Справа № 588/904/14-ц
07.07.2014 року Тростянецький районний суд
Сумської області в складі: головуючого
судді Линник О.С., при секретарі Доля
Н.В., з участю позивача ОСОБА_1, третьої
особи на стороні позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тростянець цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1, третя
особа на стороні позивача ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення додаткових
витрат на утримання неповнолітньої
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_3 про стягнення
додаткових витрат на дитину, в
подальшому збільшивши розмір позовних
вимог, при тому зазначала, що 10.09.2013 року
було розірвано їх шлюб з відповідачем,
від якого мають неповнолітнього сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно рішення
Тростянецького районного суду
Сумської області від 19.08.2013 року
відповідач повинен сплачувати
аліменти на утримання сина 1/4 частини
усіх видів доходу відповідача, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
стягнення з дня подачі заяви і до
досягнення дитиною повноліття. Однак,
внаслідок неправомірних дій
відповідача, неповнолітньому ОСОБА_2
було завдано тілесних ушкоджень, в
результаті чого останній тривалий час
лікувався, в тому числі і стаціонарно.
Витрати на придбання ліків склали 839,25
грн. та 633,40 грн., та щоб пройти повний
курс лікування потрібні додаткові
кошти на придбання ліків. Крім того,
витрати на квитки до лікарні у м.Суми
склали 134,16 грн. Неповнолітній ОСОБА_2
також зазнав моральної шкоди, яку
позивачка оцінює у розмірі 1000 грн. У
зв'язку з захворюванням також дитина
потребує підсиленого харчування. Тому
позивачка звернулася до суду з позовом
та просить, збільшивши свої вимоги,
стягнути з відповідача на її користь
додаткові витрати на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_2 у розмірі
1472 грн. 65 коп. та 1000 грн. моральної шкоди.
У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, при тому пояснила,
що її син хворіє, потребує періодичного
лікування, у зв'язку із чим вона
витрачає кошти на придбання ліків для
сина, оплачує проїзд до навчального
закладу, однак відповідач, який винен у
хворобі сина, бо заподіяв йому тілесні
ушкодження - не приймає участі у оплаті
Третя особа на сторона позивача ОСОБА_4
у суді показав, що він підтримує позов
матері у повному обсязі, через
черепно-мозкову травму, яку він отримав
через дії батька, він потребує
лікування, їздив на обстеження до
Сумської обласної клінічної дитячої
лікарні. Через вади зору він вимушений
користуватися за рекомендацією лікаря
- лінзами, та придбання яких також
витрачає кошти. Батько платить
аліменти, однак вказаних коштів не
Відповідач проти позову заперечував,
при тому посилався на те, що він сплачує
позивачці аліменти на утримання сина,
крім того несе витрати на утримання
квартири, у якій проживає також позивач
із сином, хоча ніяких коштів за це не
платять. Відповідач сумнівається у
тому, що син дійсно потребує лікування,
як зазначає позивача, оскільки син
займається спортом. З приводу вини
відповідача у заподіянні тілесних
ушкоджень - то в цьому заперечує,
посилаючись на те, що його вина у цьому
не встановлена, а наявність
захворювання сина таке як наслідки
ЗЧМТ лікарі ставлять під питанням, і
відсутній висновок експерта з цього
В судовому засіданні доказами
встановлено, що батьками ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.24).
За рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 19 серпня 2013
року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
стягнені аліменти на утримання сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки
щомісячних доходів, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно до
досягнення дитиною повноліття (а.с.23).
Позивачем надано як докази копії
записів із медичної документації
ОСОБА_2, із яких вбачається, що він із
вересня 2013 року звертався до лікарів з
приводу поганого самопочуття, та
відповідно йому були встановлені
діагнози і призначено медикаментозне
лікування (а.с.14-22).
З історії хвороби ОСОБА_2 встановлено,
що він знаходився на лікуванні в
Сумській дитячій клінічній лікарні з
12.05.2014 р. по 16.05.2014 р., де йому
встановлений діагноз та призначено
лікування після виписки із лікарні
Із наданих позивачем чеків на
придбання ліків та стигматичних
контактних лінзів для сина ОСОБА_2
встановлено, що позивачкою витрачено
1472,65 грн. (а.с.45,46, 49,50).
Доказом витрачання коштів на квиток
для поїздки ОСОБА_2 до лікувального
закладу 16.05.2014 р. у сумі 22 грн. 36 коп.
підтверджено чеком (а.с.10).
Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до її
Ст.185 СК України передбачено, що той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину зобов'язаний брати
участь у додаткових витратах на дитину,
що викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно.
Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15 травня 2006 року № 3 роз'яснено, що
до передбаченої статтею 185 СК України
участі в додаткових витратах на
утримання дитини, викликаних
особливими обставинами (розвитком її
здібностей, хворобою, каліцтвом тощо),
можна притягати лише батьків. У цих
випадках ідеться про фактично зазнані
або передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
Посилання позивачки на те, що її син
хворіє через заподіяння йому батьком
тілесних ушкоджень суд вважає такими,
що не доведено доказами, оскільки, як
вбачається із матеріалів досудового
розслідування, внесеного до ЄРДР
ОСОБА_2 про спричинення тілесних
ушкоджень батьком ОСОБА_3 - кримінальне
провадження закрито у зв'язку із
відсутністю в діянні відповідача
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України
(а.с.7,8), а у висновку судово-медичної
експертизи встановлено наявність у
ОСОБА_2 тілесного ушкодження - садна
вушної раковини зліва та синця шиї
(а.с.60), однак такого тілесного
ушкодження, як закрита черепно-мозкова
травма (ЗЧМТ), що під питанням зазначена
у лікарських документах - експертом не
За таких обставин, суд вважає,
враховуючи те, що відповідач
зобов'язаний приймати участь в
додаткових витратах на утримання
неповнолітньої дитини, незалежно від
його бажання, матеріального становища
тощо, та особливі обставини, такі як
хвороба неповнолітньої дитини, знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні, а позивач доказами довела,
що вона вже фактично понесла ці
витрати, тому із відповідача на користь
позивача необхідно стягнути такі
додаткові витрати, відповідно до ст..185
Вирішуючи питання щодо розміру
додаткових витрат, судом встановлено,
що відповідач має постійний заробіток,
інших утриманців у нього немає,
позивач не працює, однак на обліку в
Тростянецькому РЦЗ, як така, що шукає
роботу - не перебуває. З огляду на ці
обставини, суд вважає, що батьки
повинні нести порівну обов'язок на
покриття додаткових витрат на дитину.
Позивач не ставить до вимоги стягнення
коштів на оплату проїзду ОСОБА_2 до
навчального закладу у м.Охтирка -
Охтирського ПТУ (а.с.9), хоча обгрунтовує
цими доказами розмір її витрат на
утримання сина. Що ж до витрат на проїзд
ОСОБА_2 до лікувального закладу у
м.Суми, то ці витрати суд вважає
обґрунтованими, однак у межах
підтверджених доказами - квитанцією
Отже, виходячи із доведеності
позивачем витрат на лікування сина у
розмірі 1472,65 грн.., витрат на проїзд до
м.Суми у лікувальний заклад 22,36 грн.,
необхідно стягнути із відповідача
половину суми сплачених коштів
позивачкою, а саме - 1495,01 грн.. : 2 = 747,51
Суд вважає, що позовні вимоги позивачки
про стягнення 1000 грн. моральної шкоди
із відповідача задоволенню не
підлягають, оскільки взагалі не
обґрунтовані у позові, доказів
спричинення їй моральних страждань
відповідачем ОСОБА_1 не надала. Крім
того, главою 16 Сімейного кодексу
України, яка регулює правовідносини
щодо обов'язку матері, батька
утримувати дитину та його виконання, не
передбачено стягнення моральної шкоди
внаслідок ненадання добровільного
утримання батьків на неповнолітніх
Під час пояснень позивач,
обґрунтовуючи позов про стягнення
моральної шкоди також зазначала, що
вона вважаючи відповідача винним у
спричиненні тілесних ушкоджень синові,
після отримання сином таких ушкоджень
переживала, хвилювалась, було
необхідно звертатись до лікарів у
зв'язку із погіршенням здоров'я, також
страждав син. Разом із тим, суд вважає,
що не зважаючи і на таку мотивацію, слід
відхилити у цій частині позовні вимоги,
оскільки за заявою ОСОБА_2 про
спричинення тілесних ушкоджень
батьком ОСОБА_3 - кримінальне
провадження закрито у зв'язку із
відсутністю в діянні відповідача
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України
На відповідача покладаються судові
витрати, відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.180, 185 Сімейного кодексу України,
ст.ст.10, 11, 60, 209, 214-215 ЦПК України, суд -
позов задоволено частково
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
додаткові витрати на дитину ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 747 грн. 51 коп..
У задоволенні інших позовних вимог -
Стягнути із ОСОБА_3 судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп. в доход держави.
Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Тростянецький районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
О.С. Линник