інстанції Медвідь Н.О.Провадження №
22-ц/780/3339/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 38
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді -
Сержанюка А.С., членів колегії - суддів
Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю
секретаря Франюк Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Києві матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 09
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
третя особа: Боярська міська рада про
накладення стягнення на майно
спадкодавця,

В С Т А Н О В И Л А :

21 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із вказаною заявою, де
зазначив, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 02 листопада 2006
року із ОСОБА_3 на його користь стягнуто
257 000 грн.

Після смерті ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина, яку
прийняла ОСОБА_1.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
05 серпня 2009 року проведена заміна у
виконавчому провадженні боржника
ОСОБА_3 на правонаступника - ОСОБА_1.

Покладений обов'язок на відповідача,
окрім цього, задовольнити вимоги
кредитора ОСОБА_2 в межах вартості
майна, одержаного у спадщину.

Оскільки ОСОБА_1 не виконала
рішення суду і не повернула кошти,
ОСОБА_2 просив суд накласти стягнення
на АДРЕСА_2 та земельну ділянку, площею
0,1989 га.

Заочним рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 09 грудня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Накладено стягнення на будинок,
вартістю 282 720 грн., загальною площею 62,3
кв.м., АДРЕСА_2 та на земельну ділянку,
площею 0,1989 га, які належать ОСОБА_3.

Ухвалене рішення суд обґрунтував
положеннями ст. 1282 ЦК України і тим, що
ОСОБА_1 не виконує обов'язок щодо
задоволення вимоги кредитора, спадок
не реєструє, що робить неможливим
виконання рішення суду.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального та процесуального
права при його ухваленні.

Просить заочне рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 09 грудня 2013
скасувати і закрити провадження у
справі.

Суд, з'ясувавши обставини та
перевіривши їх доказами у межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
вислухавши учасників процесу в судових
дебатах, вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу, виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
листопада 2006 року із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 стягнуто за договором позики 257
000 грн. ( а.с. 4 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, а 16 квітня
2007 року ОСОБА_1 звернулась до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини ( а.с. 7 ).

Спадкодавцю, за життя, належало спірне
майно, що підтверджується технічним
паспортом, державним актом на право
приватної власності на землю,
свідоцтвом про право власності ( а.с. 8-10,
11, 12 ).

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
05 серпня 2009 року проведена заміна у
виконавчому провадженні боржника
ОСОБА_3 на правонаступника - ОСОБА_1 у
виконавчому провадженні, відкритому на
підставі виконавчого листа, виданого 02
листопада 2006 року Києво-Святошинським
районним судом Київської області у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу.

Покладений на відповідача, окрім цього,
обов'язок задовольнити вимоги
кредитора ОСОБА_2, але в межах вартості
майна, одержаного у спадщину ( а.с. 5 ).

Незважаючи на це, зазначені судові
рішення не виконані, унаслідок чого
позивач звернувся до суду із
зазначеними вимогами до суду ( а.с. 1-2 ).

На переконання апеляційного суду,
заявлені позовні вимоги повністю
ґрунтуються на положеннях закону та
доказами по справі.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
зокрема, ст. 1282 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58,
60, 212-215, ЦПК України, ухвалив законне і
обґрунтоване рішення на підставі
доказів по справі.

При цьому, дав відповідну оцінку
належних і допустимих доказів у справі
згідно положень ст. 212 ЦПК України.

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність
та необґрунтованість рішення, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального та процесуального
права при його ухваленні, на думку
апеляційного суду, не знайшли свого
підтвердження при розгляді справи у
суді другої інстанції.

Інші доводи, викладені в апеляції,
зокрема, про розгляд справи без її
участі, отримання копії позовної заяви
із запізненням, наявність ухвали суду з
аналогічними вимогами позивача,
належність майна спадкодавцю, на
переконання апеляційного суду, не
спростовують висновки суду першої
інстанції про обґрунтованість
заявлених позовних вимог і не є
підставою для задоволення апеляційних
вимог.

Наявні у справі судові рішення ( а.с. 51-52,
53-54, 57-58, 66, 67-68, 69, 88-89, 92-93, 97-98 ) та
зазначені апелянтом, на думку суду
другої інстанції не є правовою
підставою для закриття провадження у
справі, як того просить ОСОБА_1,
оскільки вони стосуються інших
правовідносин, ніж заявлені, та
розглядались не в позовному
провадженні.

А тому, викладені у апеляції доводи суд
другої інстанції відносить до числа
формальних, відповідно, рішення,
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч.
3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, чого
судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Заочне рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 09
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
третя особа: Боярська міська рада про
накладення стягнення на майно
спадкодавця залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
С.О. Журба

О.П. Коцюрба