09.07.2014 Справа № 756/1847/14-ц
унікальний №756/1847/14-ц
провадження №2/756/1767/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Маринченко М.М.,

при секретарі
Князік І.Д., Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Києві цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ерідан», про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28
березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк» (Банк) та ТОВ «Ерідан»
(позичальник) укладено кредитний
договір №0, за умовами якого Банк
надав позичальнику кредитні кошти у
розмірі 81800 швейцарських франків на
строк з 28 березня 2007 року по 28 березня
2018 року зі сплатою 8,99% річних плати за
користування кредитними коштами.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк»
та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно до якого до ПАТ
«Дельта Банк» перейшло право вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, в тому числі і за кредитним
договором №0 від 28 березня 2007
року.

Внаслідок неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором в частині
повернення кредиту та сплати
нарахованих відсотків, станом на 27
грудня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 1095213 грн. 62
коп., з яких: сума заборгованості за
кредитом - 669040 грн. 94 коп. та сума
заборгованості за відсотками - 426172 грн.
68 коп.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором 28
березня 2007 року між банком та ОСОБА_1,
ОСОБА_2 (іпотекодавці) укладено договір
іпотеки № 50754, за умовами якого
іпотекодавці передали Банку в іпотеку
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,50
кв.м, житловою площею 17,10 кв.м, яка
належить іпотекодавцям на праві
власності.

У зв'язку з невиконанням позичальником
умов основного зобов'язання щодо
повернення кредиту, сплати відсотків у
банку виникло право задовольнити свої
вимоги шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки.

На підставі викладеного позивач
просить для погашення заборгованості
за кредитним договором у розмірі 1095213
грн. 62 коп. звернути стягнення на
предмет іпотеки шляхом його продажу на
прилюдних торгах.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надіслав суду
пояснення, детальний розрахунок
заборгованості за кредитним договором,
в поясненнях зазначив, що позов
підтримує у повному обсязі, просить
слухати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 (який являється
директором ТОВ «Ерідан») в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, причини неявки не
повідомив, надіслав заперечення проти
позову, в яких не заперечував укладення
кредитного та іпотечного договорів,
разом з тим вказав, що оскільки
погашення кредиту здійснюється шляхом
внесення щомісячних платежів, а ТОВ
«Ерідан» перестало сплачувати
щомісячні платежі з серпня 2008 року,
позивачем пропущено строк позовної
давності. Просив відмовити у
задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, заперечень на позовні заяву та
пояснень суду не надіслала, причини
неявки не повідомила.

Представник третьої особи проти позову
заперечував, вказавши, що ТОВ «Ерідан»
дійсно отримувало кредит відповідно до
спірного кредитного договору, проте
розмір заборгованості, заявлений
позивачем, не відповідає дійсному
розміру заборгованості, зокрема сума
заборгованості за несплаченими
відсотками Банком завищена, оскільки
розрахована по ставці вищій, ніж
встановлена кредитними договором.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язуються надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та платити проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлено обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 28 березня 2007 року
між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та ТОВ «Ерідан»
(позичальник) укладено кредитний
договір №0, відповідно до якого,
позичальнику надано кредит в розмірі
81800 швейцарських франків зі сплатою 8,99%
річних на строк до 28 березня 2018 року.

Згідно п.1.3.2 кредитного договору за
користування кредитними коштами понад
встановлений строк, процентна ставка
встановлюється на рівні 11,96% річних,
вказаний розмір застосовується до
всієї простроченої суми основного
боргу.

Згідно п. 1.3.3 договору сторони
домовилися, що за умовами цього
договору може бути встановлений новий
розмір процентної ставки за
користування кредитом у разі настання
будь-якої з обставин, передбачених
підпунктом а та/або б п. 9.2 договору.

Відповідно до п. 1.3.4 та п. 1.3.5 договору
нарахування процентів за договором
здійснюється щомісячно. Позичальник
зобов'язується сплачувати проценти за
договором протягом перших десяти
робочих днів кожного місяця,
наступного за тим, за який були
нараховані проценти. При цьому
остаточне погашення процентів повинно
бути зроблене не пізніше дати
остаточного повного повернення
кредиту.

Відповідно до п.1.4 кредитного договору
цільовим призначенням кредитних
коштів є поповнення обігових коштів.

Додатком №1 до кредитного договору
визначено графік щомісячного
погашення позичальником кредиту.

Відповідно до п. 1.2.2 договору
позичальник у будь-якому випадку
зобов'язаний повернути кредит у
повному обсязі не пізніше 28 березня 2008
року.

Умовами кредитного договору, зокрема
пунктами 5.5, 5.10,7.3 передбачено право
Банку змінити терміни повернення
кредиту в меншу сторону у випадку
порушення позичальником термінів
повернення кредиту або сплати
нарахованих відсотків.

При цьому, згідно положень розділу 11
кредитного договору, за наявності
порушення виконання позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором, Банк має право визнати
термін повернення кредиту таким, що
настав, а кредит обов'язковим до
повернення з дати отримання
позичальником відповідної письмової
вимоги Банку.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк»
(продавець) та ПАТ «Дельта Банк»
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, згідно положень якого
продавець продав (відступив), а
покупець придбав права вимоги за
кредитами та відповідними договорами
забезпечення. Права вимоги за
кредитами переходять від продавця до
покупця з моменту підписання акту
приймання-передачі прав вимоги.

Згідно витягу з додатку №1 до Договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08 грудня 2011 року (Перелік
прав вимоги за кредитами) до позивача
від ПАТ «УкрСиббанк» перейшло право
вимоги за кредитним договором № 0
від 28 березня 2007 року та договором
забезпечення кредитного договору.

29 лютого 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» підписано акт
прийому-передачі документації за
договором купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08 грудня 2011 року.

Зобов'язання за кредитним договором
щодо повернення кредиту та нарахованих
відсотків у встановлений строк
позичальник не виконав, у зв'язку з чим
станом на 27 грудня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 1095213 грн. 62
коп., з яких: сума заборгованості за
кредитом - 669040 грн. 94 коп. та сума
заборгованості за відсотками - 426172 грн.
68 коп. Розмір вказаної заборгованості
підтверджується наданими позивачем
розрахунками та виписками Банку про
рух коштів по рахунку позичальника.

Будь-яких доказів, які б спростовували
вказаний розмір заборгованості за
кредитним договором, відповідачами чи
третьою особою суду не надано.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором 28
березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_1, ОСОБА_2 (іпотекодавці)
укладено та нотаріально посвідчено
договір іпотеки № 50754, за умовами якого
іпотекодавці передали банку в іпотеку
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,50
кв.м, житловою площею 17,10 кв.м, яка
належить їм на праві власності.

Вартість предмету іпотеки сторони
встановили в розмірі 445000 грн.

Відповідно до п.2.1.1 договору іпотеки у
разі невиконання чи неналежного
виконання іпотекодавцями зобов'язань
за кредитним договором,
іпотекодержатель (банк) має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмета іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем, у відповідності до умов
кредитного договору, договору іпотеки
та договору купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами надсилались
досудові вимоги відповідачам № 31.4-08/52/14
та № 31.4-08/53/14 від 09 січня 2014 року та
претензія третій особі №31.4-08/51/14 від 09
січня 2014 року, в яких відповідачів та
третю особу повідомлено про
відступлення права вимоги за кредитним
договором на користь позивача, а також
вказано на наявність заборгованості та
необхідність погашення вказаної
заборгованості. Проте заборгованість
погашено не було.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Статтею 39 вказаного Закону
передбачено, що у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації.

Враховуючи, що зобов'язання за
кредитним договором позичальником не
виконані належним чином, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову та звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів,
встановивши початкову ціну предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
в розмірі 445000 грн. відповідно до
договору іпотеки.

При цьому суд зазначає, що дія Закону
України «Про мараторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» на спірні правовідносини не
поширюється, оскільки в даному випадку
квартира передана в іпотеку для
забезпечення виконання зобов'язань не
за споживчим кредитом.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача ОСОБА_1 про пропуск
позивачем позовної давності, оскільки,
на думку суду, прострочення
позичальником сплати або несплата
чергового щомісячного платежу за
кредитним договором є підставою для
нарахування кредитною установою
відповідних штрафних санкцій,
передбачених договором, та надає право
вимоги дострокового погашення кредиту.
Як вбачається з матеріалів справи, банк
скористався своїм правом вимоги
дострокового погашення кредиту. Таким
чином, враховуючи, що кредитним
договором визначено остаточний термін
погашення кредиту 28 березня 2018 року (п.
1.2.2, 1.3.5 договору), саме з цієї дати
починається перебіг позовної давності,
тобто позивачем строк позовної
давності не пропущено, відповідно у
суду відсутні підстави для відмови у
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності.

Також підлягає стягненню з
відповідачів на користь позивача
сплачений позивачем судовий збір в
розмірі 3654 грн. по 1827 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 629, 1048-1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 33, 39 Закону України "Про
іпотеку", суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 0 від 28 березня 2007 року ТОВ
«Ерідан» перед Публічним акціонерним
товариством «Дельта Банк» у сумі 1095213
грн. 62 коп., яка складається з 669040 грн. 94
коп. заборгованості по кредиту, 426172 грн.
68 коп. заборгованості по відсоткам,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме на квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 31,50 кв.м., жиловою площею 17,10 кв.м.,
яка належить на праві власності ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого 17 квітня
1995 року Державним комунальним
управлінням житлового господарства
Мінського району м. Києва згідно з
розпорядженням № 71 від 17 квітня 1995
року, зареєстрованого в Київському
міському бюро технічної
інвентаризації 16 травня 1995 року за
реєстровим № 465, шляхом продажу на
прилюдних торгах, встановивши
початкову ціну предмета іпотеки для
його подальшої реалізації в розмірі
445000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» судовий збір
в розмірі 1827 грн.

Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» судовий збір
в розмірі 1827 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко