Справа № 175/4600/13-ц
Провадження № 2/175/1676/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.

при секретарі Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у сел. Ювілейному цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Сурсько-Литовської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання особи спадкоємцем четвертої
черги та визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за законом, -

в с т а н о в и в:

В вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом про визнання її
спадкоємцем четвертої черги за законом
та визнання за нею права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за законом. У зв'язку зі смертю ОСОБА_3, в
травні 2014 року її донька ОСОБА_1
звернулася до суду з уточненим позовом,
в якому просила постановити рішення,
яким визнати ОСОБА_3 спадкоємцем
четвертої черги за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, а
також визнати за нею, ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування за
законом на земельну частку (пай) площею
5,08 в умовних кадастрових гектарах, що
перебуває у колективній власності 5-го
відділення Тепличного комбінату смт.
Ювілейне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, що належала
ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на
право на земельну частку (пай) серії ДП
№ 0050700, виданого головою
Дніпропетровської
райдержадміністрації 09 червня 1997 року,
та перейшла в порядку спадкування до
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву в
якій просила розглядати справу без її
участі, позовні вимоги підтримала та
просила задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача
Територіальної громади в особі
Сурсько-Литовської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
в якій просив розглянути справу без їх
участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовна заява підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в
фактичних шлюбних відносинах, без
офіційної реєстрації шлюбу (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 - помер, що
підтверджується актовим записом № 41
від 09 липня 2002 року Виконкому
Сурсько-Литовської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області в свідоцтві
про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.14). Після
його смерті відкрилася спадщина на
належну йому земельну частку (пай)
площею 5,08 в умовних кадастрових
гектарах, що перебуває у колективній
власності 5-го відділення Тепличного
комбінату смт. Ювілейне
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, що належала
померлому на підставі Сертифікату на
право на земельну частку (пай) серії ДП
№ 0050700, виданого головою
Дніпропетровської
райдержадміністрації 09 червня 1997 року
(а.с.15). За часи життя ОСОБА_4 заповітів
не складав .

Так, 29 серпня 2013 року ОСОБА_3, як
спадкоємець четвертої черги за
законом, на підставі ст. 1269, 1270 ЦК
України, звернулася з заявою про
прийняття спадщини до державного
нотаріуса Дніпропетровської районної
державної нотаріальної контори
(а.с.19,31). Однак в видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом ОСОБА_3
було відмовлено, оскільки не було
підтверджено шлюбні стосунки між нею
та померлим ОСОБА_4, що підтверджується
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 29 серпня 2013 року
2513/02-31 (а.с.8).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3
померла, що підтверджується актовим
записом № 46 від 05 листопада 2013 року
Виконкому Сурсько-Литовської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області в
свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3
(а.с.48). За часи життя ОСОБА_3 не встигла
оформити свої спадкові права, після її
смерті відкрилася спадщина на спірну
земельну ділянку, що належала ОСОБА_4 на
підставі Сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ДП № 0050700,
виданого головою Дніпропетровської
райдержадміністрації 09 червня 1997 року
(а.с.15). За часи життя ОСОБА_3 заповітів
не складала, єдиною спадкоємицею є її
донька - позивачка по справі ОСОБА_1, яка
19 грудня 2013 року, як спадкоємець за
законом, на підставі ст.ст. 1269, 1270 ЦК
України, звернулася з заявою про
прийняття спадщини до державного
нотаріуса Дніпропетровської районної
державної нотаріальної контори.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про
нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14,
4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
(№ 296/5 від 22.02.2012 р), нотаріус перевіряє
склад спадкового майна та видає на
нього свідоцтво про право на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, що
також підтверджено спадковими
справами, спадкоємці 1,2 та 3 черг за
законом чи спадкоємці за заповітом
відсутні.

Згідно абз. 2 п. 4 Перехідних та
прикінцевих положень ЦК України, який
набрав чинності з 01 січня 2004 року - щодо
цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Окрім цього п. 5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
передбачено, що правила книги шостої
Цивільного кодексу України
застосовуються також до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом.

Якщо спадщина відкрилася до 1 січня 2004
р., але не була ніким із спадкоємців
прийнята до настання цього терміну, то
за умови прийняття судом рішення про
встановлення юридичного факту
проживання однією сім'єю зі
спадкодавцем протягом принаймні п'яти
років до часу відкриття спадщини, такі
особи матимуть право на спадкування,
незважаючи на те, що факти відкриття
спадщини і проживання однією сім'єю
мали місце під час дії ЦК УРСР.

ОСОБА_3 була єдиною спадкоємицею
четвертої черги за законом після
смерті ОСОБА_4, інших спадкоємців немає.

Згідно ст. 1264 ЦК України, спадкоємцями
четвертої черги за законом є особи, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини.

Тому, з огляду на вищевикладене, суд
вважає за необхідне визнати ОСОБА_3
спадкоємцем четвертої черги за законом
після смерті ОСОБА_4 померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Не зважаючи на те, що ніхто не оскаржує
право позивачки на спадщину, вона не в
змозі отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку після смерті матері, а тому і
звернулася до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 116, 131 Земельного Кодексу
України громадяни набувають право
власності на земельні ділянки із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади в межах їх
повноважень; громадяни мають право
набувати у власність земельні ділянки
на підставі успадкування.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Таким чином, суд вважає за необхідне
визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
земельну частку (пай) площею 5,08 в
умовних кадастрових гектарах, що
перебуває у колективній власності 5-го
відділення Тепличного комбінату смт.
Ювілейне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, що належала
ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на
право на земельну частку (пай) серії ДП
№ 0050700, виданого головою
Дніпропетровської
райдержадміністрації 09 червня 1997 року,
та перейшла в порядку спадкування до
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.
116, 126, 131 ЗК України, ст. 392, 1216-1218, 1268-1270, 1296
ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Сурсько-Литовської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання особи спадкоємцем четвертої
черги та визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за законом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, померлу ІНФОРМАЦІЯ_4,
спадкоємцем четвертої черги за законом
після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с. Сурсько-Литовське
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, паспорт
серії НОМЕР_4 виданий
Дніпропетровським РВ УМВС України в
Дніпропетровській області 18 червня 2000
року, реєстраційний номер облікової
картки платника податків з Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків - НОМЕР_1, право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на
земельну частку (пай) площею 5,08 в
умовних кадастрових гектарах, що
перебуває у колективній власності 5-го
відділення Тепличного комбінату смт.
Ювілейне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, що належала
ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на
право на земельну частку (пай) серії ДП
№ 0050700, виданого головою
Дніпропетровської
райдержадміністрації 09 червня 1997 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку на протязі десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: Озерянська
Ж.М.