АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі: головуючого
- Левенця Б.Б.

суддів: Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 04 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Головне управління
юстиції в місті Києві про визнання
заповіту недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року позивачка
звернулася із позовом, на
обґрунтування якого зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4, яка
була власником 13 частини квартири
АДРЕСА_1.

Після смерті матері позивачка
дізналась про наявність заповіту
складеного ОСОБА_4 14 жовтня 2008 року.

Зазначаючи, що ОСОБА_4 за життя
зловживала алкогольними напоями, мала
похилий вік, внаслідок стану
психічного здоров'я та змін у мозковій
діяльності не могла розуміти значення
своїх дій, просила визнати недійсним
заповіт від 14 жовтня 2008 року укладений
від імені ОСОБА_4 посвідчений державним
нотаріусом державної нотаріальної
контори № 15 Ковальчуком М.В.,
зареєстрованим в реєстрі № 10-1922 на ім'я
ОСОБА_2 та ОСОБА_3(а.с. 1-20)

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала, представники відповідачки
ОСОБА_3 - ОСОБА_7, ОСОБА_8 проти позову
заперечували.(а.с. 27-28, 39-41)

Третя особа покладалась на розсуд
суду.(а.с. 49-50)

Рішенням Деснянського районного суду
міста Києва від 04 червня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Головне управління
юстиції в місті Києві про визнання
заповіту недійсним відмовлено.
(а.с.156-159)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилалась на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просила рішення суду скасувати і
ухвалити нове про задоволення позову.
На обґрунтування скарги зазначила, що
суд не врахував обставин і доказів
якими позивачка обґрунтовувала
заявлені вимоги і дійшов помилкового
висновку про відмову в задоволенні
позову. (а.с. 165-166)

В судовому засіданні представники
ОСОБА_7, ОСОБА_9 заперечували проти
скарги і просили її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, причини
неявки не повідомили, про час та місце
розгляду справи були сповіщені
належним чином про що у справі є
докази.( а.с. 177-184)

Зважаючи на вимоги ч.ч. 3, 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305
ЦПК України, колегія суддів визнала
повідомлення належним, а неявку такою,
що не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що

За свідоцтвом про право власності на
житло від 23 травня 2000 року ОСОБА_4,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1.(а.с. 16)

21 лютого 2007 року ОСОБА_4 склала
заповіт, яким заповідала належну їй на
праві власності 13 частину квартири
АДРЕСА_1 доньці - ОСОБА_1.(7, 12-13)

14 жовтня 2008 року ОСОБА_4 склала
заповіт, яким заповідала усе належне їй
майно онуці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних
долях кожній(а.с. 8, 95, 117)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4(а.с.
10)

За наявними у справі довідками,
повідомленнями ОСОБА_4 перебувала під
диспансерним наглядом з приводу
атеросклеротичної хвороби серця з
гіпертонією, на обліку у
лікаря-психіатра не перебувала.(а.с. 75,
86, 138-140, 152-153)

На виконання ч. 4 ст. 10 ЦПК України
апеляційним судом роз'яснено право
заявити клопотання про призначення
посмертної судово-психіатричної
експертизи для встановлення обставин
можливості ОСОБА_4 14 жовтня 2008 року під
час укладення заповіту усвідомлювати
значення своїх дій та можливість
керувати ними, проте такого клопотання
позивачкою ОСОБА_1 та іншими особами,
які беруть участь у справі заявлено не
було.

Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 -
3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Правочин, який дієздатна фізична
особа вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.(ч. 1 ст. 225 цього
Кодексу)

Згідно із ч. 2 ст. 1257 ЦК України за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Оскільки для з'ясування обставин
можливості ОСОБА_4 усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними
обов'язковим є призначення експертизи,
при цьому суд з власної ініціативи
позбавлений можливості призначати
таку експертизу, а позивачкою такого
клопотання заявлено не було, з огляду
на положення ч. 1 ст. 60 ЦПК України
колегія суддів дійшла висновку, що
позивачка не довела підставність
заявлених нею вимог.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав
задоволення заявленого позову із
зазначених позивачкою підстав.

Доводи апелянта про те, що
районним судом необґрунтовано не
прийнято уточнення заявленого позову
за змістом якого позивачкою було
змінено підставу позову із зазначенням
про те, що заповіт був складений під
тиском, колегія суддів відхилила,
оскільки п. 1 уточненої заяви містить
раніше заявлену підставу позову -
неможливість ОСОБА_4 розуміти значення
своїх дій та керувати ним, яку районний
суд розглянув. При цьому, колегія
суддів враховує, що позивачка не
позбавлена можливості звертатись до
суду із зазначеним позовом про
визнання заповіту недійсним з інших, не
заявлених у цьому провадженні, підстав.

Інші доводи скарги цих висновків
не спростовують тому колегія суддів їх
відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
308, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного
суду міста Києва від 04 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/8935/2014

Головуючий у першій інстанції
-ЗотькоТ.А.

Доповідач Левенець Б.Б.