________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/6584/14-ц
Провадження № 2/520/4692/14
УХВАЛА

27.06.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Одеса, третя особа - ОСОБА_2 про
встановлення факту сумісного
проживання однією сім'єю,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста
Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1,
якою вона просить «встановити факт
сумісного проживання, за адресою
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім'єю
з 14.12.1988 р по день його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2»

За загальними правилами, встановленими
ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до
юридичних осіб пред'являються в суд за
їх місцезнаходженням.

Згідно даних, зазначених у позовній
заяві, відповідач - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса
знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. І.
Франка, 55, що територіально відноситься
до Київського району міста.

Отже, територіально справа підсудна
Київському районному суду міста Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і оформленої в
порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтями 119, 120 ЦПК України визначенні
вимоги до форми, змісту позовної заяви
та порядку подання копій позовної
заяви та доданих до неї документів.

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до неї встановлені
підстави для залишення позову без руху,
у зв'язку з недодержанням вимог ст.ст.
119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Місцем проживання фізичної особи
згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

За своєю суттю адреса - це умовна
кодифікація місця знаходження об'єкту,
яка застосовується з метою поштового
зв'язку. Правила написання адреси,
встановлені Міністерством зв'язку, для
забезпечення якнайшвидшого
пересилання, зберігання і доставляння
поштових відправлень. На всіх адресах
пишеться: назва вулиці, номер будинку і
квартири; назва населеного пункту,
міста; назва району; назва області,
індекс.

З метою перевірки адреси реєстрації
позивача, судом було витребувано
необхідну інформацію з відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в Одеській області.

27 червня 2014 року, при ознайомлені з
довідкою відділу адресно-довідкової
роботи ГУ ДМС України в Одеській
області встановлено, що гр. ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, проте як в позовній заяві
адреса позивача відбита, як «АДРЕСА_1».

Отже позивачу необхідно виконати
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
належним чином, вказавши своє місце
проживання (перебування) або
місцезнаходження у відповідності до
встановлених правил, чи довести
належним доказами, що вона дійсно
мешкає в будинку за номером « НОМЕР_1», а
не в квартирі НОМЕР_2.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява повинна містити зміст
позовних вимог. В позовній заяві ОСОБА_1
другий пункт позовних вимог містить
вимоги щодо виклику до суду свідків.

Позивачу слід врахувати, що за
положеннями ст.ст. 57, 63 ЦПК України,
показання свідків відносяться до
доказів, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів.

Порядок оформлення заяви про
забезпечення доказів визначений
правилами ст.ст. 133, 134 ЦПК України, якими
встановлено, що особи, які беруть
участь у справі і вважають, що подання
потрібних доказів є неможливим або у
них є складнощі в поданні цих доказів,
мають право заявити клопотання про
забезпечення цих доказів. У заяві про
забезпечення доказів повинні бути
зазначені: докази, які необхідно
забезпечити; обставини, що можуть
бути підтверджені цими доказами;
обставини, які свідчать про те, що
подання потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, а також
справа, для якої потрібні ці докази або
з якою метою потрібно їх забезпечити.
До заяви про забезпечення доказів, яка
не відповідає вимогам цієї статті,
застосовуються наслідки, встановлені
статтею 121 цього Кодексу.

Вимоги щодо виклику свідка, за своїм
змістом не є позовними. Тому позивачу
пропонується привести у відповідність
із п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України зміст
позовних вимог, шляхом виключення з
переліку вимог пункту про забезпечення
доказів та оформити заяву про
забезпечення доказів у відповідності
до ст.ст. 133, 134 ЦПК України.

Стосовно вимог, заявлених позивачем у
першому пункті, то в сенсі ст. 16 ЦК
України вони також не є позовними.

Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

За загальними правилами, встановленими
статтями 234, 235 ЦПК України, справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення суд розглядає в порядку
окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження
розглядаються судом з додержанням
загальних правил, встановлених цим
Кодексом, за винятком положень щодо
змагальності та меж судового розгляду.

Діючими процесуальними нормами
встановлена єдина підстава для
розгляду справ про встановлення
фактів, що мають юридичне значення в
порядку позовного провадження
виключно у разі виникнення спору про
право під час розгляду справи.

З документів, які додані до позовної
заяви, вбачається, що ухвалою
Теплодарського міського суду Одеської
області від 12.03.2014 року заяву ОСОБА_1, за
участю заінтересованої особи -
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса про
встановлення факту сумісного
проживання залишеного без розгляду, у
зв'язку з наявністю спору про право.

На підставі викладеного, позивачу
пропонується уточнити свої позовні
вимоги з огляду на положення ст. 16 ЦК
України та вказати, яке право він
просить визнати, захистити чи
встановити, враховуючи, що факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи є предметом
доказування під час судового розгляду
і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення (ст. 179 ЦПК
України).

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу копії
документів, які указані в пунктах 3, 5, 7, 9
додатків до позовної заяви.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити перелік
документів, що додаються до заяви. У
двох примірниках позовної заяви
перелік документів не відповідає
фактично доданим до заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява підписується позивачем
або його представником із зазначенням
дати її подання.

З візуального огляду трьох примірників
позовної заяви можна дійти висновку, що
вони підписані не однією особою. Крім
цього, один примірник заяви датований
03.06.2014 року, а два інші 29.05.2014 року.

Отже, позивачу пропонується надати
пояснення з цього приводу, з метою
з'ясування ким саме підписані
примірники заяв і чому вони датовані
різними числами, враховуючи
вищезгадані положення ч. 1 ст.120 ЦПК
України - позивач зобов'язується додати
до позовної заяви її копії.

Позовна заява містить також
підчищення, що є неприпустимим по
відношенню до процесуального
документу.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Одеса, третя особа - ОСОБА_2 про
встановлення факту сумісного
проживання однією сім'єю.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків, вказаних у мотивувальній
частині цієї ухвали, протягом п'яти
днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.