Справа № 211/1484/14-ц
Провадження № 2/211/1200/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 липня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Н. О.
Сарат,

при секретарі:
Зоріній С.М.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відновлення межі земельної ділянки,
зобов'язання знести фундамент,
господарські споруди та будівлі,
запобігання вчиненню дій, що порушують
права власника земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, в обґрунтування
кого зазначив, що йому на підстав
договору дарування належить житловий
будинок з господарчими побудовами за
адресою: АДРЕСА_1. 13.08.2010 року він
звернувся до ТОВ Науково-виробниче
підприємство «Укргеопроект» з заявою
про складання технічної документації
із землеустрою для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
присадибної ділянки. 29.09.2010 року
рішенням Криворізької міської ради
Дніпропетровської області за №4082 йому
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складення документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
для подальшої передачі у власність під
будівництво і обслуговування жилого
будинку, господарських споруд і
будівель і споруд та ведення
садівництва. Відповідно до акту
обстеження та узгодження зовнішніх меж
землекористування (землеволодіння),
складеного 10.12.2010 року, було проведено
кадастрову зйомку фактичних меж
землекористування та елементів
забудови, та узгоджено межі земельних
ділянок з суміжними
землекористувачами: ОСОБА_5, адреса:
АДРЕСА_2; ОСОБА_6, адреса: АДРЕСА_3;
ОСОБА_7, адреса: АДРЕСА_4; ОСОБА_8, адреса:
АДРЕСА_5, та складено план земельної
ділянки гр.. ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_1.
Відповідно до зведеного план земельної
ділянки, ділянка для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд S
=0.1000га., ділянка якою користується
ОСОБА_4 S= 0,0787га. Згідно державного акту
на право власності на земельну ділянку
отриманого ОСОБА_4, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1, виданого на підстав
рішення Криворізької міської ради від
27.04.2011 року за №350, останній є власником
земельної ділянки площею 0,1000га, у межах
згідно з планом. Кадастровий номер
земельної ділянки: :240:0010.
Державний акт зареєстровано в Книзі
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за №0990, від 07.08.2012 року.

Відповідачем ОСОБА_2, що є
землекористувачем суміжної земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_4 з
недавнього часу почато будівництво
гаражу та сараю на межі між їх
земельними ділянками, при цьому
відповідач самостійно без необхідних
дозволів перенесла паркан в глиб його
земельної ділянки приблизно на 1 метр,
чим порушила його особисті та майнові
права.

В жовтні 2013 року він звернувся до
Виконавчого комітету Довгинцівської
районної в місті Ради з метою сприяння
у відновленні меж земельної ділянки та
знесення самочинного будівництва, що
порушують його права. Відповіддю від
28.10.2013 року за підписом голови
Довгинцівської районної в місті Ради
зазначено наступне: «Виїздом на місце
встановлено, що факти викладені у
зверненні підтвердились частково, а
саме: будівництво гаражу на теперішній
час не ведеться, фундамент гаражу
збудовано на відстані 73 см. Від Вашої
межі. Сарай збудовано відповідно
огорожі наступним чином: кут від вулиці
примикає до межі, а дальній кут
розташований від межі на відстані 50 см.
Відповідно до державних будівельних
норм ДБН 360-92 **п.3.25* відстань від межі
земельної ділянки до найбільш
виступаючої частини будинку повинна
бути не менше 1 м.» для вирішення
спірного питання йому рекомендовано
звернутись до суду.

Тому він просить зобов'язати ОСОБА_2
відновити межі земельної ділянки в
натурі між домоволодіннями за адресою:
АДРЕСА_1 у АДРЕСА_4 у м.Кривому Розі
Дніпропетровської області на підставі
раніше розробленої та затвердженої
відповідно до ст..186 Земельного кодексу
України документації із землеустрою, а
саме відповідно до даних Державного
акту на право власності на земельну
ділянку та Акту обстеження та
узгодження зовнішніх меж
землекористування (землеволодіння)
виконаних земельно-кадастрових робіт.
Зобов'язати відповідача ОСОБА_2 знести
самочинно збудований фундамент під
гараж та сарай, розташований на межі
земельних ділянок між домоволодіннями
за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 у
м.Кривому Розі Дніпропетровської
області. Стягнути з відповідача на його
користь в рахунок відшкодування
моральної шкоди 5000 гривень.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала у
повному обсязі та просила його
задовольнити.

Відповідач та її представник ОСОБА_3,
кожен окремо позо не визнали, просили
відмовити у його задоволенні, так як
відсутні будь-які докази на
підтвердження позову. Крім того
відповідач зазначила, а представник
позивача підтвердила, що паркан було
встановлено саме позивачем.

Суд вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Позивачу на підстав договору
дарування належить житловий будинок з
господарчими побудовами за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.7). 29.09.2010 року Рішенням
Криворізької міської ради
Дніпропетровської області за №4082 йому
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складення документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
для подальшої передачі у власність під
будівництво і обслуговування жилого
будинку, господарських споруд і
будівель і споруд та ведення
садівництва (а.с.8).

Відповідно до ч.3 ст.103 ЗК України
власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані
співпрацювати при вчиненні дій,
спрямованих на забезпечення прав на
землю кожного з них.

Відповідно до ч.1 ст.106 ЗК України
власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних
осіб на земельні ділянки здійснюється,
зокрема, шляхом: б) відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Відповідно до ст.212 ЗК України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав
та інтересів можуть бути, зокрема: 3)
припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі;

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ч.1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
передбачених ст. 61 ЦПК України.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивач не надав суду належні та
допустимі докази про те, що
відповідачем порушуються його права.

З огляду на наведене та розглядаючи
позов в межах заявлених позовних вимог
та підстав, на які посилається позивач
у позові, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.103,106,107,152,198
Земельного кодексу України, ст..ст. 16,376
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш
И В :

У задоволенні позову ОСОБА_4 -
відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: Н. О. Сарат