У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2014
м.
Ужгород

Суддя судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області Бондаренко Ю.О.,
розглянувши клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юридична
фірма - МС» в особі директора Шубелка
Любов Василівни про заборону вчиняти
певні дії по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Ужгородської міської ради
Закарпатської області про визнання
права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 23
грудня 2013 року позовну заяву ОСОБА_2 до
Ужгородської міської ради та
Виконавчого комітету Ужгородської
міської ради про визнання права
власності - задоволено. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на торгову
будівлю під поз.№1 загальною площею 18,8
м.кв., що знаходиться по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням першої
інстанції директор Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юридична
фірма - МС» Шубелка Л.В. подала
апеляційну скаргу, якою просить
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Крім того, апелянт подав клопотання,
яким просить заборонити ОСОБА_2 та
Ужгородській міській раді виконувати
будь-які дії щодо виділення земельної
ділянки під торговою будівлею під поз.
№?3 загальною площею 0,0050 га., що
знаходиться по АДРЕСА_1 на час розгляду
справи у суді (а.с.33-35).

Вимоги апелянта мотивовані тим, що на
території земельної ділянки
знаходилась бетонна площадка ТОВ
«Юридична фірма - МС» із торговими
павільйонами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується
клопотання, колегія суддів вважає, що
клопотання не підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, що визначено в
ч.3 ст.151 ЦПК України, та на що звернув
увагу Пленум Верховного Суду України, у
пункті 1, постанови №9 від 22 грудня 2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову».

Відповідно до п.2 ч.1 та ч.3 ст.152 ЦПК
України позов забезпечується
забороною вчиняти певні дії. Види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Згідно роз'яснень, що містяться у п.4
постанови Пленуму Верховного Суду
України за №9 від 22 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», суддя (суд)
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовними вимогами.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.
Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Таким чином, заходи забезпечення
позову застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду і повинні вживатися у разі
необхідності.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ
«Юридична фірма - МС» просить відмовити
ОСОБА_2 в задоволенні позову про
визнання за нею право власності на
торгову будівлю, що знаходиться по
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на
території зазначеної земельної
ділянки знаходиться бетонна площадка
ТОВ «Юридична фірма - МС» із торговими
павільйонами.

Однак, доказів того, що ОСОБА_2 чи
Ужгородська міська рада вчиняє дії, які
в подальшому можуть утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду у цій справі, апелянтом не надано.
Інших доводів, які б мали правове
значення для вирішення справи, в
апеляційній скарзі немає.

З матеріалів справи не вбачається, що
між сторонами дійсно виник спір про
одну і ту ж саму земельну ділянку, так
як в клопотанні про забезпечення
зазначено про земельну ділянку під
торговою будівлею під поз. №3 загальною
площею 0,0050 га., а в рішенні
Ужгородського міськрайонного суду від
23 грудня 2013 року про земельну ділянку
під поз. №1 загальною площею 18,8 м.кв. по
АДРЕСА_1.

На підставі наведеного та керуючись ч.1
ст.152, ст.ст.209, 303, 307, 313, 315 ЦПК України,
суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юридична
фірма - МС» в особі директора Шубелка
Любов Василівни про заборону вчиняти
певні дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Суддя
Бондаренко Ю.О.