У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

30 квітня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,
Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Виробничо-експлуатаційне
підприємство «ВД-Побут» (далі - ТОВ «ВЕП
«ВД-Побут») до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за послуги з утримання
будинку та прибудинкової території, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 2 грудня 2013 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 6 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ТОВ «ВЕП «ВД-Побут»
звернулося до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що 8 жовтня 2004 року
між ним та відповідачем укладено
договір про участь власника квартири у
витратах на утримання будинку та
прибудинкової території. Відповідач не
здійснює оплату за на надані послуги,
внаслідок чого має заборгованість у
розмірі 22 180 грн 43 коп. за період з 1
червня 2010 року по 1 червня 2013 року.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 2 грудня 2013 року
позов ТОВ «ВЕП «ВД-Побут» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕП
«ВД-Побут» заборгованість по оплаті
витрат на утримання будинку та
прибудинкової території, а також
заборгованість за комунальні послуги
за період з 1 червня 2010 року
по 1 червня 2013 року у розмірі 22 180 грн 43
коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
6 лютого 2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задоволено частково, рішення
суду першої інстанції змінено в
частині розміру заборгованості,
визначено, що стягненню з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «ВЕП «ВД-Побут» підлягає
заборгованість за житлово-комунальні
послуги у розмірі 22 070 грн 95 коп.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов та стягуючи з
відповідача заборгованість за
житлово-комунальні послуги, суд першої
інстанції, дослідивши докази в справі й
давши їм належну правову оцінку,
обґрунтовано виходив з того, що
відповідач не виконує належним чином
умови договору про участь власника
квартири у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість перед позивачем.
Заперечуючи проти позиву, ОСОБА_1 не
довів обставин, на які він посилався як
на підставу своїх заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку з протиправними діями бувшого
керівника позивача ухвалено
відповідні процесуальні рішення
(у кримінальній та цивільній справах)
та на користь відповідача стягнуто
заподіяну шкоду.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
та зменшуючи стягувану заборгованість,
апеляційний суд дійшов правильного
висновку, що послуги з обслуговування
димовентиляційних каналів відповідачу
не надавалися, а отже оплаті не
підлягають.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду першої та
апеляційної інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 2 грудня 2013 року в
незмінній при апеляційному перегляді
частині та рішення апеляційного суду м.
Києва від 6 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко