АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/530/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1991/14
Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко
Доповідач Петренко В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати
Апеляційного суду Полтавської області
в складі:

Головуючого: судді Петренка
В.М.

Суддів: Акопян В.І., Одринської
Т.В.

При секретарі : Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною

скаргою ОСОБА_1

на рішення Зіньківського районного
суду Полтавської області від 24 квітня
2014 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Шилівської сільської ради
Зінківського району Полтавської
області, архівного сектору
Зіньківської районної державної
адміністрації Полтавської області про
визнання права на земельну частку (пай).

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області від 24 квітня 2014
року в позові ОСОБА_1 до Шилівської
сільської ради Зіньківського району
Полтавської області, архівного сектору
Зіньківської районної державної
адміністрації Полтавської області про
визнання права на земельну частку
(пай)-відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на те, що зроблені судом
висновки не відповідають обставинам
справи та на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати та прийняти
нове, яким його позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, про її задоволення.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, в 1994 році ОСОБА_1 був
прийнятий у члени колгоспу ,,Дружба''.

Відповідно до запису в трудовій книжці
колгоспника ОСОБА_1, з 21.12.1994 року по
19.06.1996 рік він проходив військову
службу, після якої продовжував
працювати в колгоспі ,,Дружба''.

30.05.1997 року ОСОБА_1 виключений з членів
колгоспу ,,Дружба'' Зінківського району
Полтавської області, згідно поданої
заяви (а.с.12).

Пунктом 2 Указу Президента України
,,Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям'' №720/95 від 08.081995 року
право на земельну частку (пай) мають
члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства, в тому числі пенсіонери,
які раніше працювали у ньому і
залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до
державного акту на право колективної
власності на землю.

Отже, необхідною умовою для отримання
земельної частки (паю) є членство в
колективному підприємстві та
включення особи, яка має право на
земельну частку ( пай ) до списку, що
додається до державного акту на право
колективної власності на землю.

Згідно довідки Шилівської сільської
ради Зіньківського району Полтавської
області від 15.01.2014р. ОСОБА_1, відповідно
до Державного акту № 17 від 29.12.1995р., на
право колективної власності на землю
КСП ,,Дружба'', не внесений у список
громадян, які мають право на земельну
частку (пай)(а.с.26).

Протоколом № 2 від 09.02.2000 року загальних
зборів членів КСП ,, Дружба''
Зіньківського району Полтавської
області затверджено додатковий список
претендентів на земельну частку (пай)
та відмовлено в наділі земельної
частки (паю) 50 особам серед яких
значиться і позивач ОСОБА_1 за номером 46
(а.с.63-68).

Протоколом № 3 від 22.02.2000р. загальних
зборів членів КСП ,,Дружба''
Зінківського району Полтавської
області погоджено схему поділу земель
колективної власності колгоспу
,,Дружба на земельні частки (паї), якою
передбачено 2666,3 га рільних земель
колективної власності, передати 921
власникам сертифікатів (а.с. 69-71).

Судом встановлено, що рішення
загальних зборів членів КСП від 09
лютого2000 року позивачем не оскаржено.

Крім того, із матеріалів справи
вбачається, що позивач звернувся до
суду з позовом у березні 2014 року, через
14 років після того, як відбулося
розпаювання земель КСП ,, Дружба''. На
причину поважності пропуску строку
посилався на те, що про порушення свого
права він дізнався безпосередньо
перед зверненням до суду. Яких-небудь
поважних причин пропуску строку
позивач суду не надав.

Доводи апелянта про те, що він не знав
про не включення його до списку осіб, що
мають право на земельну частку ( пай ),
спростовуються матеріалами справи.

Подаючи позовну заяву до суду вказав
своє місце проживання та реєстрації
с.Шилівка, Зінківського району,
Полтавської області.

Згідно наявної у справі ксерокопії
трудової книжки колгоспника, яку надав
суду позивач його виключено із членів
колгоспу ,, Дружба '' 30 травня 1997 року
згідно поданої ним заяви(а.с.12).

Після звільнення з колгоспу перебував
на обліку в Зіньківському районному
центрі зайнятості де отримував
допомогу по безробіттю, брав участь у
громадських роботах, працював на
Зіньківському цегельному заводі,
повторно перебував на обліку і
отримував допомогу по безробіттю в
центрі зайнятості по 15 квітня 2000 року,
тобто не поривав зв'язок із своїм
місцем проживання.

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи його батько-ОСОБА_2 та брат -
ОСОБА_3, з яким він проживав в одній
родині, були присутні на зборах,
отримали земельні частки ( пай ).

За таких обставин він не міг не знати
того, що його не включено до списку,
оскільки протягом 13 років його батько
та брат отримували дохід від земельних
ділянок.

Згідно ч.1 ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю три роки.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа дізналася або могла
дізнатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Наведені в апеляційній скарзі
доводи не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи, а
тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Зіньківського районного
суду Полтавської області від 24 квітня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
В.М.Петренко

Судді:
В.І.Акопян

Т.В.Одринська

З оригіналом згідно

Суддя
В.М.Петренко