Справа № 346/1610/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1253/2014
Головуючий у 1 інстанції Димашок В. П.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Горблянського Я.Д

суддів Ковалюка
Я.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: апелянта
ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Корницької сільської ради, ОСОБА_3,
треті особи на стороні відповідача -
приватний нотаріус Коломийського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
Управління Держземагенства у
Коломийському районі про усунення
перешкод у здійсненні права власності
на частину будинку, - за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Коломийського міськрайонного суду від
22 квітня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовними вимогами до Корницької
сільської ради, ОСОБА_3, треті особи на
стороні відповідача приватний
нотаріус Коломийського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
Управління Держкомзему у
Коломийському районі про
встановлення йому частки земельної
ділянки необхідної для виконання
рішення суду від 28.12.2007 року, визнання
незаконним Державного акту на право
власності на земельну ділянку №672999 від
09.11.2009 року та зобов'язання Корницької
сільської ради скасувати його,
зобов'язання управління
Держземагенства у Коломийському
районі скасувати запис в книзі записів
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 95. Позов мотивував тим,
що в нього виникли проблеми при
реалізації виконання рішення
Коломийського міськрайонного суду від
18.12.2007 року про реальний розподіл
будинковолодіння щодо отримання
свідоцтва на право власності на частку
будинковолодіння. Згідно висновку
експерта технічно обладнати вхід в
належну частину житлового будинку,
який знаходиться по АДРЕСА_1 є
неможливим в зв'язку з тим, що веранда,
яку слід добудувати для входу в належні
позивачу приміщення кухні буде
розташована на земельній ділянці
відповідачки. Також, при видачі
спірного державного акту Корницька
сільська рада проігнорувала тим
фактом, що на момент видачі державного
акту був дійсний Державний акт на право
приватної власності на землю від 13.03.2000
року позивача, межі земельної ділянки
не погоджено з суміжними
землекористувачами.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 22.04.2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Вважаючи рішення незаконним,
необґрунтованим, ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу.

На його думку порушення процесуального
права полягали зокрема в тому, що суд
відхилив клопотання про залучення до
участі в якості третьої особи
приватного нотаріуса ОСОБА_5, яка
здійснювала посвідчення договору
дарування будинку та спірної ділянки
між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, та про
призначення додаткової будівельної
експертизи.

Судом всупереч вимог законодавства не
досліджувалось чи є в позивача право на
розмір земельної ділянки по
обслуговуванню частини житлового
будинку, яка повинна визначатись з
урахуванням чинних нормативних
документів у галузі будівництва,
санітарних норм, правил тощо. Суд не
звернув вагу, що відповідачка
відчужила земельну ділянку під час дії
ухвали про забезпечення позову -
накладення арешту.

Суд проігнорував, що видача спірного
державного акту на землю порушила
право позивача на власність. Через
неправомірні дії відповідача він не
може користуватись належними йому
приміщеннями згідно рішення суду, в
будинку по АДРЕСА_1 на власний розсуд.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, оцінивши
зібрані докази, колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розподілити між
сторонами судові витрати; чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Даним вимогам законодавства
оскаржуване рішення відповідає.

Встановлено, що на підставі державного
акту по право приватної власності на
землю від 13.03.2000 року №005814, виданого на
підставі рішення Корницької сільської
ради ОСОБА_2 належала земельна ділянка
площею 0,1232 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 28.12.2007 року та додатковим
рішенням цього суду від 09.04.2008 року
здійснено розподіл будинковолодіння і
земельної ділянки площею 0,1232 га по
АДРЕСА_1 між колишнім подружжям ОСОБА_7
та ОСОБА_2 Зокрема зобов'язано ОСОБА_2
влаштувати бетонні сходи, тамбур перед
дверима 2,7. Ухвалою Коломийського
міськрайронного суду від 17.03.2009 року,
залишеною в силі ухвалою апеляційного
суду Івано-Франківської області від
02.06.2009 року, відмовлено у задоволенні
заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення та
додаткового рішення Коломийського
міськрайонного суду.

Таким чином, спірна земельна ділянка
визнана об'єктом спільної сумісної
власності подружжя та здійснено її
реальний розподіл.

На підставі рішення Коломийського
міськрайонного суду Корницькою
сільською радою 09.11.2009 року ОСОБА_3
видано державний акт серія ЯИ №672999 про
право власності на земельну ділянку
площею 0,0616 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1.

05.01.2010 року ОСОБА_7 подарувала своїй
матері ОСОБА_3 свою частину
будинковолодіння, визначеному
рішенням суду, в розмірі 49/100 частки з
відповідною часткою господарських
будівель та споруд номер АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0616 га. на
підставі укладених договорів
дарування, посвідчених нотаріусом
Коломийського міського нотаріального
округу ОСОБА_4

Згідно з витягів з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності спірна
земельна ділянка та частина
будинковолодіння по АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_6 на підставі договорів дарування
від 08.04.2014 року, посвідченого приватним
нотаріусом Коломийського районного
нотаріального округу ОСОБА_5

Позовні вимоги мотивовані тим, що
згідно висновку будівельно-технічного
дослідження Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 15.01.2009 року технічно
обладнати вхід в належну частину
житлового будинку по АДРЕСА_1 згідно
рішення та додаткового рішення
Коломийського міськрайонного суду
неможливо в зв'язку з тим, що веранда,
яку запропоновано добудувати для входу
в належні ОСОБА_2 приміщення кухні буде
розташована на земельній ділянці
ОСОБА_7 та через те, що на зовнішній
стіні будинку проходить трубопровід
системи газопостачання. При
рецензуванні висновку
судово-будівельно-технічної
експертизи, на основі якого суд
здійснював поділ будинку, виявлені
недоліки та зауваження. А з листа ТзОВ
«Прикарпат-Екперт» вбачається, що
влаштування дверного прорізу зі
сторони балкону до кухні є неможливим.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що позовні вимоги ґрунтуються на
намірі позивача змінити рішення суду
про поділ земельної ділянки в зв'язку з
існуванням, на думку позивача, перешкод
в його виконанні, за відсутності
доказів такої необхідності.

Так, позивачу не відмовлено у виконанні
рішення суду, за роз'ясненням якого він
не звертався, а правомірність набуття
права власності на спірну земельну
ділянку відповідачем належними
доказами не спростована.

Позовна вимога про встановлення частки
земельної ділянки необхідної для
виконання рішення суду від 28.12.2007 року є
неконкретною, позивач не вказує, яку
саме площу, в якому обсязі та в яких
межах слід виділити йому для
проведення перебудови будинку.

Наявність перешкод в облаштуванні
тамбуру зі сторони балкону згідно
рішення суду, на чому наполягає ОСОБА_2,
не може бути підставою виділення йому
іншої частини земельної ділянки,
оскільки останнім не надано доказів
неможливості здійснити необхідні для
реєстрації права власності на квартиру
добудови та перепланування до будинку,
з сторони своєї земельної ділянки.

Відповідно до п. а ч.1 ст.81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами.

Ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України також
проголошують, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Колегія суддів вважає, що позивачами ні
в суді першої, ні апеляційної інстанції
не доведено порушення відповідачем
законодавства при набутті права
власності на спірну земельну ділянку,
меж землекористування при володінні,
не надано доказів реального здійснення
перешкод чи обмеження в користуванні
будинком, вхід до якого існує також з
сторони земельної ділянки позивача, а
тому підстав для визнання недійсними
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку відсутні.

Крім того, дана земельна ділянка зараз
знаходиться у власності ОСОБА_6, згідно
вчиненої цивільно-правової угоди та
зареєстрованої в філії ДП «Центр
Державного земельного кадастру», проте
претензій до останньої позивач не
пред'явив.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає оскаржуване рішення суду по
суті правильним і таким, що ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстав для
його скасування за доводами
апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія
суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду від 22 квітня 2014 року залишити без
змін.

Стягнути з ОСОБА_2 60 грн. 90 коп.
недоплаченого судового збору на
користь спеціального фонду державного
бюджету.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді:
Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк

В.М. Соколовський