Справа № 182/3638/14-ц
Провадження № 6/0182/343/2014
У Х В А Л А

Іменем України

22.05.2014
року

м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
-          судді Шестакової З.С.

при секретарі:
Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нікополі подання
державного виконавця відділу ДВС
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України, суд

встановив:

На адресу Нікопольського
міськрайонного суду надійшло подання
державного виконавця відділу ДВС
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 для
вирішення питання про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України.

Свої вимоги мотивує тим, що на
виконанні держаного виконавця
відділу ДВС Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження на
підставі виконавчого листа № 2-10658
виданого 18 жовтня 2004 року
Нікопольським міськрайонним судом
Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
доньки Анастасії у розмірі 1/4 частини
заробітку, щомісячно.

Боржник рішення суду добровільно не
виконує, кошти на утримання дитини не
сплачує.

У лютому 2006 року ОСОБА_3 звільнився з
підприємства, де з його заробітної
плати відраховувались аліменти
протягом 2004-2006 років.

Відомості щодо його працевлаштування
відсутні, допомогу у центрі зайнятості,
а також доходи у вигляді пенсії, інших
видів доходів, з якого можливо провести
утримання відсутні.

Тому, державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 просить суд
тимчасово обмежити у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
виконання ним аліментних зобов'язань.

Суд, розглянувши подання, дослідивши
матеріали справи, дійшов наступного
висновку.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» встановлено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань.

Тому, підставою для тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України є доведений факт навмисного
ухилення від виконання обов'язків за
рішенням суду. Саме невиконання
рішення суду через відсутність доходу,
майна на яке може бути звернено
стягнення не свідчить про навмисне
ухилення та не є достатнім для
обмеження у праві виїзду за межі
України.

Як було встановлено, на виконанні
держаного виконавця відділу ДВС
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження на підставі
виконавчого листа № 2-10658 виданого 18
жовтня 2004 року Нікопольським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області про стягнення з ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 аліменти
на утримання доньки Анастасії у
розмірі 1/4 частини заробітку,
щомісячно, що підтверджується
постановою про відкриття виконавчого
провадження від 22 жовтня 2004 року.

Однак на даний час, ОСОБА_3 рішення суду
добровільно не виконує, кошти на
утримання дитини не сплачує.

У лютому 2006 року ОСОБА_3 звільнився з
підприємства, де з його заробітної
плати відраховувались аліменти
протягом 2004-2006 років.

Відповідно до розрахунку
заборгованості по аліментам, станом на
22 квітня 2014 року, заборгованість ОСОБА_3
становить 52 027 грн. 29 коп.

Також, під час проведення виконавчих
дій, державним виконавцем було
встановлено, що відомості щодо
працевлаштування боржника відсутні,
пенсію та допомогу в центрі зайнятості
не отримує, нерухоме майно та
автотранспортні засоби за ОСОБА_3 не
зареєстровано.

Дослідивши матеріали подання, суд
дійшов висновку, що державним
виконавцем не доведено факт навмисного
ухилення від виконання рішення суду, а
відсутність доходу або майна на яке
можна звернути стягнення, не свідчить
про навмисне ухилення та не є достатнім
для обмеження у праві виїзду за межі
України, тому подання задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
і в'їзду в Україну громадян України»,
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця відділу ДВС
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, 06
грудня 1978, року народження у праві
виїзду за межі України.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_4