Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/2529/14
Головуючий у 1-й інстанції: Воробйов А.В.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерін» на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 05 лютого 2014 року по
справі позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ерін", ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Тарас", ОСОБА_4,
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Таврія - Люкс",
Товариства обмеженою відповідальністю
„Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації", треті особи: приватний
нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_5, приватний
нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу, зобов'язання вчинити
певні дії ,-

ВСТАНОВИЛА :

В жовтні 2007 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ТОВ «Тарас», ОСОБА_7,
ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу.

10 грудня 2009 року ОСОБА_3, ТОВ «Ерін»
подали уточнену позовну заяву до ТОВ
«Тарас», ОСОБА_7, ОСОБА_4, ТОВ „Таврія -
Люкс" про визнання недійсними
договорів купівлі-продажу, які
неодноразово було уточнено.

В листопаді 2013 року позивачі подали
остаточну уточнену позовну заяву до
ТОВ „Тарас", ОСОБА_4, ТОВ „Таврія-Люкс",
ТОВ „ЗМБТІ", треті особи: приватний
нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_5, приватний
нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу та зобов'язання
вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначали, що станом на 21.08.2007 року ТОВ
„Тарас" належало право власності на
нежиле приміщення НОМЕР_1 першого
поверху літ. А.5, розташоване за адресою
АДРЕСА_1

Засновниками ТОВ „Тарас" були ОСОБА_3,
якій належить 61 частка власності
підприємства та ТОВ „Ерін", якому
належить 39 часток власності
підприємства на підставі статуту ТОВ
„Тарас" від 30.06.2004 року.

На підставі ухвали Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2006
року окрім накладення арешту на спірне
не житлове приміщення, також було
заборонено внесення будь-яких змін до
статутних документів ТОВ „Тарас".

Позивачам стало відомо, що 21.08.2007 року
від імені ТОВ „Тарас" сторонніми
особами було укладено договір
купівлі-продажу нежилого приміщення
НОМЕР_1 першого поверху літ. А.5,
розташоване за адресою АДРЕСА_1, після
чого право власності на вказане
приміщення перейшло до покупця ОСОБА_4.

Позивачі вважають, що договір
купівлі-полажу від 21.08.2007 року укладено
з грубим З договору вбачається, що від
імені ТОВ „Тарас" договір укладав
директор ОСОБА_8, але з 03.01.2001 року
директором вказаного товариства є
ОСОБА_3.

Крім того, з наданих нотаріусом ОСОБА_9
матеріалів на підставі яких було
укладене оспорюваний договір,
встановлено, що відсутній протокол
загальних зборів ТОВ „Тарас'", а також
довідки про заборону на відчуження
об'єкту нерухомого майна, квитанції про
сплату державного мита, та інших
платежів, обов'язкових при укладенні
договору купівлі-продажу.

В подальшому, 16.10.2007 року, ОСОБА_4
продала спірне нежиле приміщення ТОВ
„Таврія -Люкс". При його укладанні були
відсутні довідки про заборону на
відчуження об'єкту нерухомого майна,
які є обов'язковими.

Крім того, на спірне не житлове
приміщення на момент укладання
договорів купівлі-продажу від 21.08.2007
року та від 16.10.2007 року, ухвалою
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
накладено арешт, який скасовано лише
14.01.2013 року ухвалою господарського суду
Запорізької області.

Таким чином, позивачі вважають, що
договір купівлі-продажу від 21.08.2007 року
та договір купівлі-продажу від 16.10.2007
року, було укладено незаконно, а тому
вони повинні бути визнані недійсними.

Враховуючи вищевикладене просили суд
визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 21.08.2007 року, не
житлового приміщення НОМЕР_1 першого
поверху літ. А.5, розташованого за
адресою АДРЕСА_1, визнати недійсним
договір купівлі-продажу від 16.10.2007 року,
не житлового приміщення НОМЕР_1 першого
поверху літ. А.5, розташованого за
адресою АДРЕСА_1,; зобов'язати ТОВ
„ЗМБТІ" скасувати свідоцтва про право
власності на не житлове приміщення
НОМЕР_1 першого поверху літ. А.5,
розташованого за адресою АДРЕСА_1,
видані на ім'я ОСОБА_4 та ТОВ
„Таврія-Люкс" в 2007 році.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 05
лютого 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_3, ТОВ «Ерін» подали
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає,що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ
„Тарас" зареєстровано як юридична
особа 17.05.1999 року відділом реєстрації
та єдиного реєстру Запорізької міської
ради. Серед засновників і учасників
товариства була ОСОБА_3 (т.1 а.с.11-18),і в
подальшому склад учасників ТОВ „Тарас"
неодноразово мінявся.

30.06.2004 року відділом реєстрації та
єдиного реєстру Запорізької міської
ради учасниками ТОВ „Тарас"
зареєстровані ОСОБА_3, ТОВ „Ерін" та
друга редакція статуту ТОВ ..Тарас" за
реєстраційним номером 0030337 (т.1 а.с.132-136).

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 05.10.2006 року у справі за
позовом ОСОБА_11 до ТОВ „Тарас" про
визнання незаконними та скасування
рішень зборів гасників товариства,
визнання недійсними змін до установчих
документів товариства, і до державного
реєстратора виконавчого комітету
Запорізької міської ради про визнання
недійсним свідоцтва про державну
реєстрацію та зобов'язання вчинити
певні дії, позов було задоволено.

Окрім іншого, вказаним судовим
рішенням: визнано незаконним та
скасовано рішення зборів учасників ТОВ
„Тарас" від 25.01.2002 року (протокол №22)
про виключення ОСОБА_11 із складу
учасників товариства та поновлено її
учасником ТОВ „Тарас"; визнано
незаконним та скасовано рішення зборів
учасників ТОВ „Тарас" від 22.06.2004 року
(протокол №29) про виключення із складу
учасників товариства ОСОБА_12 та
прийняття ТОВ „Ерін" до складу
учасників ТОВ „Тарас" (т.З а.с.81-82).

Як встановлено ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2013 року,
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 05.10.2006 року набуло
законної сили 16.10.2006 року, але пізніше
скасовано. Позов неодноразово
розглядався судами різних інстанцій та
залишений без розгляду Господарським
судом Запорізької області 24.10.2008 року
на підставі п.5 ст.81 ГПК України (т.2
а.с.114-115).

У відповідності до вказаного судового
рішення від 05.10.2006 року, ТОВ „Тарас"
06.11.2006 року проведено позачергові збори
учасників товариства.

Як вбачається з протоколу №8
позачергових зборів учасників ТОВ
„Тарас" від 06.11.2006 року зборами
вирішено окрім іншого: виключити
ОСОБА_3 зі складу учасників ТОВ „Тарас"
відповідно до чинного законодавства на
підставі ст.64 Закону України „Про
господарські товариства"; затверджено
статут товариства та подано на
державну реєстрацію нову редакцію
установчих документів; прийнято до
складу учасників товариства ОСОБА_7 та
призначено його директором товариства
(т.З а.с. 87).

31.07.2007 року між управлінням у справах
приватизації Запорізької міської ради
(орган приватизації) та ТОВ „Тарас" в
особі директора ОСОБА_7, який діяв на
підставі статуту, зареєстрованого
виконавчим комітетом Запорізької
міської ради, державним реєстратором
ОСОБА_10 08.11.2006 року, укладено договір
№130 купівлі-продажу об'єкта
комунальної власності шляхом
приватизації способом викупу, а саме:
не житлового приміщення НОМЕР_1 першого
поверху літ. А.5, розташованого за
адресою АДРЕСА_1 Договір посвідчено
01.08.2007 року приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_9 (т.З а.с.200). Право
власності ТОВ „Тарас" на вказане не
житлове приміщенні зареєстровано в ОП
„ЗМБТІ" (а.с. 199).

Тобто на час приватизації ОСОБА_3 не
входила до складу учасників ТОВ «
Тарас».

В подальшому, 21.08.2007 року між ТОВ
„Тарас" в особі директора
ОСОБА_7.(продавець), якій діяв на
підставі статуту та ОСОБА_4 (покупець)
укладено договіг купівлі-продажу не
житлового приміщення НОМЕР_1 першого
поверху літ. А.5, розташованого за
адресою АДРЕСА_1 Договір посвідчено
21.08.2007 року приватним нотаріусеом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_9 (197). Право власності
ОСОБА_4 на вказане не житлове
приміщення зареєстровано в ОП „ЗМБТІ" .

За наданими суду приватним нотаріусом
матеріалами, при посвідчені вказаного
договору купівлі-продажу від 21.08.2007
року, останньою перевірено
правоздатність та дієздатність сторін
договору, повноваження представника і
належність ТОВ „Тарас" відчужуваного
об'єкту нерухомості (т.З а.с. 194-216).

16.10.2007 року, ОСОБА_4 продала нежиле
приміщення НОМЕР_1 першого поверху літ.
А.5, розташоване за адресою АДРЕСА_1, ТОВ
„Таврія - Люкс". Договір
купівлі-продажу було посвідчено
приватним нотаріусом Запорізького
нотаріального округу ОСОБА_6 16.10.2007 року
(т. З а.с. 19).

Згідно з статтею 10 Закону України "Про
господарські товариства", статтею 116
Цивільного кодексу України учасники
товариства з обмеженою
відповідальністю мають право: брати
участь в управлінні товариством у
порядку, визначеному в установчому
документі, крім випадків, встановлених
законом; брати участь у розподілі
прибутку товариства і одержувати його
частину (дивіденди); вийти у
встановленому порядку з товариства;
здійснити відчуження часток у
статутному капіталі товариства у
порядку, встановленому законом;
одержувати інформацію про діяльність
товариства у порядку, встановленому
установчим документом, а також мати
інші права, встановлені установчим
документом товариства та законом.

Статтею 627 вказаного ЦК України
встановлено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог ЦК, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. З ЦК України
серед загальних засад цивільного
законодавства є свобода договору.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Виходячи з положень ст. 215 ЦК України
правочин може бути визнаний недійсним
лише з підстав, визначених законом, та
із застосуванням наслідків
недійсності, передбачених законом.

Такими підставами є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
вимог, які встановлені частинами
першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203
ЦК України.

Отже, підставою недійсності правочину
за ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України є
суперечність саме змісту правочину
нормам ЦК України, іншим актам
цивільного законодавства, також
моральним засадам суспільства з огляду
на те, що змістом правочину є
відповідні його виду умови.

Суд першої інстанції ,розглянувши
справу про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна
недійсним та перевіривши наявність
тих обставин, з якими закон пов'язує
визнання угод недійсними і настання
відповідних наслідків, обґрунтовано
прийшов до висновку про відповідність
змісту договору купівлі - продажу від
21.08.2007 року та від 16.10.2007 року вимогам
закону, додержанням встановленої форми
угоди та правоздатності сторін за
угодою.

Також правомірно, районним судом не
прийняти до уваги доводи позивачів про
те, що на спірне не житлове приміщення
на момент укладання договорів
купівлі-продажу від 21.08.2007 року та від
16.10.2007 року, ухвалою Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя накладено
арешт, оскільки на час укладення
договору купівлі-продажу від 21.08.2007
року, в Єдиному реєстрі заборони
відчуження об'єктів нерухомого майна
станом на 21.08.2007 року, така інформація
була відсутня (т. З а с. 206-208).

Судом першої інстанції вірно
встановлено характер спірних
правовідносин та обґрунтовано
визначено про відсутність належних та
передбачених законом правових підстав
для визнання правочинів недійсними.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ТОВ «
Ерін» - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 05
лютого 2014 року у цій справі - залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: