№ 437/4469/14-ц
У Х В А Л А

18 квітня 2014 року суддя Ленінського
районного суду м.Луганська Бугера О.В.,
розглянувши заяву ОКП «Компанія
«Луганськвода» про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості з
ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

ОКП «Компанія
«Луганськвода» звернулося до суду із
про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1.

У відповідності до ст.96 ЦПК
України вимоги, за якими може бути
видано судовий наказ: 1) заявлено вимогу
про стягнення нарахованої, але не
виплаченої працівникові суми
заробітної плати; 2) заявлено вимогу про
компенсацію витрат на проведення
розшуку відповідача, боржника, дитини
або транспортних засобів боржника; 3)
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості; 4)
заявлено вимогу про присудження
аліментів на дитину в розмірі тридцяти
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, якщо ця
вимога не пов'язана із встановленням чи
оспорюванням батьківства (материнства)
та необхідністю залучення інших
зацікавлених осіб; 5) заявлено вимогу
про повернення вартості товару
неналежної якості, якщо є рішення суду,
яке набрало законної сили, про
встановлення факту продажу товару
неналежної якості, ухвалене на користь
невизначеного кола споживачів.

Згідно п. 9 Постанови
Пленуму ВССУ № 14 від 23.12.2011 р., наявність
спору про право (п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України),
яке є підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність
суб’єктивного права у заявника;
документів, що підтверджують порушення
суб’єктивного права або документів, що
підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, згідно п.13
вищезазначеної Постанови Пленуму, якщо
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення, судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається із заяви
та доданих до неї матеріалів, заявником
не надано договору щодо надання послуг,
відповідних рішень стосовно
затвердження тарифів на послуги
централізованого водопостачання і
водовідведення, а також документів, що
вказують на правильність і
безспірність розрахунків.

Дані обставини
позбавляють суд можливості зробити
однозначний та безспірний висновок
щодо виникнення у заявника права
вимоги за судовим наказом та
відсутності спору про право.

Відповідно до вимог п.2
ч.3 ст.100 ЦПК України, cуддя відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, у разі якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

За таких обставин, cуддя
вважає за необхідне відмовити у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, та роз’яснити заявникові, що
відповідно до ч.2 ст.101 ЦПК України,
відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має
право звернутися з тими самими
вимогами у позовному порядку.

На підставі
викладеного, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК
України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті
заяви ОКП «Компанія «Луганськвода» про
видачу судового наказу про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1.

Роз’яснити заявнику
право на звернення до суду у позовному
порядку.

Ухвала може бути
оскаржена до апеляційного суду
Луганської області через Ленінський
районний суд м. Луганська шляхом подачі
в 5-денний строк з дня проголошення
ухвали, апеляційної скарги.

СУДДЯ:

О.В.Бугера