Справа № 342/472/14-ц
Провадження № 2/342/335/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк
Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Ясеневопільнівської сільської ради
(третя особа: реєстраційний відділ
Городенківського районного управління
юстиції) про визнання права власності
на половину житлового будинку та
господарських будівель,

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2, Ясеневопільнівської сільської
ради, третьої особи - реєстраційної
служби Городенківського районного
управління юстиції, в якому просить
визнати за нею право власності на
половину житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходяться по АДРЕСА_1. Позовні
вимоги мотивувала тим, що вона з
відповідачем зареєструвала шлюб в 1973
році. Спільно проживали в АДРЕСА_1, від
шлюбу мають двох дочок. Рішенням
виконкому Ясеневопільнівської
сільської ради від 10.04.1975 року ОСОБА_2
виділено 0,06 га земельної ділянки для
будівництва житлового будинку з
господарськими будівлями і дано
дозвіл на будівництво по АДРЕСА_1. На
відведеній земельній ділянці
побудували житловий будинок з
господарськими будівлями, вартість
яких на даний час складає 115154 грн.
Будинок зареєстрований у виконкомі
сільської ради, новому двору присвоєно
погосподарський номер, але свідоцтво
про право власності на будинок не
видавалось. Двір був робітничим.
Позивачка проживає в будинку постійно.
Будинок є спільним майном позивачки та
відповідача ОСОБА_2 Поділитись
будинком неможливо, так як немає
свідоцтва про право власності на нього.
Відповідач тривалий час проживає за
межами області і не бажає оформляти
право власності на житловий будинок.
Зареєструвати житловий будинок за
позивачкою реєстраційна служба
управління юстиції не може, так як
позивачка не є забудовником. Тому
позивачка звернулась в суд з позовом і
просить визнати за нею власність на
половину житлового будинку.

В судовому засіданні позивачка
позов підтримала з наведених в ньому
підстав. Суду пояснила, що перебуваючи
в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2,
проводили будівництво житлового
будинку на новій земельній ділянці по
АДРЕСА_1, яка була виділена сільською
радою для будівництва, документи були
оформлені на прізвище чоловіка. В
наступному назва вулиці була змінена з
АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1. В будівництві їй
допомагав брат. Відповідач ОСОБА_2
протягом 20 років не проживає в
АДРЕСА_1, він тривалий час проживає в
АДРЕСА_2. Шлюб між нею та ОСОБА_2
розірваний в 1997 році. При розірвані
шлюбу їй було присвоєне дошлюбне
прізвище ОСОБА_1. Після одруження з
ОСОБА_3 вона змінила своє прізвище
ОСОБА_1 на ОСОБА_1. В даний час в будинку
по АДРЕСА_1 зареєстрована
позивачка, відповідач ОСОБА_2, їх дочка
ОСОБА_5, онука ОСОБА_6, правнук ОСОБА_7. В
зв'язку з тим, що відсутні документи про
власність на будинок, позивачка
позбавлена можливості зареєструвати в
належному їй будинку свого онука
ОСОБА_8, який вибув з цього житлового
будинку на навчання в м. Чернівці.

Відповідач ОСОБА_2, який без реєстрації
проживає в АДРЕСА_2 в судове засідання
не з'явився. До суду поступила його
заява, в якій він зазначає, що з позовом
не згідний, просить «відклонити»,
вимагає від позивачки сплати в його
користь половини вартості будинку, а
саме 57577 грн., та вказує, що у випадку
несплати зазначеної суми в термін три
місяці він буде змушений продати хату.

Ясеневопільнівська сільська рада
повідомила суд, що не має заперечень
щодо задоволення позовних вимог,
просить розгляд справи проводити у
відсутності їх представника.

Третя особа - реєстраційна служба
Городенківського районного управління
юстиції подала суду заяву про розгляд
справи за позовом ОСОБА_1 про
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами у їх відсутності, не
заперечує щодо задоволення позову.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши
матеріали справи, прийшов до
наступного.

З копії свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_1, виданого 06.06.1997 р. встановлено,
що позивачка змінила прізвище ОСОБА_1
на ОСОБА_1. З паспорта позивачки серії
НОМЕР_2, виданого 20.09.1997 р., встановлено,
що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилась
в с. Серафинці, з 07.05.1981 р., прописана в с.
Ясенів-Пільний. Копією свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_3,
виданого 28 вересня 2010 р., стверджено, що
20.02.1997 р. було зареєстроване розірвання
шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_1, якій після
розірвання шлюбу присвоєне прізвище
ОСОБА_1.

Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі,
подружжя здійснювало будівництво
житлового будинку по АДРЕСА_1. Архівним
витягом з протоколу № 8 засідання
виконавчого комітету
Ясенів-Пільнівської сільської ради
депутатів трудящих Городенківського
району від 10 квітня 1975 р., виданим
державним архівом Івано-Франківської
області, стверджено, що за результатами
розгляду заяви ОСОБА_2 про виділення 0,06
земельної ділянки по АДРЕСА_1 по
сусідству з ОСОБА_4, було вирішено
просити виконком Городенківської
районної ради депутатів трудящих дати
дозвіл на будівництво індивідуальних
жилих будинків.

Про те, що будинок по АДРЕСА_1
споруджений станом на 1991 р., свідчить
виписка № 511 від 03.12.2013 р. із
погосподарських книг
Ясеневопільнівської сільської ради. З
технічного паспорта на житловий
будинок, розташований по АДРЕСА_1,
встановлено, що житловий будинок
збудований в 1978 р., інші господарські
будівлі збудовані - з 1978 р. по 1980 р.,
інвентаризаційна вартість об'єктів
115154 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004
р.) визначено: якщо цивільні відносини
виникли раніше і регулювались актом
цивільного законодавства, який втратив
чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав і
обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

Згідно з нормами ст. 22 КпШС України 1969
р., який діяв в час, коли позивачка
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
перебували в шлюбі, - майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Подружжя користується рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку. У
відповідності з вимогами ст.68
Сімейного кодексу України, який набрав
чинності 01.01.2004 р., розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.
Згідно ст. 70 СК України - у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

На час розгляду справи свідоцтво про
право власності на житловий будинок
по АДРЕСА_1, - відсутнє. Про те, що у
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно відсутні відомості про об'єкт
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою по АДРЕСА_1 свідчать
Інформаційні довідки № 21014274, №2013767,
видані Реєстраційною службою
Городенківського районного управління
юстиції 28.04.2014 р.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок", право
власності на жилий будинок, збудований
громадянином на відведеній в
установленому порядку земельній
ділянці і прийнятий в експлуатацію,
виникає з часу його реєстрації у
виконкомі місцевої ради.

Про те, що будинок зареєстрований у
сільській раді і що в господарстві по
АДРЕСА_1) сім'я користується земельною
ділянкою площею 0,25 га для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
свідчить виписка № 511 від 03.12.2013 р. із
погосподарських книг з 1991 р., видана
Ясеневопільнівською сільською радою.

Судом не встановлено наявності між
колишнім подружжям домовленості чи
шлюбного договору, тому їх частки в
житловому будинку та господарських
будівлях і спорудах по АДРЕСА_1 є
рівними.

Позивачка як власник володіє та
користується житловим будинком по
АДРЕСА_1. Статтею 317 Цивільного кодексу
України визначено, що власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження майном. Згідно ст. 328
ЦК України право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України -
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності. Документ, який посвідчує
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходяться в АДРЕСА_1 відсутній.
Досліджені судом докази свідчать про
те, що позивачка правомірно набула
право власності на половину вказаного
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами, тому суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає до задоволення.

Оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь в справі,
тому суд не вирішує вимоги
відповідача, які він ставить до
позивачки в направленій в суд заяві
про невизнання ним позову.

На підставі наведеного, ст. ст. 22 КпШС
України 1969 р., ст. ст. 68, 70 СК України,
ст.ст. 5, 316, 317, 328, 392 ЦК України (2003 р.),
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш
И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Ничик Г.І.