АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Перепелюк Л.М., Міцнея В.Ф.

секретаря Лисак О.А.

з участю сторін:позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2
-ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою законного
представника неповнолітнього ОСОБА_4 -
ОСОБА_1 на рішення Сокирянського
районного суду Чернівецької області
від 20 травня 2014 року по цивільній
справі за позовом законного
представника неповнолітнього ОСОБА_4 -
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року законний представник
неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
5.02.2013 року його неповнолітнього сина -
ОСОБА_4 було побито жителями с.
Сербичани Сокирянського району
Чернівецької області ОСОБА_5 та ОСОБА_2
за обставин, які викладені в матеріалах
досудового розслідування в рамках
кримінального провадження №0000083
від 16.02.2013 року, яке було закрито
Сокирянським районним судом
Чернівецької області за примиренням
сторін.

____________________________________________________________________№
22ц/794/982/2014 р.
Головуючий у І інстанції
Унгурян С.В.

Категорія: 30

Суддя-доповідач Владичан А.І.

У відповідності до матеріалів
кримінального провадження, його сина
було визнано потерпілим, а його визнано
законним представником.

Після отримання його
неповнолітнім сином легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом
здоров'я, він проходив курс лікування з
15.02.2013р. по 26.02.2013р. у травматологічному
відділенні Сокирянської ЦРЛ. За період
лікування їх сім'я витратила чималу
суму коштів на ліки, проведення
лікування та інші супутні медикаменти.

В рахунок відшкодування шкоди
заподіяної його неповнолітньому
синові, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 написали
розписки про те, що кожний із них
зобов'язується повернути до 31.12.2013 року
борг в сумі 15000 гривень. Однак, на даний
час ОСОБА_5 повернув лише 7000 грн., а
ОСОБА_2 1500 грн. Решту суми відповідачі
відмовляються повертати.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 своїх зобов'язань, законний
представник неповнолітнього ОСОБА_4 -
ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_5 -
8000 гривень, а з ОСОБА_2 13500 гривень.

Рішенням Сокирянського
районного суду Чернівецької області
від 20 травня 2014 року у задоволенні
позовних вимог законного представника
неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_1,
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням законний представник
неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій вважає, що
дане судове рішення підлягає
скасуванню як таке, що постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та без врахування
всіх обставин і наявних у справі
доказів, що мають значення для
правильного вирішення справи. Просив
скасувати рішення Сокирянського
районного суду від 20 травня 2014 року та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення виходячи з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, якщо неповно з'ясовано судом
обставини, що мають значення для
справи, не доведено обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушено або неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог законного представника
неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_1, про
відшкодування шкоди, суд першої
інстанції вважав безпідставними
посилання законного представника
позивача щодо невиконання
відповідачами взятих на себе
зобов'язань згідно письмових розписок
від 29.10.2013 року та від 29.11.2013 року, як на
підставу обґрунтування своїх позовних
вимог, оскільки існуючі між сторонами
правовідносини з приводу
відшкодування шкоди, своєю правовою
природою відносяться до деліктних
зобов'язань, а не до зобов'язань, які
регулюються Розділом І Книги 5 ЦК
України.

Однак, колегія суддів не
погоджується з даними висновками суду
першої інстанції, вважає їх такими, що
не відповідають обставинам справи та
зроблені з порушенням норм
матеріального права.

Судом першої інстанції
встановлено, що 28 травня 2013 року ОСОБА_2
та ОСОБА_5 вручено повідомлення про
підозру відповідно у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 125 України та ч. 1
ст. 125 КК України, у зв'язку з тим, що
15.02.2013 року близько 21 год. 40 хв.,
перебуваючи поблизу будинку культури в
с. Сербичани Сокирянського району
Чернівецької області, в ході виниклої
суперечки з ОСОБА_4, яка склалася на
грунті особистих неприязних відносин
згодом переросла в бійку, умисно, з
метою нанесення тілесних ушкоджень,
кулаком завдав один удар в область
обличчя ОСОБА_4 чим спричинив
останньому ушкодження у виді садна
спинки носу, яке згідно висновку
експерта №117 від 27.05.2013 року
відноситься до легких тілесних
ушкоджень.

Ухвалою Сокирянського районного
суду Чернівецької області від 29.10.2013
року та від 29.11.2013, які набрали законної
сили, відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_2
звільнено від кримінальної
відповідальності, у зв'язку із
примиренням з потерпілим ОСОБА_4,
кримінальне провадження закрито.

Даними ухвалами Сокирянського
районного суду встановлено, що
неповнолітній потерпілий ОСОБА_4, його
законний представник ОСОБА_1, а також
обвинувачений ОСОБА_5, ОСОБА_2 подали до
суду спільні письмові
заяви-клопотання, в яких зазначили, що
вони помирилися та обвинувачені в
повному обсязі відшкодували
потерпілій стороні завдані збитки та
усунули заподіяну шкоду.

В рахунок відшкодування шкоди
заподіяної неповнолітньому ОСОБА_4
відповідачі ОСОБА_5 повернув 7000 грн.,
та ОСОБА_2 - 1500 грн.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдану майну фізичній або
юридичній особі, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1195 ЦК України фізична
або юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Дослідивши матеріали справи
колегією суддів встановлено, що жодних
доказів на підтвердження витрат на
відшкодування шкоди потерпілому не
має,тому посилання апелянта на те, що
ним надано всі необхідні документи, які
повністю підтверджують заборгованість
відповідачів, не заслуговують на увагу,
і спростовуються матеріалами справи,
оскільки жодних належних доказів на
підтвердження витрат на лікування
сина, позивачем не надано.

Суд першої інстанції дійшов
неправомірного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог на підставі
відсутності між сторонами
правовідносин з приводу відшкодування
шкоди, оскільки вважав, що дані
правовідносини за своєю правовою
природою відносяться до деліктних
зобов'язань, а не до зобов'язань, які
регулюються Розділом 1 Книги 5 ЦК
України.

Ураховуючи наведене апеляційний суд
визнає, що рішення суду першої
інстанції не відповідає ст. 213 ЦПК
України через неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи та порушення норм матеріального
права і тому на підставі ст. 309 ЦПК
України скасовує рішення суду першої
інстанції з інших підстав, з ухваленням
нового рішення, яким відмовляє у позові
через недоведеність позивачем
належними та допустимими доказами
факту завдання їм шкоди.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу законного
представника неповнолітнього ОСОБА_4 -
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 20 травня 2014
року скасувати.

В задоволенні позовних вимог законного
представника неповнолітнього ОСОБА_4 -
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної шкоди,
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: