Справа №521/4840/14-ц
Провадження №2/521/4333/14
Малиновський районний суд міста Одеси
головуючого судді -
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ПАТ «Комерційний банк
«Надра» до ОСОБА_2 про звернення
В провадженні вказаного складу суду
знаходиться на розгляді цивільна
справа за позовом ПАТ «Комерційний
банк «Надра» (надалі за текстом - банк)
до ОСОБА_2 про звернення стягнення.
В обґрунтування позову повноважний
представник сторони позивача вказує,
що 11 січня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра»» -
з однієї сторони, та ОСОБА_2 - з іншої
сторони, був укладений кредитний
договір №05/01/2008/840-К/9, відповідно до
умов якого позичальникові було надано
строком до 10 січня 2030 року виходячи з
процентної ставки 12,99% річних, а остання
в свою чергу - зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлені
кредитним договором.
З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, 11
січня 2008 року між банком та
позичальником було укладено іпотечний
договір за реєстраційним №70,
відповідно до умов якого іпотекодавець
передає в іпотеку нерухоме майно -
Однак як зазначає представник банку, не
зважаючи на взяті на себе зобов'язання,
ОСОБА_2 в порушення умов укладеного
договору суму кредиту не повертає та
проценти не сплачує, у зв'язку з чим
банк звернувся з даним позовом до суду,
заявляючи вимоги про звернення
стягнення на іпотечне майно. Станом на
06 березня 2014 року за відповідачем
наявна заборгованість у розмірі 161061,49
доларів США, що у еквіваленті становить
1521853,92 гривень за курсом НБУ.
Повноважний представник банку у
відкрите судове засідання не з'явився,
банк повідомлявся судом про розгляд
даної цивільної справи, причини неявки
представника суду не відомі, але від
особи надійшла заява про підтримання
позову у повному обсязі та розгляд
справи за відсутності сторони в
порядку ст. 158 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове
засідання не з'явилась, повідомлялась
судом про розгляд даної цивільної
справи, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Таким чином, у зв'язку з неявкою
повідомленої відповідача по даній
справі, врахувавши позицію сторони
позивача, суд зважав можливим
розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши до уваги
пояснення сторони позивача, дослідивши
відповідний позов, письмові докази,
представлені суду, надавши
правовідносинам, що виникли виниклим
між сторонами по справі належну
правову оцінку, проаналізувавши
відповідні арифметичні розрахунки, суд
приходить до висновку про існування
законних підстав для задоволення
позову банку - виходячи з наступного.
Під час розгляду справи судом було
встановлено, 11 січня 2008 року між ПАТ «КБ
«Надра» - з однієї сторони, та ОСОБА_2 - з
іншої сторони, був укладений Кредитний
договір №05/01/2008/840-К/9, відповідно до
умов якого позичальникові було надано
строком до 10 січня 2030 року виходячи з
процентної ставки 12,99% річних, а остання
в свою чергу - зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлені
кредитним договором.
З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, 11
січня 2008 року між банком та
позичальником було укладено іпотечний
договір за реєстраційним №70,
відповідно до умов якого іпотекодавець
передає в іпотеку нерухоме майно -
Проте як свідчив представник банку, в
порушення вимог кредитного договору,
відповідач ОСОБА_2 умови договору не
виконує, кредит не повертає, проценти
Надаючи виниклим між сторонами по
справі належну правову оцінку, судом
досліджено зміст ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК
України, за якою зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. При
цьому, зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Щодо ст. 629
ЦК України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.
В силу ст. 1054 ч.ч.1,2 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору. Згідно ст. 1055 ч.ч.1,2
ЦК України, кредитний договір
укладається у письмовій формі.
Відповідно до положень ст. 1054 ч.2 ЦК
України, судом звернуто увагу на
наступне. Згідно ст. 1046 ч.1 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
З урахуванням даних норм закону та на
підставі встановлених фактів по справі
суд прийшов до висновку, що між
сторонами виникли кредитні
правовідносини, що підтверджується
змістом самого кредитного та
іпотечного договорів. Однак відповідач
ОСОБА_2 не виконує відповідного
грошового зобов'язання.
Згідно положень ст. 1049 ч.ч.1,3 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Як вказує ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Дійсно, згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.
Виходячи з положень кредитного
договору, боржник ОСОБА_2 отримала
відповідну суму кредитних коштів в
користування до 10 січня 2030 року. Однак
як погодили сторони в умовах договору,
кредитор зокрема має право на
дострокове стягнення заборгованості
за кредитом у випадках невиконання
умов договору позичальником, що
відповідає вимогам ст. 1050 ч.2 ЦК України.
В силу ст. 536 ч.ч.1,2 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.
Як наводить ст. 612 ч.1 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. А відповідно до ст. 614 ч.1 ЦК
України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
На підставі викладеного, суд приходить
до обґрунтованого висновку, що
позичальник ОСОБА_2 прострочила
виконання зобов'язання з повернення
суми кредиту та процентів за
Згідно ст. 625 ч.ч.1,2 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Як наводить ст. 534 ч.1 ЦК України, у разі
недостатності суми проведеного
платежу для виконання грошового
зобов'язання у повному обсязі ця сума
погашає вимоги кредитора у такій
черговості, якщо інше не встановлено
договором: 1) у першу чергу
відшкодовуються витрати кредитора,
пов'язані з одержанням виконання; 2) у
другу чергу сплачуються проценти і
неустойка; 3) у третю чергу сплачується
Тобто, зважаючи на таку регламентацію
виниклих між сторонами по справі
правовідносин й виходячи із умов
кредитного договору, суд прийшов до
наступного висновку.
Заявляючи та обґрунтовуючи позовні
вимоги, сторона позивача виходить з
розрахунку заборгованості по
кредитному договору станом на 06
березня 2014 року, за яким загальна сума
боргу ОСОБА_2 становить 161061,49 доларів
В силу ст. 589 ч.ч.1,2 ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.
Разом з тим, як регламентує ст. 590 ч.ч.1,2
ЦК України, звернення стягнення на
предмет застави здійснюється за
рішенням суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Як передбачає ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. У разі
порушення провадження у справі про
відновлення платоспроможності
іпотекодавця або визнання його
банкрутом або при ліквідації юридичної
особи - іпотекодавця іпотекодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет іпотеки незалежно від настання
строку виконання основного
зобов'язання, якщо іпотекодержатель і
правонаступник іпотекодавця не
досягнуть згоди про інше. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Враховуючи викладене та з огляду на те,
що рішення суду не має бути ілюзорним, а
повинно бути таким, що виконується, суд
вбачає обґрунтованим звернення
стягнення на предмет іпотеки внаслідок
порушення основного грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином суд вважає обґрунтованим
стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Комерційний банк «Надра» суму
оплаченого судового збору у розмірі
3654,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212,
213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_2, про стягнення заборгованості
за кредитним договором - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором від 11 січня 2008
року, посвідченим приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 під реєстровим №70, у
зв'язку із порушенням основного
зобов'язання за кредитним договором
№05/01/2008/840-К/9 від 11 січня 2008 року - у
вигляді квартири АДРЕСА_1, вартістю
466140,00 гривень, що належить ОСОБА_2 на
праві приватної власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Комерційний банк «Надра» суму
оплаченого судового збору - у розмірі
3654,00 гривень.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ст. 294 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ст.
294 ЦПК України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Головуючий: