Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/6943/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Потапова
Доповідач Забродський М. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Забродського М.І.

суддів:
Заполовського В.Й., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання
Капустинської Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 28 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» (надалі Банк) звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідача на свою користь
заборгованість у розмірі 33053,98 грн. за
кредитним договором від 20 березня 2008
року та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначав, що
ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 10 000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 30 відсотків за користування
кредитом на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана ним заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ОСОБА_2 та Банком договір і
підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку з порушенням відповідачем
своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 30 вересня 2013 року
виникла заборгованість у розмірі 33053,98
грн.

Проте ОСОБА_2 ухиляється від сплати її.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 28 квітня 2014 року позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 33053грн. 98коп.
та 330грн. 54коп. понесених витрат зі
сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» в
задоволенні позову.

Посилається на те, що судове рішення
ухвалено з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Зокрема, суд першої інстанції не
врахував строк позовної давності щодо
спірних правовідносин, оскільки
позовна давність сплила до основної
вимоги, тому її необхідно
застосовувати і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Крім того, суд першої інстанції
неправильно витлумачив зміст
правочину відповідно до ст. 213 ЦК
України та не врахував, що за своєю
юридичною природою кредитний договір є
строковим і щорічна його пролонгація з
беззмінними умовами невілює саму
природу строкового договору.

Вважає, що судом не досліджені і
підстави нарахування комісії за
користування кредитом, а саме, яким
пунктом договору передбачені розмір,
порядок, строк та умови сплати комісії.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга є необґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції 20
березня 2008 року між ОСОБА_2 та Банком
укладений кредитний договір.

За його умовами відповідач отримав
10000,00 грн. у виді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 30% на рік на суму залишку.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова
установа(кредитодавець)зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Проте умови кредитного договору
відповідач не виконував, внаслідок
чого утворилася заборгованість у
розмірі 33053,98 грн., яка складається з
9735,09 грн. тіла кредиту,19770,35 грн.
заборгованості по процентах за
користування кредитом, 1736,45 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 250,00 грн. штраф
(фіксована частина) та 1562,09 грн. штраф
(процентна складова).

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
задовольняючи позовні вимоги Банку
обґрунтовано виходив з того, що
позичальником не виконувалися
належним чином умови договору,
внаслідок чого утворився борг.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд
не застосував строків позовної
давності при вирішенні цього спору є
безпідставні.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
передбачено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю
три роки.

З наданої представником Банку
інформації про картрахунок ОСОБА_2
строк дії картки закінчився в березні
2011 року. Банк звернувся до суду з
позовом 07 листопада 2013 року
тобто в межах строків позовної
давності.

Посилання представника відповідача на
те, що суду слід було застосовувати
строк звернення до суду з моменту
останнього внесення ОСОБА_2 платежу є
також необґрунтованим, оскільки у
квітні 2012 року відповідач вніс
останній платіж, що підтверджується
розрахунком Банку всією сумою, а не
окремо по видах платежу(а.с.4-5).

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не
брав на себе обов'язок сплачувати Банку
комісію.

В заяві на отримання кредитних коштів,
яку підписав ОСОБА_2, зазначено, що він
ознайомлений та згідний з Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
а також з Тарифами банку, які надані
йому у письмовому вигляді. Відповідно
до Тарифів банку у графі річне
обслуговування передбачено комісія у
розмірі 375 грн.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що при розгляді справи судом
першої інстанції дотримані вимоги
матеріального та процесуального права,
всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані
обставини справи та надана їм належна
оцінка. Висновок суду відповідає
встановленим фактичним обставинам
справи, а наведені доводи в апеляційній
скарзі висновків суду не спростовують.

Відтак підстави для скасування
судового рішення та ухвалення нового
відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,308,313,314,315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 28 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: