Провадження № 2-2139/14
В справі № 760/2870/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року Солом"янський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого- судді-
Шереметьєвої Л.А.

при секретарі-
Подолян О.С.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Комунального підприємства
»Індустріальне» Солом»янської
районної в м. Києві державної
адміністрації до ОСОБА_2, 3-і особи:
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, Управління охорони культурної
спадщини Київської міської державної
адміністрації про зобов»язання
привести фасад будинку в попередній
стан, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і
просить зобов»язати відповідачку
привести фасад житлового будинку
АДРЕСА_2 в попередній стан.

Посилається в позові на те, що будинок
по АДРЕСА_2 віднесено до переліку
будинків, щодо яких КП »Індустріальне»
надає послуги.

На адресу КП надійшло колективне
звернення мешканців будинку з приводу
того, що відповідачка проводить
ремонтні роботи капітального
характеру на фасаді будинку, а саме:
підготовлюється окремий вихід за
рахунок віконного отвору.

При проведенні перевірки факти,
викладені в зверненні мешканкців,
підтвердилися.

Житловий будинок перебуває на обліку,
як пам»ятка історії, та знаходиться в
зоні регулювання забудови 3-ї
категорії, що, з точки зору Закону
України» Про охорону культурної
спадщини», забороняє проводити
будь-які ремонтні роботи, які можуть
призвести до руйнування або погіршення
зовнішнього вигляду об»єкту.

Виходячи з того, що перепланування
квартири відповідачкою проведено з
порушенням вимог ст.100 ЖК
України,просить задовольнити позов.

Представник відповідачки в судовому
засіданні проти позову заперечував.

Посилається на те, що ремонтні роботи
відповідачкою проводяться в порядку,
визначеному законом.

Перед початком робіт відповідачка
отримала декларацію про початок
виконання будівельних робіт від 18.10.2013
року в Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.

Крім того, перед початком робіт була
розроблена проектна документація.

Виходячи з того, що ремонтні роботи
відповідачкою ведуться з дотриманням
вимог закону, просить у позові
відмовити.

3-і особи просять розглядати справу в
відсутності своїх представників.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд не
знаходить підстав для задоволення
вимог позивача, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідачка на
підставі договору купівлі-продажу від
15.05.2002 року є власником квартири
АДРЕСА_1.

/ а.с. 38 /

Після переведення квартири в
нежитловий фонд відповідачкою
розпочато ремонтні роботи з
облаштовується окремого входу за
рахунок віконного отвору.

Реконструкція квартири відбувається
під магазин з продажу товарів
непродовольчої групи відповідно до
Декларації про початок виконання
будівельних робіт, виданої Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві 08.10.2013 року.

/ а.с. 36 - 38/

Письмовими поясненнями Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві повідомила суду, що
08.10.2013 року Інспекцією зареєстровано
декларацію про початок виконання
будівельних робіт «Реконструкція
частини першого поверху
будинку/колишня квартира АДРЕСА_1»
відповідачці, як замовнику.

В подальшому, 18.03.2014 року Інспекцією
було зареєстровано декларацію про
готовність об»єкту до експлуатації.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
у разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

У разі, якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

У п. 5 та п 22 постанови №6 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України про
правовий режим самочинного
будівництва)» зазначено, що відповідно
до ст. 376 ЦК України право на звернення
до суду з позовом про знесення або
перебудову самочинно збудованого
об`єкта нерухомості мають як органи
державної влади, так і органи місцевого
самоврядування.

З точки зору Закону України « Про
регулювання містобудівної діяльності»
право на звернення до суду з позовом
про знесення самочинно збудованих
об'єктів містобудування належить також
відповідним інспекціям державного
архітектурно-будівельного контролю.

Такий позов може бути пред'явлено до
суду у разі, якщо особа в установлений
строк добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі про усунення
порушень, вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил із
визначенням строку для добровільного
виконання припису, та/або якщо
перебудова об`єкта є неможливою.

Розглядаючи зазначені позови
відповідно до вимог вказаної норми та
положень ч. 7 ст. 376 ЦК, суди мають
встановлювати, чи було надано особі,
яка здійснила самочинне будівництво,
припис про усунення порушень, чи
можлива перебудова об`єкту та чи
відмовляється особа, яка здійснила
самочинне будівництво, від такої
перебудови.

Знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливе тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Вимоги відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування про зобов`язання особи,
яка, маючи дозвіл на будівництво
нерухомого майна, допустила при цьому
істотне відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, чи істотне
порушення будівельних норм і правил,
провести відповідну перебудову можуть
бути заявлені як у разі, коли ці
відхилення були допущені при
будівництві нерухомості, так і
внаслідок перебудови під час її
експлуатації.

Під істотним порушенням будівельних
норм і правил слід розуміти, зокрема,
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших вимог і правил, а також зміну
окремих конструктивних елементів
житлового будинку, будівлі, споруди, що
впливає на їх міцність і безпечність.

Як зазначено вище, реконструкція
квартири, яка на даний час є нежитловим
приміщенням, розпочалася
відповідачкою з дотриманням вимог
закону, відповідно до Декларації про
початок виконання будівельних робіт,
виданої Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві 08.10.2013 року і такий дозвіл не
скасовувався.

З наданої представником відповідачки в
судовому засіданні для огляду
документації вбачається, що
реконструкція проводилася
відповідачкою як на підставі дозволу,
так і на підставі розробленої
проектної документації, яка надавалася
до Інспекції для отримання дозволу на
проведення робіт.

Судом також встановлено, що на даний
час Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві зареєстровано декларацію про
готовність об»єкту до експлуатації.

Представник позивача в судовому
засіданні не заперечувала, що будь -
яких приписів органом державного
архітектурно-будівельного контролю
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису відповідачці за
зверненням КП»Індустріальне» не
видавалося.

Суд не приймає до уваги твердження
представника в судовому засіданні з
посиланням в обґрунтування позову на
норми Закону України» Про
житлово-комунальні послуги» від 24..06.2004
року, Правила користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями від 08.10.1992
року та Правила утримання жилих
будинків та прибудинкових територій
від 17.05.2005 року, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 Закону України» Про
архітектурну діяльність»№ 687-ХІV від
20.05.1999 року / з наступними змінами/ для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог
вихідних даних, а також з метою
захисту державою прав споживачів
будівельної продукції здійснюється в
установленому законодавством
порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Процедура виконання будівельних робіт
визначена Порядком виконання
будівельних робіт, затвердженим
постановою КМУ №466 від 13.04.2011 року.

Саме на виконання даних нормативних
актів відповідачці надано дозвіл на
проведення будівельних робіт.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України на
сторони покладається обов'язок
доведення обставин, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених законом.

Виходячи з цього та викладеного вище,
встановленого спеціальним
нормативними актами порядку
проведення будівельних робіт, суд
приходить до висновку про
безпідставність вимог позивача.

Керуючись ст.376 ч.1 ЦК України, ст.38
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Законом
України « Про архітектурну
діяльність», Порядком виконання
будівельних робіт, затвердженим
постановою КМУ №466 від 13.04.2011 року,
ст.ст.3-4, 10-11, 57-60, 79,88,209,212-215, 218 ЦПК
України,суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові Комунального підприємства
»Індустріальне» Солом»янської
районної в м. Києві державної
адміністрації до ОСОБА_2 про
зобов»язання привести фасад будинку в
попередній стан відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: