АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1468/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 52,53 Савранський О.
А. Доповідач в апеляційній інстанції
Єльцов В. О. УХВАЛА
06 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЄльцов В. О.
суддівПальонний В. С. , Карпенко О. В. при
секретаріРибас юк О.С.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Черкаси
Корунь-Шевченківського комунального
підприємства «ТЕПЛОМЕРЕЖА» на рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 22 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_5 до
Корсунь-Шевченківського комунального
підприємства «ТЕПЛОМЕРЕЖА» за участю
третьої особои, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача директора
Корсунь-Шевченківського комунального
підприємства «ТЕПЛОМЕРЕЖА» Позднякова
Андрія Олександровича про поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
Корсунь-Шевченківського КП
«ТЕПЛОМЕРЕЖА» про поновлення на
роботі. Стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та моральної
Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що
працював у відповідача на посаді
теплотехніка. На підставі п.1 ст. 40 КЗпП
України 01 лютого 2014 року був звільнений
з роботи у зв'язку з скороченням штату.
Звільнення відбулося без наявності
змін в організації виробництва і праці,
посилання в наказі №85-к від 25 листопада
2013 року «Про скорочення чисельності
працівників» на зменшення обсягів
виробництва, зменшення опалювальних
площ є формальним, за період роботи
позивача ці показники змінилися не
суттєво. Крім того, при його звільненні
відповідачем йому не було
запропоновано іншу роботу, незважаючи
на те, що у відповідача була вакантною
посада слюсаря. Письмове подання
відповідача про надання згоди на його
звільнення до профспілкового комітету
було розглянуто профкомом без його
особистої участі. Крім того вважає
порушеним передбачений ст. 43 КЗпП
України місячний строк розірвання
трудового договору, який був
розірваний пізніше як через місяць з
дня одержання згоди профспілкового
комітету. В результаті незаконного
звільнення з роботи йому завдано
моральної шкоди, так як він залишився
без роботи, втратив душевний спокій.
Рішенням Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
22 квітня 2014 року позовні вимоги було
частково задоволено. Визнано
незаконним та скасувано наказ
директора Корсунь-Шевченківського КП
«ТЕПЛОМЕРЕЖА» Позднякова А.О. №6-К від 27
січня 2014 року про звільнення ОСОБА_5 із
посади теплотехніка підприємства з 01
лютого 2014 року у зв'язку з скороченням
штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_5 на посаді
теплотехніка Корсунь-Шевченківського
КП «ТЕПЛОМЕРЕЖА». Стягнуто з КП
«ТЕПЛОМЕРЕЖА» на користь ОСОБА_5
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 02 лютого 2014 року по час
винесення судом рішення 22 квітня 2014
року в розмірі 3717,90 грн., завдану
моральну шкоду в сумі 500,00 грн., понесені
судові витрати по оплаті судового
збору в сумі 121,80 грн. та на правову
допомогу в сумі 1000 грн.. Рішення суду в
частині поновлення на роботі незаконно
звільненого працівника та в частині
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в межах одного
місяця в сумі 2386, 00 грн. допущено
негайному виконанню.

В апеляційній скарзі
Корсунь-Шевченківське КП
«ТЕПЛОМЕРЕЖА» просить рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 22 квітня 2014
року скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта Литвин Н.П. про
задоволення апеляційних вимог,
представника позивача ОСОБА_5 про
безпідставність апеляційних вимог,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Розглядаючи спірні правовідносини між
сторонами, суд першої інстанції повно
і всебічно дослідив та оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу правовідносин і закон, який їх
регулює, та ухвалив правильне по суті
рішення з дотриманням вимог
матеріального і процесуального права.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Так, місцевим судом було встановлено,
що згідно наказу директора КП
«ТЕПЛОМЕРЕЖА» №42- к від 01 грудня 2010
року позивача було прийнято на роботу
на посаду теплотехніка. Наказом
директора КП «ТЕПЛОМЕРЕЖА» № 85-к від 25
листопада 2013 року в зв'язку із
зменшенням обсягів виробництва та
зменшення опалювальних площ наказано
скоротити з 01 лютого 2014 року посаду
теплотехніка та попереджено позивача
про наступне звільнення.

Відповідно до п. 1 ч. І ст. 40 КЗпП України
передбачено, що трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Директор КП «ТЕПЛОМЕРЕЖА» 26 листопада
2013 року про розгляд питання про дане
скорочення письмово звернувся до
профкому підприємства. Згідно
протоколу №10 від 06 грудня 2013 року
засідання профкому по розгляду цього
подання було перенесено в зв'язку із
неявкою позивача. Згідно протоколу №25
засідання профкому від 25 грудня 2013 року
профком при повторній неявці на
засідання позивача надав згоду на
звільнення позивача з роботи.

Наказом директора КП «ТЕПЛОМЕРЕЖА»
№6-К від 27 січня 2014 року у зв'язку з
скороченням штату на підставі п.1 ст. 40
КЗпП України позивача було звільнено з
роботи.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.02.1992
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» (із змінами), розглядаючи
трудові спори, пов'язані зі звільненням
за п.1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані
з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали
місце зміни в організації виробництва
і праці, зокрема, ліквідація,
реорганізація або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників, чи додержано власником
або уповноваженим ним органом норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є докази
щодо змін в організації виробництва і
праці, про те, що працівник відмовився
від переведення на іншу роботу або що
власник або уповноважений ним орган не
мав можливості перевести працівника з
його згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Місцевим судом було встановлено, що
звільнення позивача відбулося з
порушенням вимог трудового
законодавства. Згідно Статуту КП
«Тепломережа», Підприємство належить
до комунальної власності
територіальної громади міста
Корсуня-Шевченківського і
підпорядковане Засновнику - міській
раді. Директор Підприємства самостійно
вирішує питання діяльності
Підприємства, крім тих, що віднесені
цим Статутом до компетенції Засновника
(п.7.3). До виключної компетенції
Засновника належить затвердження
сесією Корсунь-Шевченківської міської
ради штатного розпису Підприємства
(п.11.2.11). Директор Підприємства подає на
затвердження сесії
Корсунь-Шевченківської міської ради
штатний розпис Підприємства,
розроблений згідно Типових норм
чисельності працюючих на
підприємствах комунальної
теплоенергетики (п.7.4.7).

Згідно змін в штатному розкладі ІТР і
службовців, затверджених директором КП
«ТЕПЛОМЕРЕЖА» та погоджених головою
профкому з 03 лютого 2014 року із штатного
розкладу виведено одну посаду
теплотехніка.

Відповідно до положень Статуту КП
«ТЕПЛОМЕРЕЖА», питання затвердження
штатного розпису цього підприємства та
змін до нього належать до виключної
компетенції Корсунь-Шевченківської
міської ради.

Зміни до штатних розкладів на 2014 рік не
затверджені Засновником. Штатний
розклад на 2014 рік та зміни до нього
подані директором КП «ТЕПЛОМЕРЕЖА» на
розгляд сесії Корсунь-Шевченківської
міської ради, однак до цього часу
питання не розглянуто.

Після затвердження Засновником змін до
штатного розпису, керівник
підприємства видає наказ про внесення
таких змін до штатного розпису, що має
відображати обґрунтування внесення
змін і містити їх формулювання. Крім
того, у відповідності до вимог ст. 49-2
КЗпП, дата виведення посади
(скорочення) має бути такою, щоб
підприємство мало змогу не пізніше ніж
за два місяці попередити працівників,
яких стосуються зміни. Порушивши
вимоги Статуту відповідач провів
скорочення посади теплотехніка з 01
лютого 2014 при не затвердженому
Засновником ні штатного розкладу на 2014
рік, ні змін до нього.

Крім того, як було встановлено судом
першої інстанції, відповідачем не було
запропоновано позивачу іншу роботу, як
цього вимагає ст.ст. 40, 49-2 КЗпП України
враховуючи, що на той час у нього була
вакантною посада слюсаря з
обслуговування теплових мереж і
позивач згідно посвідчення №11 про
перевірку знань з питань охорони праці
володіє спеціальністю слюсаря.

Статтею 49-2 КЗпП України визначено, що
роботодавець одночасно з
попередженням про наступне
вивільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
пропонує працівникові іншу роботу.
Відповідачем ні одночасно з
попередженням про наступне
вивільнення, ні пізніше до дня
звільнення позивача інша робота ОСОБА_5
не пропонувалася.

Статтею 235 КЗпП України при винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи, але не більш як за
один рік.

Обчислюючи середньоденну заробітну
плату позивача місцевий суд керувався
Порядком обчислення середньої
заробітної плати, затвердженим
Постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100.
Звільнення мало місце 01 лютого 2014 року,
тому для обчислення середнього
заробітку позивача враховується його
заробітна плата за останні два місяці
роботи, що передували звільненню.

Судом першої інстанції було вірно
вирахувано, що з врахуванням кількості
робочих днів, які мають бути оплачені
за середнім заробітком за період з дня
звільнення позивача по день ухвалення
судового рішення 22 квітня 2014 року (55
днів) та середньоденної заробітної
плати позивача стягненню підлягає
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 6103,90 грн. (110,98 грн.х 55
днів), оскільки позивачем була отримана
вихідна допомога в розмірі 2386,90 грн. її
необхідно вирахувати. Таким чином,
стягненню підлягає сума в 3717, 90 грн.. В
порядку негайного виконання, з цієї
суми, стягненню з відповідача на
користь позивача підлягав
середньомісячний заробіток в сумі 2386, 00
грн..

Статтею 237-1 КЗпП України відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
проводиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Оскільки, діями відповідача, а саме
незаконним звільненням позивача з
роботи були порушені трудові права
останнього, це призвело до моральних
переживань, вимагало від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя. Місцевий суд врахувавши
засади розумності, виваженості та
справедливості, врахувавши характер та
обсяг моральних страждань позивача,
істотність вимушених змін у його
життєвих і трудових стосунках,
тривалість моральних страждань, і
прийшов до вірного висновку про
стягнення з відповідача 500 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

А тому, вірно встановивши факти і
відповідно їм правовідносини,
постановивши рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, суд першої інстанції ухвалив
правильне та справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги ретельно
перевірені судом апеляційної
інстанції і є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
Корунь-Шевченківського комунального
підприємства «ТЕПЛОМЕРЕЖА» -
відхилити.

Рішення Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
22 квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до Корсунь-Шевченківського
комунального підприємства
«ТЕПЛОМЕРЕЖА» за участю третьої
особои, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідача директора
Корсунь-Шевченківського комунального
підприємства «ТЕПЛОМЕРЕЖА» Позднякова
Андрія Олександровича про поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :