Справа
№ 2/489/1202/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 червня 2014 року Ленінський
районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді
Спінчевської Н.А.,

при секретарі -
Ковальовій С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення безпідставно
отриманих коштів, відшкодування
вартості майна,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення безпідставно отриманих
коштів, відшкодування вартості майна.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим,
що 11 листопада 2013 року між нею та ОСОБА_2
було досягнуто усної домовленості щодо
оренди нежитлового підвального
приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_1.
В рахунок авансування оплати орендної
плати вона передала відповідачу кошти
у розмірі 7500 грн. Крім того, у зв'язку з
домовленістю з відповідачем щодо
проведення нею в орендованому
приміщенні за її рахунок ремонту, вона
закупила та завезла до приміщення
будівельні матеріали та обладнання, а
саме: шифер хвильовий вартістю 663 грн. 20
коп., труби профільні загальною
вартістю 1173 грн. 72 коп., муфта ринви
(жолобу) вартістю 35 грн. 50 коп., коліно 100
коричневе вартістю 30 грн. 90 коп.,
кронштейн ринви (жолобу) вартістю 58
грн., кронштейн ринви (жолобу) вартістю
116 грн., саморізи для покрівлі вартістю
51 грн. 50 коп., ринва (жолоб) вартістю 129
грн. 80 коп., перфоратор ПЕ-1550 вартістю 1100
грн., дриль ударна вартістю 319 грн.,
відра пластмасові (2шт.) вартістю 50 грн.,
свердла (4 шт.) загальною вартістю 38 грн.,
викрутки (2 шт.) вартістю 120 грн., а
всього будівельних матеріалів та
приладдя на загальну суму 3935 грн. 62 коп.

В подальшому, дізнавшись, що відповідач
не є власником цього приміщення, 15
листопада 2013 року вона повідомила його
про небажання укладення договору
оренди та намір повернути свої кошти
та будівельні матеріали.

Посилаючись на те, що сплачені в
рахунок оплати оренди кошти та
будівельні матеріали відповідач
відмовляється повернути їй
добровільно, просила суд стягнути з
відповідача на свою користь 7500 грн.
коштів, сплачених в рахунок орендної
плати та 3935 грн. 62 коп. у відшкодування
вартості належних їй будівельних
матеріалів.

Уточнивши письмово свої вимоги,
позивачка просила суд стягнути з
відповідача на свою користь 7500 грн.
передплати за оренду приміщення, а
також зобов'язати відповідача
повернути належні їй будівельні
матеріали, а у разі їх відсутності
відшкодувати їх вартість.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала, просила
позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував в
повному обсязі. Просив в позові
відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, свідків, вивчивши і
оцінивши в сукупності матеріали
цивільної справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного набуття,
збереження майна виникають за
наявності трьох умов: а) набуття або
збереження майна, б) набуття або
збереження за рахунок iншої особи, в)
вiдсутнiсть правової підстави для
набуття або збереження майна
(відсутність положень закону,
адмiнiстративного акта, правочинну або
інших підстав, передбачених статтею 11
ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення
зобов'язань iз набуття, збереження
майна без достатньої правової підстави
виступають: 1) набуття або збереження
майна однiєю особою (набувачем) за
рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у
вигляді зменшення або незбiльшення
майна у iншої особи (потерпілого);

3) обумовленість збільшення або
збереження майна на стороні набувача
шляхом зменшення або вiдсутностi
збільшення на стороні потерпілого; 4)
вiдсутнiсть правової підстави для
вказаної зміни майнового стану цих
осіб.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1
частини другої статті 11, частин першої
та другої статті 509 ЦК України цивiльнi
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогiєю породжують цивiльнi права та
обов'язки. До підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
належать договори та iншi правочини.
Зобов'язанням є правовiдношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися вiд
певної дiї, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися
належним чином вiдповiдно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
aктiв цивільного законодавства, а за
вiдсутноcтi таких умов та вимог цього
Кодексу, інших aктiв цивільного
законодавства - вiдповiдно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК
України об'єктами цивільних прав є,
зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України
встановлено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У відповідності до ст.387 ЦК України,
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Право володіння виникає у особи, як це
передбачено ст.398 ЦК України, на
підставі договору з власником або
особою, якій майно передано власником,
а також інших підставах, встановлених
законом.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що у листопаді 2013
року між позивачкою та відповідачем
була досягнута усна домовленість про
оренду нежитлового підвального
приміщення по АДРЕСА_1, договір оренди
сторони мали намір оформити письмово.

В рахунок оплати оренди вказаного
приміщення позивачка передала
відповідачу кошти у розмірі 7500 грн., а
також, отримавши від відповідача ключі
від даного приміщення, завезла до
нього свої будівельні матеріали та
приладдя з наміром проведення там
ремонтних робіт.

Зазначені обставини підтверджуються
письмовими доказами: матеріалами
Центрального РВ ММУ УМВС України в
Миколаївській області за заявою
ОСОБА_1, оригіналами квитанцій, актами
про відкриття приміщення відповідача,
а також поясненнями свідків в судовому
засіданні.

Як слідує з матеріалів справи договір
оренди нежитлового приміщення між
сторонами укладений не був, а також
відповідач відмовляється повернути
позивачці належне їй майно, та
розпорядився ним на власний розсуд.

Згідно з правилами ст.1213 ЦК України
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі. У разі неможливості повернути
в натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його
вартість, яка визначається на момент
розгляду судом справи про повернення
майна.

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин та викладених
положень закону, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 є
обґрунтованим та підлягає частковому
задоволенню. А саме, з відповідача на
користь позивачки слід стягнути 7500 грн.
безпідставно отриманих ним коштів, а
також 2466 грн. 62 коп. вартості
безпідставно набутих ним будівельних
матеріалів і приладдя, за виключенням
вартості перфоратора та дрилі, які, як
встановлено було при розгляді даної
справи, належать особі, яка мала за
домовленістю з ОСОБА_1 виконувати
фактично ремонтні роботи в приміщенні -
ОСОБА_3

Згідно положень ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки слід
стягнути 600 грн. витрат на правову
допомогу адвоката та 243 грн. 60 коп.
сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно отриманих коштів,
відшкодування вартості майна
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7500
грн. безпідставно отриманих коштів, 2466
грн. 62 коп. вартості майна, 600 грн.
витрат на правову допомогу, 243 грн. 60
коп. судового збору, а всього 10810
(десять тисяч вісімсот десять) грн. 22
коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Н.А.
Спінчевська