Справа № 459/1092/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року Червоноградський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Грабовського В.В.,

участю: секретаря судових засідань
Черник Т.І.,

позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Червонограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про визнання права приватної
власності на 1/2 частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом, у якому
просить визнати за ним право приватної
власності на 1/2 частину квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 60,7 кв.м. На
обгрунтування позову послався на те,
що, перебуваючи у шлюбі з відповідачем,
остання за його згодою придбала у
власність спірну квартиру, тому така на
підставі статті 368 ЦК України є
спільною сумісною власністю подружжя.

У судовому засіданні позивач
вимоги підтримав та пояснив, що на
даний час немає де жити, проживає
тимчасово на дачі. Визнав, що він був у
нотаріуса, де підписав заяву, згідно з
якою підтвердив, що гроші, за які його
дружина купує спірну квартиру,
належать їй на праві спільної сумісної
власності, проте в обмін на придбання
відповідачем йому іншої квартири.
Проте відповідач свого обов'язку не
виконала.

Представник відповідача у
судовому засіданні позов не визнала.
Пояснила, що позивач підписав у
нотаріуса заяву, згідно з якою спірна
квартира придбана за власні кошти
відповідача, а тому така не є спільною
сумісною власністю подружжя. Просить у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, з'ясувавши
обставини справи, суд дійшов висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог з огляду на таке.

Установлено, що шлюб між
сторонами у справі був зареєстрований
06.10.1974 року, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 162185 (а.с.
5).

З копії заяви ОСОБА_2, посвідченої
21.11.2011 року приватним нотаріусом
Червоноградського міського
нотаріального округу, видно, що ОСОБА_2
цією заявою підтвердив, що гроші, за які
його дружина ОСОБА_4 купляє квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не є
предметом спільної сумісної власності
подружжя, а є її особистою власністю, та
вказана квартира також буде її
особистою власністю, оскільки вона
буде куплена за її особисті кошти (а.с.
19).

Відповідно до копії нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
квартири від 22.11.2011 року, ОСОБА_4
придбала у ОСОБА_5 квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно з витягом про державну
реєстрацію прав КП ЛОР
«Червоноградське МБТІ» від 24.02.2012 року,
квартира АДРЕСА_1 є приватною власністю
ОСОБА_4

Рішенням Червоноградського
міського суду Львівської області від
21.05.2012 року шлюб між сторонами у справі
розірвано (а.с. 6).

За загальними правилами,
установленими у ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є обєктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Водночас відповідно до п. 3 ч. 1 ст.
57 СК України особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але за
кошти, які належали їй, йому особисто.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач набула у власність спірну
квартиру за час шлюбу за кошти, які
належали їй особисто, у зв'язку з чим
суд дійшов висновку про належність
цієї квартири відповідачеві на праві
особистої приватної власності, що
виключає поширення щодо цієї квартири
режиму спільної сумісної власності
подружжя, а тому позов задоволенню не
підлягає.

Твердження позивача про
невиконання відповідачем перед ним
свого зобов'язання щодо придбання йому
житла в обмін на визнання ним
належності відповідачеві на праві
особистої власності коштів для
придбання квартири не беруться судом
до уваги, оскільки не стосуються
предмета спору.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В. В. Грабовський

Повний текст рішення виготовлено
07.07.2014 року.