№ 201/8486/14-ц
провадження 2-в/201/2/2014
УХВАЛА

3 липня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська Антонюк О.А.,
ознайомившись з матеріалами цивільної
справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в березні 2001 року
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням.

12 березня 2001 року по справі ухвалено
рішення суду.

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 9 серпня 2013
року заяву про перегляд заочного
рішення суду було повернуто заявнику.

Ухвалою суді апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26
вересня 2013 року справу повернуто до
суду першої інстанції для належного
оформлення (відновлення втраченого
судового провадження) в місячний
термін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 4 квітня 2014 року,
яка у встановленому законом порядку
набрала законної сили, за
недостатності зібраних матеріалів для
відновлення втраченого судового
провадження було закрито розгляд
питання про відновлення провадження і
роз'яснено особам, які беруть участь у
справі, право на повторне звернення з
такою самою заявою за наявності
необхідних документів.

Ухвалою суді апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 травня
2014 року справу знову повернуто до суду
першої інстанції для належного
оформлення (відновлення втраченого
судового провадження) в місячний
термін.

Згідно вхідного штампу на
супроводжувальному листі
вищезазначена справа надійшла до суду 1
липня 2014 року.

Вирішення вище вказаного питання,
згідно встановленого законом порядку,
було розподілено автоматизованою
системою документообігу суду для
розгляду судді Антонюку О.А.

Відповідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 8 ст. 8 ЦПК України якщо спірні
відносини не врегульовані законом,
суд застосовує закон, що регулює
подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Частиною 3 статті 408 ЦПК України
передбачено, що за недостатності
зібраних матеріалів для точного
відновлення втраченого судового
провадження суд ухвалою закриває
розгляд заяви про відновлення
провадження і роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, право на
повторне звернення з такою самою
заявою за наявності необхідних
документів.

В зв'язку з тим, що загальними
положеннями ЦПК України не передбачено
повернення вказаної заяви чи відмови у
відкриті провадження по ній, вважаю за
необхідне застосувати аналогію закону,
а саме в даному випадку застосувати п. 2
ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо є таке, що
набрало законної сили, рішення чи
ухвала суду про закриття провадження
у справі у зв'язку з відмовою позивача
від позову або укладенням мирової
угоди сторін у спорі між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з
тих самих підстав.

Виходячи з наведеного прихожу до
висновку, що слід відмовити у відкритті
провадження щодо розгляду питання про
відновлення втраченого судового
провадження по цій справі, оскільки є
така, що набрала законної сили, ухвала
суду (Ухвала Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 4 квітня 2014
року) між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих же саме підстав,
якою зазначене питання вже
розглядалося судом та за недостатності
зібраних матеріалів для відновлення
втраченого судового провадження було
закрито розгляд питання про
відновлення провадження і роз'яснено
особам, які беруть участь у справі,
право на повторне звернення з такою
самою заявою за наявності необхідних
документів. Однак особи, які беруть
участь у справі, до суду заявою про
відновлення втраченого судового
провадження до суду не зверталися та
будь-яких інших необхідних документів
не подавали, крім того статтею 60 ЦПК
закріплено правило, за яким кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обов'язок із
доказування покладається також на
осіб, яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб, або
державні чи суспільні інтереси (ст.ст.
27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними
нормами встановлено як право на участь
у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і
обов'язок із доказування обставини при
невизнані них сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
також слід зазначити, що суд
безпосередньо не повинен брати участі
у зборі доказового матеріалу, а тому з
урахуванням вище викладеного та
зазначеного, а також враховуючи, що
суду не було надано жодного доказу та
не було зазначено нові обставини і
підстави для відновлення втраченого
судового провадження по цій справі, у
суду відсутні передбачені законом
підстави для повторного розгляду
вказаного питання.

На підставі викладеного, керуючись п. 2
ч. 2 ст. 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті
провадження щодо розгляду питання про
відновлення втраченого судового
провадження по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя