Справа № 524/2120/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01.07.2014 року
м.Кременчук

Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення коштів , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтувала
тим, що 23.10.2013 року між нею та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 було
укладено договір № КО123 St, відповідно
до якого відповідач зобов'язалася
організувати роботи по виготовленню і
передачі у власність ОСОБА_1 ПВХ
конструкцій за ціною виконавця. На
виконання умов договору вона сплатила
вартість п'яти ПВХ конструкцій в сумі
7147 грн. 05.11.2013 року їй були доставлені
ПВХ конструкції, однак з'ясувалося, що
вказані конструкції не відповідають
розмірам їх віконних отворів. Вона
повідомила про виявлені недоліки
ОСОБА_2 18.12.2013 року на її адресу були
доставлені дві ПВХ конструкції,
вартість яких складала 2906,32 грн. Вважає,
що неналежним виконанням відповідачем
договору підряду, їй завдано
матеріальної шкоди в розмірі 4240,68 грн.,
неустойка відповідно до п. 3.2 договору
становить 288,32 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просила суд стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на її
користь кошти в сумі 4529 грн. та судові
витрати.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали в повному обсязі,
просили задовольнити з підстав,
визначених в позовній заяві. Пояснили,
що за договором від 23.10.2013 року
відповідач доставила позивачу п'ять
вікон, які не відповідали розмірам
віконних отворів. В подальшому ОСОБА_2
переробила і здійснила установку двох
вікон. На даний час три вікна не
встановлені і не перебувають в
експлуатації.

Відповідач фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася,
надала суду заяву про розгляд справи
без її участі. Відповідно до письмових
заперечень в задоволенні позову
просила відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, її
представника, врахувавши заперечення
відповідача, дослідивши матеріали
справи, надані суду докази, приходить
до висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог з
наступних підстав.

Відповідо до статей 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином в порядку встановленому
договором або законом та в
установлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що 23.10.2013 року між
ОСОБА_1 (замовником) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (виконавцем)
було укладено договір № КО123 St.

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 договору,
замовник доручає, а виконавець
зобов'язується організувати роботи по
виготовленню та передачі у власність
ПВХ конструкцій за цінами виконавця.
Замовник зобов'язується оплатити і
прийняти готові вироби і роботу згідно
умов вказаного договору.

Пунктом 2.1 даного договору встановлена
вартість виробів - 7147 грн.

Згідно п.п. 3.2, 3.9 договору від 23.10.2013
року, виконавець після оплати
замовником вартості замовлення
зобов'язується передати у власність
замовника виготовлені вироби протягом
30 робочих днів.

Зобов'язання виконавця за даним
договором вважаються виконаними після
підписання замовником акту
прийому-передачі виробів.

Позивачем не заперечується та
обставина, що на виконання умов
вищезазначеного договору,
відповідачем було доставлено на її
адресу ПВХ конструкції - 5 вікон.

Сторонами не було підписано згідно п. 3.9
договору акт, який би свідчив про
прийняття замовником робіт по
договору. Вказане позивач пояснює тим,
що відповідачем не було виконано в
повному обсязі умови договору.

В умовах договору від 23.10.2013 року,
укладеного між ОСОБА_1 та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, сторони не
визначили, який саме вигляд, розмір,
фурнітуру матимуть конструкції,
замовлені ОСОБА_1 Замовлення № 2 від
25.11.2013 року не містить підписів сторін
та не завірено печаткою виконавця.

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи № П-90
від 04.06.2014 року, вбачається, що
відповідають замовленню № 2 від 25.11.2013
року геометричні розміри доставлених
ОСОБА_1 фізичною особою підприємцем
ОСОБА_2 на виконання умов договору від
23.10.2013 року вікна з ПВХ №1, 2, 3, але не
відповідають геометричним розмірам
віконних отворів на балконі АДРЕСА_1.
Оскільки недоліком являється
невідповідність геометричних розмірів
доставлених ОСОБА_1 фізичною особою
підприємцем ОСОБА_2 на виконання умов
договору від 23.10.2013 року вікон з ПВХ №1,
2, 3 з геометричним розмірам віконних
отворів на балконі АДРЕСА_1, це
унеможливлює встановлення цих не
змонтованих конструкцій у відповідні
віконні отвори на балконі. Необхідно
замінити вікна з ПВХ № 1,2,3 або
повернути замовнику загальну вартість
цих віконних блоків у сумі 4240,69 грн.

Вартість віконних блоків № 1, 2, 3
визначена у замовленні № 2 від 25.11.2013
року становить 1752,80 грн., 1698,42 грн., 789,47
грн. відповідно.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом, а згідно ч.1
ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних або юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно п.п.1,3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК
України. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем в порушення вимог ч. 1 ст. 60
ЦПК України, не наведено доказів на
спростування спричинення позивачу
матеріальної шкоди з її вини.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про
захист прав споживачів», споживач при
виявленні недоліків чи фальсифікації
товару протягом гарантійного терміну в
порядку та строки, встановлені
законодавством, і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника:
безоплатного усунення недоліків
товару або відшкодування витрат на їх
виправлення споживачем чи третьою
особою; заміни на товар аналогічної
марки (моделі, артикулу, модифікації)
належної якості; відповідного
зменшення його купівельної ціни;
заміни на такий же товар іншої марки
(моделі, артикулу, модифікації) з
відповідним перерахуванням
купівельної ціни; розірвання договору
та відшкодування збитків, яких він
зазнав.

З огляду на вказані обставини, суд
приходить до висновку, що у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
умов договору від 23.10.2013 року позивачу
спричинено матеріальну шкоду в розмірі
4240,69 грн.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення
неустойки, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання. Сплата
неустойки є правовим наслідком у разі
порушення зобов'язання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК
України).

Пунктом 4.2 договору від 23.10.2013
визначено, що в разі невиконання
виконавцем пункту 3.2 договору,
виконавець зобов'язаний виплатити
неустойку в розмірі 0,1% від вартості
даного договору за кожен день
прострочки.

Враховуючи те, що відповідачем не було
виконано належним чином п. 3.2 договору
від 23.10.2013 року, суд вважає за необхідне
задовольнити вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача
неустойку в розмірі 288,32 грн. Вказана
сума неустойки підтверджується
розрахунком наданим позивачем на
підтвердження позовних вимог, який суд
вважає належним та допустимим доказом.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідача на користь
позивача судові витрати, пов'язані із
проведенням судової експертизи в сумі
1320 грн., що підтверджується квитанцією
до прибуткового касового ордеру № 335
від 26.05.2014 року та на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
коштів - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 кошти в
сумі 4529 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові
витрати, пов'язані із проведенням
судової експертизи в сумі 1320 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір
в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд
міста Кременчука шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: