АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1929/2014
Головуючий в І інстанції: Сіденко С.І.
Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 15 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Шуліки Аліни Володимирівни, діючої в
інтересах публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк", на рішення Цюрупинського
районного суду Херсонської області від
05 травня 2014 року у справі за позовом
Сафіра Федора Олеговича, діючого в
інтересах публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк", до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И Л А:

18 лютого 2014 року публічне
акціонерне товариство "ПриватБанк"
(далі - ПАТ "ПриватБанк", банк)
звернулось до суду з вказаним позовом,
вказуючи, що відповідно до кредитного
договору, укладеного 31 січня 2008 року
між банком та відповідачем, банк надав
останньому кредит в сумі 3000грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку під 24% річних
на суму залишку заборгованості з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Станом на
22 листопада 2013 року відповідач має
заборгованість на загальну суму
20505,48грн. Просив стягнути з відповідача
на користь банку вказану суму, а також
судові витрати.

Рішенням Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 05 травня
2014 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник
просить вказане рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким позов
задовольнити, при цьому посилається на
порушення норм матеріального і
процесуального права. Зокрема, вказав,
що суд невірно застосував позовну
давність, оскільки кредитним договором
передбачено, що термін дії зобов'язання
припиняється в момент виконання,
проведеним належним чином, а належного
виконання договору відповідач не
здійснив, тому договір діє до повного
виконання зобов'язань сторонами. Крім
того, вказав, що суд не звернув уваги на
п.9.12 Умов щодо домовленості сторін про
те, що кредитний договір діє з моменту
його укладання та автоматично
пролонгується на кожний наступний рік,
що також свідчить про те, що договір діє
до повного виконання зобов'язань
сторонами.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає на наступних
підставах.

Відмовляючи в задоволені позову за
пропущенням позовної давності, суд
виходив з того, що останньою датою
здійснення операції, спрямованої на
погашення кредитної заборгованості, є
01.11.2010 року, в той час як до суду позивач
звернувся з позовом 18.02.2014 року.

Однак до таких висновків суд дійшов з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, що на підстав п.4
ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування судового рішення і
ухвалення нового.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

31.01.2008 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ
"ПриватБанк" з заявою, в якій просив
надати йому кредитну картку з
кредитним лімітом в сумі 3000грн. (а.с.11).

Відповідно п.1.1 Умов і правил надання
банківських послуг вказана заява,
підписана клієнтом разом з пам'яткою
клієнта та умовами правил надання
банківських послуг і Тарифами складає
укладений Договір про надання
банківських послуг (а.с.12).

Згідно п.3.1.1, 3.1.3 Правил користування
платіжною карткою строк дії карти
вказаний на лицьовому боці картки
(місяць і рік). Карта дійсна до
останнього календарного дня, вказаного
місяця. По закінченню строку дії
відповідна картка продовжується
банком на новий строк (шляхом надання
клієнту карти з новим строком дії), якщо
раніше (до початку місяця закінчення
строку дії) не поступила письмова заява
держателя про закриття картрахунку, а
також при умові наявності грошових
коштів на картрахунку для оплати
послуг по виконанню розрахункових
операцій по картрахунку і при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором (а.с.14 зворот).

В силу п.9.12 Умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії Договору,
він автоматично лонгується на такий же
строк (а.с.14).

За п.5.4. вказаних Умов та Правил: строк
погашення за кредитом проводиться
щомісячно за попередній місяць; строк
погашення кредиту - в повному об'ємі, не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного на картці (у полі MONTH).

З розрахунку заборгованості, наданого
банком, вбачається, що позивач має
заборгованість перед банком станом на
22.11.2013 року в сумі 20505,48грн., яка
складається з заборгованості по
кредиту - 2730,13грн., заборгованості за
процентами - 11952,71грн., штрафу - 1452,64грн.,
комісії - 4370 (а.с.5-10).

При розгляді справи апеляційним судом
представник позивача зазначила, що
жодна із сторін не проінформувала іншу
сторону про припинення дії Договору.
Також до матеріалів справи була
долучена копія інформації про карту
НОМЕР_1, з якої вбачається, що карта діє
до 30 листопада 2011 року.

З наданого банком при апеляційному
розгляді справи розрахунку вбачається,
що відповідач з певною періодичністю
погашав заборгованість за кредитом,
зокрема 01 листопада 2010 року він
здійснив останній платіж на погашення
заборгованості в сумі 752грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом встановлена спеціальна
позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Також колегія суддів звертає на те, що
дія картки закінчилась 30 листопада 2011
року.

Таким чином, відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі - зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Зазначені висновки містяться в
постанові Верховного Суду України,
ухваленої в порядку ст.ст.355, 360-3, 360-4 ЦПК
України від 19.03.2014 року (справа № 6- 14 цс
14), яка є обов'язковою для судів
загальної юрисдикції.

Оскільки карта діє до 30 листопада 2011
року, жодна із сторін не проінформувала
іншу сторону про припинення дії
Договору, то вважається, що у даному
спорі позовна давність не сплила.

Таким чином, у зв'язку з тим, що кінцевим
терміном звернення до суду був 30
листопада 2011 року (останній день місяця
дії картки), то суд першої інстанції,
відмовивши в позові через пропуск
позовної давності та відсутність
доказів поважності причин його
пропуску, допустив порушення норм
матеріального права.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позивачем надані необхідні докази
невиконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором,
тому позов про стягнення кредитної
заборгованості є обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

Суд же на вказане уваги не звернув і
тому дійшов до помилкового висновку
про порушення позивачем позовної
давності, а отже про відмову в позові.

Таким чином, вимоги позивача є
обґрунтованими та законними, а тому
рішення суду як незаконне слід
скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Таким чином з ОСОБА_4 на користь банку
необхідно стягнути судові витрати у
розмірі 351,20грн. (а.с.2, 42)

Керуючись ст.88, ст.303, 307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, ст.ст.257, 267, 526, ч.1 ст.1049 ЦК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни, діючої в інтересах
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк",
задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 05 травня
2014 року скасувати, ухвалити нове
рішення.

Позов Сафіра Федора Олеговича,
діючого в інтересах публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк", до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
за договором від 31.01.2008 року за станом
на 22.11.2013 року в сумі 20505,48грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" судові
витрати у розмірі 351,20грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і на нього може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
моменту його проголошення.

Головуючий:

судді: