Справа № 459/410/14
Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3739/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Монастирецького Д.І., Шумської
Н.Л.

з участю секретаря Олексіва О.О.

та з участю представника ВВДФС НВ у м.
Червонограді Тодорович О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційними скаргами
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Червоноград
та ОСОБА_3 на рішення Червоноградського
міського суду Львівської області від 25
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області про стягнення
моральної шкоди завданої професійним
захворюванням

встановила:

Оскаржуваним рішенням суду позов
ОСОБА_3 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області про стягнення
моральної шкоди завданої професійним
захворюванням - задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області в користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - 9000 (дев'ять тисяч) грн.
відшкодування моральної шкоди
спричиненої внаслідок професійного
захворювання.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Рішення суду оскаржили Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області та ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області зазначає, що
рішення прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Позивачем не було долучено жодного
медичного висновку про наявність факту
спричинення йому моральної шкоди у
зв»язку з професійним захворюванням.
Просить рішення суду скасувати та
постановити нове, яким в позові ОСОБА_3
відмовити повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення змінити в частині стягнення з
ВВД ФСС в його користь 9000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров»я при
виконанні трудових обов»язків,
внаслідок професійного захворювання
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позов в повному
обсязі та стягнути на його користь 30
000,00 грн. відшкодування моральної
шкоди, покликаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права. Вважає, що розмір
моральної шкоди визначено судом без
урахування ступеня фізичних і
моральних страждань позивача, їх
тривалості і тяжкості.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи був належним чином повідомлений
(а.с. 69-70), тому розгляд справи
відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
здійснюється колегією суддів без його
участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що скарги слід відхилити з
таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким
вимогам відповідає.

Встановлено, що протягом 1976 року
позивач працював на Червоноградському
шахтно монтажному управлінні №1, з 1977
року по 1979 рік працював на шахті «Ім. 50
річчя Великої жовтневої революції»
виробничого об»єднання
«Укрзахідвугілля», з 1979 року по 2004 рік
працював на шахті «Великомостівська»,
що в даний час є структурними
підрозділами ДП «Львіввугілля» в
шкідливих умовах праці, що
стверджується копією трудової книжки
виданої на його ім'я.

Згідно довідки обласної МСЕК №3 серії
ЛВА-2 №008865 від 01.12.2004 року встановлено,
що позивачу вперше встановлено 45%
втрати професійної працездатності у
зв'язку з професійним захворюванням.

Рішенням міжрайонної спеціалізованої
профпатологічної МСЕК від 01.12.2004 року,
позивачу вперше встановлено ІІІ група
інвалідності. Протипоказана робота в
умовах дії пилу, важка фізична праця.

Згідно довідки серії ЛВА-2 №013092
виданої міжрайонною спеціалізованою
профпатологічною МСЕК від 01.11.2005 року
позивачу безтерміново встановлено 45%
втрати професійної працездатності у
зв'язку з професійним захворюванням.

Рішенням міжрайонної спеціалізованої
профпатологічної МСЕК від 01.11.2005 року,
позивачу безтерміново встановлена ІІІ
група інвалідності. Протипоказана
робота зі статико-динамічними
перевантаженнями, дією пилу,
подразнюючих речовин, переохолодження.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», в
редакції, яка діяла на момент
встановлення позивачу втрати
працездатності, у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов»язаний виплатити у
встановленому законодавством порядку,
зокрема, грошову суму за моральну
шкоду за наявності факту заподіяння
цієї шкоди потерпілому.

Враховуючи наведене, районний суд
прийшов до обгрунтованого висновку,
що обов'язок по відшкодуванню
моральної шкоди повинен бути
покладений на Фонд, який у
відповідності до ст. 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
несе обов'язок по відшкодуванню
позивачу моральної шкоди на час
встановлення позивачу втрати
професійної працездатності.

Відповідно до п.2 наказу МОЗ України №
420 від 05.06.2012 року Про затвердження
порядку та критеріїв встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеня стійкої втрати
професійної працездатності у
відсотках працівникам, яким заподіяно
ушкодження здоров»я, пов'язане з
виконанням трудових обов'язків,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.08.2012 року визнано
таким, що втратив чинність наказ МОЗ
України від 22.11.1995 року, яким
затверджено Порядок встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеня професійної
працездатності у відсотках
працівникам, яким заподіяно
ушкодження здоров»я, пов»язане з
виконання трудових обов'язків, у п. 3.8
якого передбачалося, що на МСЕК
покладено обов'язок встановлення
факту спричинення моральної шкоди.

Виходячи з положень ст. 23 ЦК України,
при вирішенні спору про відшкодування
моральної шкоди суду необхідно
встановити характер завданої
моральної шкоди, глибину і тривалість
моральних та фізичних страждань
потерпілого, настання негативних змін
у його житті, можливість відновлення
стану, який мав потерпілий до
нещасного випадку чи професійного
захворювання.

Задовольняючи позов частково,
районний суд визначив розмір
відшкодування моральної шкоди з
урахуванням тяжкості завданої
позивачу моральної шкоди, глибини,
тривалості та характеру моральних та
фізичних страждань позивача, стану
його здоров»я, тяжкості професійного
захворювання, настання у зв'язку з цим
негативних змін у його житті,
необхідності лікування, втрати у
зв'язку з цим життєвих зв'язків,
істотність вимушених змін у його
життєвих стосунках, що вимагає від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя, та виходячи з
засад розумності та виваженості.
Вищенаведене відповідає п.9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року №4 „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди".

Висновки суду достатньо
мотивовані і підтверджені доказами,
наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам
процесуального та матеріального
права, обставинам справи, доводи скарг
висновків суду не спростовують, тому
колегія суддів підстав для скасування
рішення суду не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст.314, ст.315,
ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 25 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
М.М. Шандра

Судді:

Д.І.
Монастирецький

Н.Л. Шумська