АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/8312/13-ц 22-ц/774/1189/К/14
Провадження № 22-ц/774/1189/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 201/8312/13-ц
інстанції - Літвіненко Н.А.
Доповідач - Ляховська І.Є.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю - представника позивача
Бродька Анатолія Івановича,

відповідача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на заочне рішення Дзержинського
районного суду м.Кривого Рогу від 24
лютого 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - Банк)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначив, що
відповідно до укладеного 26.02.2008 року
між ним та відповідачем кредитно-
заставного договору №
DN81АR100030093,відповідач отримав кредит у
розмірі 48920,50 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 9,60 %
річних на термін 12 місяців . У зв'язку
з неналежним виконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань, утворилась
заборгованість, розмір якої станом на
01.10.2013 року складає 128 477,11 грн., та яку,
разом із судовими витратами в сумі 1284, 77
грн., позивач просив стягнути з
відповідача.

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м.Кривого Рогу від 24
лютого 2014 року позовні вимоги Банку
задоволено, з ОСОБА_3 на користь Банку
стягнуто заборгованість по кредитному
договору в сумі 128 477 грн. 11 коп. та
судовий збір у розмірі 1284 грн. 77 коп.

Ухвалою від 28 березня 2014 року заява
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення
залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить
питання про скасування рішення суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, на його думку, суд не перевірив
розмір та порядок утворення
заборгованості, не звернув увагу на те,
що про час та місце розгляду справи він
не був повідомлений, що позбавило його
можливості подати до суду зустрічний
позов та повідомити суд про
неправомірне стягнення заборгованості
згідно розрахунку позивача, який
здійснений за процентною ставкою,
підвищення якої визнано Жовтневим
районним судом м.Дніпропетровська
недійсним. Вважає, що правовідносини з
позивачем припинені згідно отриманого
листа від 20 липня 2011 року, яким позивач
повідомив про розірвання з ним
кредитного договору з 03 серпня 2011 року.
Крім того, просить застосувати позовну
давність щодо стягнення з нього пені,
оскільки розмір пені 70665,12 грн. значно
перевищує суму основного боргу.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.02.2008 року між
Банком та відповідачем укладено
кредитний договір № DN81АR100030093,
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 48920,50 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 9,60 % річних на термін 12
місяців. Відповідач умови договору
належним чином не виконував, плату за
кредит своєчасно не повертав, у зв'язку
з чим станом на 01.10.2013 року виникла
заборгованість в сумі 128 477,11 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та
стягуючи з відповідача на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором в сумі 128 477,11 грн., суд першої
інстанції виходив з доведеності факту
невиконання боржником своїх
зобов'язань за кредитним договором та
розміру заборгованості.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду частково, з огляду
на наступне.

Відповідно до положень ст.. 224 ЦПК
України однією з умов проведення
заочного розгляду справи є, зокрема,
належне повідомлення відповідача про
час та місце судового засідання.

Відмовляючи відповідачу в перегляді
заочного рішення, суд зазначив в ухвалі
від 28 березня 2014 року про те, що ОСОБА_3
був належним чином повідомлений про
розгляд справи шляхом оголошення через
газету.

При цьому, суд залишив поза увагою, що
згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України через
оголошення у пресі в суд викликається
відповідач, зареєстроване місце
проживання (перебування),
місцезнаходження чи місце роботи якого
невідоме.

Між тим, із матеріалів справи
вбачається, що місце проживання
відповідача зареєстровано за адресою:
АДРЕСА_1, тому його належало
повідомляти про розгляд справи в
порядку, визначеному частиною п'ятою
статті 74 ЦПК України - судовою
повісткою за адресою її місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку.

У зв'язку з цим висновок суду про
належне повідомлення відповідача про
розгляд справи є неправильним.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 не
з'явився в судове засідання з поважних
причин через його неповідомлення про
розгляд справи, заочне рішення
підлягає скасуванню з ухваленням у
справі нового рішення, оскільки, на
думку колегії суддів, докази, на які
посилається ОСОБА_3, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із
правильності розрахунків позивача та
вважав, що заборгованість за
договором станом на 01 жовтня 2013 року
складає 128477,11 грн., з яких: 40582,47 грн. -
заборгованість за кредитом; 5736,87 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 5136,60 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 70665,12 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до договору: 250 грн. -
фіксована частина та 6106,05 грн. -
процентна складова.

Між тим, суд першої інстанції не
врахував, що позивач листом від 20 липня
2011 року повідомив ОСОБА_3 про
одностороннє розірвання договору
згідно ст. 651 ЦК України з 03 серпня 2011
року, у зв'язку з чим висновок суду щодо
необхідності стягнення заборгованості
позивача станом на 01 жовтня 2013 року є
неправильним.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги ОСОБА_3 частково заслуговують на
увагу, оскільки сума заборгованості за
кредитним договором повинна бути
розрахована станом на 03 серпня 2011 року
та становить 64392,65 грн. і складається з:
40582,47 грн. - заборгованості за кредитом,
5736,87грн. - заборгованості по процентам
за користування кредитом, 4892 грн. -
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 9876,90грн. - пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафів: 250 грн. - фіксована частина,
3054,41 - процентна складова.

Проте, інші доводи апеляційної
скарги не містять підстав для їх
задоволення.

Так, посилання ОСОБА_3 на
неправомірне стягнення заборгованості
за розрахунком позивача, в якому
підвищена процентна ставка визнана
недійсною рішенням Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська,
спростовуються наявним у справі
розрахунком, згідно якого розмір
заборгованості розрахований з
урахуванням поточної процентної
ставки, вказаною у кредитному договорі,
- 9,6% річних, тобто за тою, про яку
сторони домовлялись при укладанні
кредитного договору.

Заява ОСОБА_3 про застосування
позовної давності не може бути
застосована, оскільки відповідно до п.
14.11 кредитного договору при його
укладанні сторони встановили строки
позовної давності за вимогами про
стягнення Кредиту, винагороди та
процентів за користування Кредитом,
неустойки у 5 (п'ять) років, у межах яких
Банк звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, пеня, яка підлягає
стягненню з відповідача станом на 03
серпня 2011 року у розмірі 9876,90 грн., не
перевищує суму основного боргу, тому
підстави для зменшення пені відсутні.

Що стосується доводів
відповідача щодо порушення його права
на пред'явлення зустрічного позову, то
він не позбавлений можливості заявити
свої позовні вимоги у загальному
порядку.

Оскільки висновки суду частково
не відповідають обставинам справи,
рішення суду необхідно змінити
відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, зменшивши розмір стягнутої з
відповідача на користь позивача суми
заборгованості за кредитним договором
№ DN81АR100030093 від 26.02.2008 року з 128477,11 грн.
до 64392,65 грн., а також зменшивши розмір
судового збору з 1284,77 грн. до 643,93 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 309,
313, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Заочне рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 24
лютого 2014 року змінити, зменшивши
розмір заборгованості по кредитному
договору, стягнутої з ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк", з 128477(сто двадцять вісім
тисячі чотириста сімдесят сім) грн.11
коп. до 64392 ( шістдесят чотири тисячі
триста дев'яносто дві) грн. 65 коп., а
також судового збору з 1284 (одна тисяча
двісті вісімдесят чотири) грн. 77 коп. до
643 (шістсот сорок три) грн. 93 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:
І.Є.Ляховська

Судді:
А.П.Барильська

Л.В.Михайлів