У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
подану представниками ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 29 січня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 17 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, Запорізької міської ради,
Головного управління Держземагенства
у Запорізькій області про визнання
частково недійсним рішення
Запорізької міської ради, визнання
недійсним державного акта на право
власності на землю, визнання права на
безоплатну приватизацію земельної
ділянки за фактичним
землекористуванням без узгодження
його кордонів із суміжним
землекористувачем,

в с т а н о в и в :

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з указаним позовом, у якому просив
визнати недійсним і скасувати рішення
Запорізької міської ради 6-го скликання
3-ї сесії від 29 грудня 2010 року № 72 у
частині затвердження технічної
документації із землеустрою відносно
складання документів, які посвідчують
право ОСОБА_5 на земельну ділянку
площею 0,0376 га або 31/50 частки від 0,0606 га,
яка розташована у АДРЕСА_1, а також у
частині передачі у власність ОСОБА_5
зазначеної земельної ділянки; визнати
недійсним державний акт на право
власності на землю серії ЯЛ № 529277,
виданий 29 березня 2012 року на ім'я ОСОБА_5
на підставі рішення Запорізької
міської ради 6-го скликання 3-ї сесії від
29 грудня 2010 року № 72, зобов'язавши
управління Держкомзему у м. Запоріжжі
Головного управління Держземагенства
у Запорізькій області Державного
комітету України із земельних ресурсів
анулювати його реєстрацію у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю і на право
постійного користування земель,
договорів оренди землі; визнати за ним
право на приватизацію за фактичним
землекористуванням земельної ділянки
загальною площею 0,0309 га, розташованої у
АДРЕСА_1, без узгодження її меж із
власником 31/50 частки житлового будинку
з господарськими будівлями і
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 29 січня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 17 червня 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач в особі
своїх представників просить скасувати
зазначені судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних рішення та ухвали судів
першої й апеляційної інстанцій
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд першої
інстанції, висновки якого підтримав й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі і надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з недоведеності
зазначених у позові доводів та
безпідставності заявлених позовних
вимог.

При цьому суд правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормами матеріального права, які
підлягають застосуванню, повно та
всебічно дослідив обставини справи та
наявні у справі докази, надав їм
належну оцінку, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, від імені якого діють
представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у
відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5,
Запорізької міської ради, Головного
управління Держземагенства у
Запорізькій області про визнання
частково недійсним рішення
Запорізької міської ради, визнання
недійсним державного акта на право
власності на землю, визнання права на
безоплатну приватизацію земельної
ділянки за фактичним
землекористуванням без узгодження
його кордонів із суміжним
землекористувачем, за касаційною
скаргою на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 29 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 17 червня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак