Ухвала

іменем україни

02 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародній Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Перший Український Міжнародній
Банк» звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 11 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 22 квітня 2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Перший Український
Міжнародній Банк» 77 169,86 дол. США
заборгованості за кредитним договором
від 08 квітня 2008 року № 6294679 та штрафні
санкції в загальній сумі 78 766 грн 22 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У решті позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Судом установлено, що між ОСОБА_2 та ЗАТ
«Перший Український Міжнародний банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Перший
Український Міжнародний банк», 08
квітня 2008 року був укладений кредитний
договір № 6294679, згідно з яким ОСОБА_2 був
наданий кредит у розмірі 53 тис. дол. США
зі сплатою 12,99 % річних та терміном
повернення до 08 квітня 2025 року для
придбання нерухомості.

08 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_2
укладено договір іпотеки № 6294691
квартири АДРЕСА_1.

На забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_2 між банком та ОСОБА_3 08 квітня 2008
року укладено договір поруки.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, ухвалюючи
рішення в частині задоволення вимог,
виходив із доведеності порушення
боржником ОСОБА_2 умов кредитного
договору щодо сплати чергових
платежів, а заяву ОСОБА_2 щодо
застосування позовної давності як
підстави для відмови в позові до уваги
не взяв, дійшовши висновку, що позовні
вимоги заявлені банком в межах
позовної давності.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 11 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 22 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Є.П. Євграфова

судді:
І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко