АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6345/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Руденко В.В. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Григорченка Е.І., Городничої
В.С.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
02 червня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про зміну
розміру аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом до
відповідача. В обґрунтування вимог
посилався на те, що відповідно до
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
03 лютого 2012 року з нього стягуються
аліменти на користь ОСОБА_3, на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5
, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з
усіх видів його заробітку. Рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 05 грудня
2013 року з нього також проводиться
стягнення аліментів на користь другої
дружини ОСОБА_4 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку. Він офіційно не
працює, має мінливий нерегулярний
дохід, якого не вистачає на утримання
двох дітей, тому звернувся з даним
позов до суду, яким просить зменшити
розмір аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до 450 грн. щомісяця до
повноліття дитини.

Рішенням Амур - Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
02 червня 2014 року у позовних вимогах
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав:

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.Дніпропетровська від 03 лютого 2012
року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку (а.с.5).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
05 грудня 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_4, на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку (а.с.6).

Зазначені рішення суду не
оскаржувалися та набрали чинності.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач ОСОБА_2 зазначає, що його
заробітної плати не вистачає на
утримання двох дітей по 1/4 частки, при
цьому пояснивши, що як на час розгляду
справ про стягнення аліментів, так і на
теперішній час, він має незмінний
матеріальний стан.

Встановивши зазначені обставини, суд
першої інстанції, керуючись ст.ст.
180,182,183,192 СК України, ст.ст.60,61 ЦПК
України, прийшов до обгрунтованого
висновку про те, що всупереч вказаних
вимог закону позивачем не надано суду
жодного належного та допустимого
доказу того, що за період з 03.02.2012
(дати ухвалення рішення суду) по 15.04.2014
(дата звернення позивача до суду з
даним позовом) настали підстави,
передбачені ч. 1 ст. 192 СК України, які
дають позивачу право на зменшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітнього сина та відмовив у
задоволенні позову в повному обсязі.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну оцінку, ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам закону.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що він не має фінансової
можливості сплачувати аліменти на
першу дитину в розмірі, визначеному
рішенням суду від 03 лютого 2012 року; що
він має скрутне матеріальне становище,
оскільки на його утриманні також
знаходиться дружина ОСОБА_4 та їх
спільний син ОСОБА_7, на утримання якого
за рішенням суду він також сплачує
аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх
видів його заробітку, не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки
апелянтом не надано жодних належних та
допустих доказів зміни його
матеріального становища.

Інші доводи позивача в апеляційній
скарзі щодо невідповідності висновків
суду дійсним обставинам справи також
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм права.

Порушень матеріального чи
процесуального права, які могли б
призвести до скасування рішення суду
першої інстанції, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
02 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:

Судді: