Справа № 458/730/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Турківський
районний суд Львівської області в
складі: головуючої, судді Строни Т.Г.,
при секретарі Рик К.М., розглянувши в
м.Турці позовну заяву ОСОБА_1 до
Боринської комунальної міської
лікарні Турківського району
Львівської області про стягнення
розрахункових як грошової компенсації
за невикористану відпустку,

встановив:

12.06.2014 року до суду із позовом
звернулася ОСОБА_1.

Посилається на те, що наказом №
31-к від 26.10.1990 року вона була прийнята на
роботу у Боринську комунальну міську
лікарню на посаду медсестри по прийому
викликів і працювала на цій посаді до
31.12.2012 року.

У відповідності до наказу № 73 від
31.12.2012 року її було звільнено за п. 5 ст. 36
КЗпП України шляхом переводу за її
згодою до Комунального закладу
обласного центру екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф.

Відповідно до ст. 24 Закону України
"Про віпустки" та ст. 83 КЗпП України їй
повинна була бути виплачена грошова
компенсація за всі дні невикористаної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

У разі переведення працівника на
роботу на інше підприємство грошова
компенсація за невикористані нею дні
щорічних відпусток за її бажанням
повинна бути перерахована на рахунок
підприємства, на яке вона перейшла.

При зверненні до адміністрації
Комунального закладу обласного центру
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф стосовно
перерахування від Боринської
комунальної міської лікарні грошової
компенсації за невикористані нею дні
щорічної відпустки, враховуючи, що її
бажання на це не було, їй було надано
роз'яснення та скеровано лист від 11.12.2013
року № 1067 від адміністрації
Комунального закладу обласного центру
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф.

Відповідно до довідок № 73 від
22.05.2014 року та № 141 від 03.12.2013 року
кількість днів невикористаної нею
щорічної відпустки становить 26
календарних днів. На її зверення
відповідач не надав розрахунку
грошового еквіваленту невикористаної
нею 26 календарних днів щорічної
відпустки.

Просила суд стягнути із
відповідача заборгованість із виплати
їй компенсації за невикористану
відпустку, попередньо витребувавши
розрахунок грошового еквіваленту
невикористаної нею щорічної відпустки;
стягнути відшкодування моральної
шкоди в сумі 1000 гривень та компенсацію
втрати нею частини доходів у зв'язку із
порушенням строків їх виплати.

В судовому засіданні позивачка
свій позов підтримала і надала суду
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві.

В судовому засіданні
представниця відповідача позов
визнала частково: на суму 1954 гривні 68
коп., які лікарня повинна позивачці
виплатити як компенсацію за частину
невикористаної відпустки.

Вислухавши сторони, дослідивши
обставини справи, всі наявні документи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення, із
таких підстав.

Судом встановлено, що наказом №
31-к від 26.10.1990 року ОСОБА_1 була прийнята
на роботу у Боринську комунальну
міську лікарню на посаду перев'язочної
медсестри хірургічного відділення і
працювала в Боринській КМЛ до 31.12.2012
року.

У відповідності до наказу № 73 від
31.12.2012 року її було звільнено за п. 5 ст. 36
КЗпП України шляхом переводу за її
згодою на посаду медсестри по прийому
викликів до Комунального закладу
Львівської обласної ради «Львівській
обласний центр екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф».

При цьому позивачка не отримала
компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 1954 гривні 68 коп.

Домовленостей щодо отримання
грошових компенсацій за невикористані
дні щорічних відпусток між Боринською
комунальною лікарнею та Комунальним
закладом Львівської обласної ради
«Львівській обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф» не було, на рахунок
Комунального закладу Львівської
обласної ради «Львівській обласний
центр екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф» від Боринської
КМЛ не було здійснено ніяких
поступлень коштів для виплати грошової
компенсації невикористаних відпусток
позивачки.

Наведені вище обставини
підтверджуються: довідками, виданими
головним лікарем Боринської КМЛ № 73
від 22.05.2014 року та № 141 від 03.12.2013 року;
копією трудової книжки позивачки,
заведеної 26.10.1990 року; копією
колективної заяви від 25.08.2013 року;
копією листа директора комунального
закладу Львівської обласної ради
«Львівській обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф» № 1067 від 11.12.2013 року;
довідкою Боринської КМЛ б/н від 15.07.2014
року.

Не довіряти даним доказам підстав
немає.

В силу ч. 1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації провадиться в
день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення
не працював, то зазначені суми мають
бути виплачені не пізніше наступного
дня після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

Згідно із ст. 24 Закону України
«Про відпустки» та ст. 83 КЗпП України у
разі звільнення парцівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

У разі переведення працівника на
роботу на інше підприємство, грошова
компенсація за невикористані ним дні
щорічних відпусток за його бажанням
повинна бути перерахована за рахунок
підприємства, на яке перейшов
працівник.

Ст. 237-1 КЗпП України передбачає
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику у разі, якщо порушення
його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Однак, враховуючи те, що
позивачкою не представлено суду
жодного доказу на підтвердження її
вимог в цій частині щодо її моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і виникнення обставини, які би
вимагали від неї додаткових зусиль для
організації свого життя, законних
підстав для задоволення її вимог в цій
частині у суду немає.

В силу ст. 2 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» визначено, що суми
компенсації за невикористані щорічні
відпустки індексації не підлягають.

В силу ст. 88 ЦПК України стягненню
із відповідача в дохід держави
підлягає судовий збір в сумі 243 грвн. 60
коп.

На підставі наведеного вище та
керуючись ст.ст. 4,10,11,60,212-215 ЦПК України,
ст.ст. 83, 116,237-1 КЗпП України, Законом
України «Про відпустки», Законом
України «Про індексацію грошових
доходів населення», суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути із Боринської комунальної
міської лікарні Турківського району
Львівської області в користь ОСОБА_1 1954
гривні 68 коп.

Стягнути із Боринської
комунальної міської лікарні
Турківського району Львівської
області судовий збір в сумі 243 гривні 60
коп.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду Львівської
області через Турківський районний суд
Львівської області протягом 10 днів із
дня його проголошення.

Головуюча -