримання об'єкту
інвестування, зважаючи на те, що
письмова вимога позивача про
повернення сплачених за договором
грошових коштів залишена відповідачем
без задоволення, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
наявність підстав для розірвання
договору про дольову участь у
будівництві, та повернення позивачеві
сплаченої за цим договором грошової
сумі у розмірі 171120 грн.

Крім того, вірним та таким, що
узгоджується з положеннями ст.625 ЦК
України та п.4.3. договору, є і висновок
суду про покладення на відповідача
обов'язку по сплаті позивачеві трьох
відсотків річних, інфляційних витрат
та пені в розмірі 0,005% від внесеної суми
за кожен день прострочки, розмір яких
обрахований судом вірно на підставі
наданих доказів.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції з достатньою повнотою
з'ясував дійсні обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін
та дослідив надані сторонами докази,
яким дав правильну оцінку, ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги як
необґрунтовані законом, доказами та
такі що висновку суду не спростовують
підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кредо-Інвест-Строй» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 17 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді