Єдиний унікальний номер 249/564/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/5381/2014
Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Лісовий О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого ЛІСОВОГО О.О.,

Суддів: ЛАРІНОЇ Н.О., ПРИНЦЕВСЬКОЇ В.П.

При секретарі ПАПОЯН К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку

цивільну справу за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України»

на заочне рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 05 травня 2014 року по цивільній
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про визнання кредитного
договору недійсним -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 05 травня 2014 року у задоволенні
позову публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» /далі Банк/ до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про визнання кредитного
договору недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, на
думку Банку висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи, фіктивність оспорюваного
договору встановлена рішенням суду, а
оскільки обставина про визнання
договору недійсним не була зазначена у
рішенні, Банк вимушений звертатися до
суду з позовом про визнання договору
недійсним.

Банк звернувшись до суду із вказаним
позовом зазначив, що 28 липня 2005 року між
Банком та гр. ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 7780675 про
надання останньому кредиту у розмірі 4
860 грн. строком на 24 місяці з кінцевим
терміном погашення 27.07.2007 року.

Постановою Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 8 лютого 2013 року була закрита
кримінальна справа по обвинуваченню
відповідачки ОСОБА_2 за ст. 222 ч. 1 та 366 ч.
2 КК України, як шахрайство з
фінансовими ресурсами та службове
підроблення, у зв'язку із закінченням
строків давності, тоб-то не з
реабілітуючи підстав.

Із зазначеної постанови суду
вбачається, що відповідачка ОСОБА_2,
будучи посадовою особою внесла в
офіційні документи - довідки для
одержання кредиту свідомо неправдиві
відомості декількох громадян, в тому
числі і ОСОБА_1, який нібито працював у
неї в товаристві та отримував
заробітну плату, таким чином
отримувала без їх відома кошти.

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 18 жовтня 2013
року за кредитним договором № 7780675,
з ОСОБА_2 на користь Банку стягнуті
кошти, оскільки остання від імені
третіх осіб, у даному випадку від імені
ОСОБА_1 укладала фіктивні кредитні
договори з метою незаконного
отримання коштів, а не укладення
реальних договорів з метою їх
належного та повного виконання, тоб-то
суд прийшов до висновку, що зазначений
кредитний договір № 7780675 є фіктивним.

Оскільки зазначений кредитний договір
є фіктивним Банк просив його визнати
недійсним.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
апеляційного суду не з'явилася, про час
та місце слухання справи повідомлена
належним чином.

Заслухавши доповідача, представника
Банку, який просив задовольнити
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
по справі нового рішення паро
задоволення позову відповідно до вимог
ст. 309 ЦПК України за таких підстав:

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову
Банку, суд першої інстанції виходив з
того, що визнати правочин недійсним
можливо лише тоді, коли він не вчинявся.

Однак на думку апеляційного суду
такі висновки суду першої інстанції є
помилковими.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України передбачено, що обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Із зазначеного рішення
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області /а.с.10 -11/ вбачається
встановлення судом фіктивності
кредитного договору між Банком та
відповідачами по даній справі.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 234
ЦК України передбачено, що фіктивним є
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

Таким чином позовні вимоги Банку
про визнання кредитного договору
недійсним обгрунтовані і підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України
апеляційний суд -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» задовольнити.

Заочне рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 05 травня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про визнання кредитного
договору недійсним задовольнити.

Визнати недійсним кредитний
договір № 7780675 від 28 липня 2005 року,
укладений між Шахтарським відділенням
№ 6687 ВАТ « Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
судові витрати у розмірі 365,40 грн.
/триста шістдесят п»ять грн. 40 коп. /.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом
двадцяти днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: