АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5123/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Трещов В. В. Доповідач - Городнича
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів -
Лаченкової О.В., Григорченко Е. І.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" на рішення
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк", ОСОБА_3
про визнання недійсним договору
поруки, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до відповідачів,
посилаючись на те, що 17 травня 2013 року
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська було розглянуто
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ПАТ «А-Банк», ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
за результатами якої ухвалено заочне
рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» було задоволено частково.
Зобов'язання ОСОБА_3 випливають з
кредитного договору №83552-CRED від 21
серпня 2007 року, які були забезпечені
шляхом укладання з ПАТ «А-Банк»
договору поруки № 167 від 20 жовтня 2010
року, договором поруки з ОСОБА_2 Однак,
про укладення кредитного договору
ОСОБА_3 позивач не знала, і крім того,
договору поруки з ПАТ КБ «ПриватБанк»
позивач не підписувала, тому просила
суд визнати договір поруки № 83552-SOGL/2
від 26 вересня 2007 року недійсним.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року
позовні вимоги позивачки задоволено.
Визнано недійсним договір поруки №
83552-SOGL/2 від 26 вересня 2007 року укладений
між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк».
Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ
«ПриватБанк» подало апеляційну скаргу,
в якій просило скасувати рішення суду
та постановити нове рішення,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
заочного рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
17 травня 2013 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір №83552-CRED від 21 серпня
2007 року, відповідно до якого ОСОБА_3
отримав кредит у розмірі 12 000 доларів
США, зі сплатою за користування ним
відсотків 15,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 17 серпня 2010 року.

Зобов'язання ОСОБА_3 за даним кредитним
договором були забезпечені шляхом
укладання з ПАТ «Акцент-Банк» договору
поруки № 167 від 20 жовтня 2010 року,
договором поруки № 83552-SOGL/2 від 26
вересня 2007 року з ОСОБА_2 За
результатами розгляду вищезазначеної
цивільної справи було ухвалено заочне
рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» було задоволено частково
(а.с. 9).

30 грудня 2013 року ухвалою
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська було скасовано
заочне рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
17 травня 2013 року, справу призначено до
розгляду в загальному порядку (а.с. 25)

28 січня 2014 року позивачем було заявлено
клопотання про призначення
судово-почеркознавчої експертизи. 17
лютого 2014 року для вирішення питання
про призначення експертизи Жовтневим
районним судом м. Дніпропетровська був
направлений запит до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про надання оригіналу
договору поруки № 83552-SOGL/2 від 26 вересня
2007 року. Вказаний запит суду був
отриманий представником ПАТ КБ
«ПриватБанк» 18 лютого 2014 року (а.с. 47),
однак оригінал вказаного договору
поруки відповідачем не було надано.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до
висновку, що договір поруки № 83552-SOGL/2
від 26 вересня 2007 року позивач не
підписувала, не зобов'язувалася
погашати борг кредитонабувача ОСОБА_3 і
взагалі про кредит нічого не знала,
ніяких документів особисто чи за
дорученням банку не надавала.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд виходив з того, що позивачем було
доведено та надано докази, які б
свідчили про те, що договір поруки слід
визнати недійсним. Крім того,
представником ПАТ КБ «ПриватБанк» не
було надано доказів в обґрунтування
своїх заперечень проти позову
відповідно до ст.60 ЦПК.

Однак, не можна погодитися з висновками
суду першої інстанції про те, що
позивачкою доведено недійсність
договору поруки, враховуючи наступне.

Так, відповідно до п. 8 Постанови
Пленуму ВС України № 9 від 06.11.2009 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені ст. 203 ЦК України, саме на
момент вчинення правочину. Не може бути
визнаний недійсним правочин, який не
вчинено.

Зокрема, не є укладеними правочини
(договори), у яких відсутні встановлені
законодавством умови, необхідні для їх
укладення (відсутня згода за всіма
істотними умовами договору; не
отримано акцепт стороною, що направила
оферту; не передано майно, якщо
відповідно до законодавства для
вчинення правочину потрібна його
передача тощо).

Встановивши ці обставини, суд
відмовляє в задоволенні позову про
визнання правочину недійсним. Наслідки
недійсності правочину не
застосовуються до правочину, який не
вчинено.

Крім того, всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, позивачкою не надано жодних
доказів на підтвердження існування
вказаного правочину. Також, в судах
першої інстанції та апеляційній
інстанції представник відповідача
наголошував на тому, що спірний договір
поруки в матеріалах кредитної справи
відсутній, доказів його укладення
позивачем не надано.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з порушенням вимог
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року -
скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її
позовних вимог до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк", ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору поруки.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: