АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5819/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Білик І. А. Доповідач - Калиновський
А.Б. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 17 березня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
17 березня 2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про захист прав
споживачів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове,
яким задовольнити його позовні вимоги,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Розділом 2 кредитного договору були
зазначені всі права та обов'язки
сторін, в тому числі право позичальника
на дострокове погашення кредиту. При
цьому, в п.2.4.1 зазначена процедура
дострокового погашення заборгованості
за договором, а саме в п.8.1 кредитного
договору, з зазначенням п.п.8.5 ? щодо
додаткової сплати позичальником
відсотків 0,48 від суми кредиту, що
погашається достроково. В п.4.5
кредитного договору, вказано, що
винагорода за резервування ресурсів
сплачується щомісяця з щомісячним
платежем за кредитом від дня
нарахування. У випадку повного
погашення кредиту винагорода
сплачується одночасно з останнім
платежем за кредитом.

Судом встановлено, що 01 лютого 2008 року
між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» був
укладений кредитний договір № DNI0GA00000165.

Відповідно до п.2.1.1 кредитного договору
банком позивачу ОСОБА_2 був наданий
кредит, шляхом і у межах сум, зазначених
у п.8.1 договору; кошти, отримані від
клієнта, були направлені на погашення
заборгованості за договором ( п.2.1.5 );
кошти, отримані від клієнта при
достроковому погашенні кредиту були
направленні на погашення
заборгованості у встановленому
порядку, згідно п.3.2 договору (п.2.1.6).

Доказами виконання банком своїх
зобов'язань за кредитним договором є: 1)
виписка по рахунку НОМЕР_1 за період з
01.02.2008 року по 28.10.2013 року , де зазначені
всі платежі, які були внесені клієнтом
ОСОБА_2 на погашення заборгованості за
кредитним договором № DNI0GA00000165; 2)
розрахунок заборгованості за
кредитним договором DNI0GA00000165 від
01.02.2008р. станом на 28.10.2013р., який
підтверджує повне виконання клієнтом
умов договору та відповідність розміру
суми погашених коштів проведеним
нарахуванням банком.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, суд правильно виходив з того, що
його позовні вимоги щодо невиконання
умов кредитного договору ПАТ КБ
«Приватбанк» не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Твердження позивача про те, що умови
кредитного договору є несправедливими
не може бути прийняте до уваги,
оскільки вимог про визнання кредитного
договору чи його частини недійсними
він не заявляв.

Доводи апеляційної скарги позивача про
те, що судом неповно з'ясовано
обставини по справі та не прийнято до
уваги те, що ним в повному обсязі були
виконані умови кредитного договору
необґрунтовані та спростовуються
матеріалами справи.

Посилання на те, що перерахунок суми
основного кредитного зобов'язання та
суми винагороди за використану послугу
«резервування ресурсів» станом на 15
березня 2013 року відповідачем не
здійснено, не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки відповідач діяв в межах
умов кредитного договору.

Таким чином, рішення суду відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. Підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
17 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: