Справа № 316/1205/14-ц
Провадження № 2/316/620/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2014 р.
м.Енергодар

Енергодарський міський суд

Запорізької області

у складі: головуючого судді: Куценко М.
О.

при секретарі: Нестеровій
Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Енергодар цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах
якої на підставі договору про надання
правової допомоги діє адвокат ОСОБА_2,
до ОСОБА_3, територіальної громади в
особі Енергодарської міської ради
Запорізької області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог:
Енергодарська міська державна
нотаріальна контора, про визнання
часток у праві спільної сумісної
власності та визнання права власності
на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
зазначеним позовом, в якому зазначено,
що позивачка та ОСОБА_4 перебували в
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають
повнолітню доньку ОСОБА_3.

13 вересня 2002 року, реалізуючи своє
право на приватизацію державного
житлового фонду, позивачка, її чоловік,
ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3, приватизували
квартиру АДРЕСА_1. Вказаний факт
доводиться свідоцтвом про право
власності на житло №7214 від 13.09.2002 року,
видане ВП ЗАЕС НАЕК «Енергоатом».
Приватизація відбулася на праві
спільної сумісної власності. Право
власності було зареєстроване належним
чином, про що на зворотній стороні
свідоцтва ДКП «Енергодарське БТІ»
зроблено відмітку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року чоловік позивачки,
ОСОБА_4 помер, про що Відділом РАЦС
Енергодарського міського управління
юстиції Запорізької області 21 жовтня
2009 року був зроблений актовий запис №
354 в Книзі реєстрації смертей. Дана
обставина доводиться свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_2.

Померлий ОСОБА_4 на час смерті,
проживав та був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, що доводиться
довідкою ЖЕД - 4 № 564 від 18.04.2014року.

Після смерті чоловіка, позивачка,
продовжує проживати в квартирі,
фактично прийняла спадщину та вважала,
що в майбутньому у неї не виникне
жодних проблем. В березні 2014 року
позивачка вирішила оформити своє право
на спадщину за законом та звернулася за
консультацією до нотаріуса, де їй
повідомили, що стати власником частки
квартири, яка належала чоловіку, вона
не має змоги, оскільки частка померлого
в праві спільної сумісної власності не
визначена, тобто право власності
зареєстровано без виділу часток, і дане
питання слід вирішувати в судовому
порядку.

Позивач просить припинити право
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1. Визнати право
спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках за
кожним співвласником: на 1/3 частку за
ОСОБА_1, на 1/3 частку за ОСОБА_3, на 1/3
частку за померлим ОСОБА_4. Визнати
спадковим майном 1/3 частку квартири
АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_4.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4.

У судове засідання позивач не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просить розглядати справу за участю
представника.

Представник позивача за угодою адвокат
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась,
надала заяву про розгляд справи в її
відсутність, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилась, надала заяву про розгляд
справи у її відсутність, позов визнала
в повному обсязі.

Представник територіальної громади в
особі Енергодарської міської ради не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи у відсутність представника,
проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог:
Енергодарська міська державна
нотаріальна контора в судове засідання
не з'явився, надав заяву про розгляд
справи у відсутність представника,
проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Як вбачається з свідоцтва № 7214 про
право власності на житло, виданим 13.09.2002
р. ВП ЗАЕС НАЕК «Енергоатом», квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер чоловік
позивачки, ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть (а.с. 10).

Після його смерті відкрилася спадщина
на його частку в квартирі АДРЕСА_1.

За ст. 1268 Цивільного кодексу України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Пунктом 5 цієї статті передбачено,
що незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини. Аналогічні
норми викладені і в Цивільному кодексі
України в редакції 1963 року.

Пунктом 1 ст.328 Цивільного кодексу
України передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
передбачається виниклим правомірно,
якщо інше прямо не випливає з закону
або незаконність набуття права
власності не встановлена судом. Своє
право власності на спадкове майно
позивачка набула на законних
підставах, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло.

Згідно ч.2 ст. 355 ЦК України, майно може
належати особам на праві спільної
часткової або на праві спільної
сумісної власності.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Право спільної сумісної власності
майна без визначення часток кожного
належного позивачу, відповідачу та
спадкодавцю підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло.

Згідно ч.1 ст. 372 ЦК України, майно що є у
спільній сумісній власності, може бути
поділено між співвласниками за
домовленістю між ними.

Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

На підставі того, що відсутні підстави
для розподілу майна в інших, ніж рівні
частки, суд вважає, що частки у праві
спільної сумісної власності, -
позивача, відповідача та спадкодавця -
є рівними, та становлять по 1/3 частині
кожного.

Згідно до статті 386 Цивільного кодексу
України держава забезпечує рівний
захист прав усіх суб'єктів права
власності.

Згідно до ст.1220 Цивільного кодексу
України спадщина відкривається
внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу
України місцем відкриття спадщини є
останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно до статті 1216 Цивільного кодексу
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 Цивільного кодексу України
передбачено, що спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1268 Цивільного
кодексу України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням. Пунктом 5
цієї статті передбачено, що незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач ОСОБА_3 по справі спадщину
після померлого батька не приймала,
позовні вимоги визнає.

Відповідно до статті 19 закону України
«Про державну реєстрацію прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав
на нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Згідно до наказу Міністерства юстиції
України N7/5 від 07.02.2002 року «Про
затвердження Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно» (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 18 лютого
2002 р. за N 157/6445) з наступними змінами та
доповненнями затверджено перелік
правовстановлювальних документів, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно, і якими є рішення суду про
визнання права власності на об'єкти
нерухомого майна, про встановлення
факту права власності на об'єкти
нерухомого майна, про передачу
безхазяйного нерухомого майна до
комунальної власності.

Відповідно до ст.. 174 ЦПК України
позивач може відмовитися від позову,
а відповідач визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи. У разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Якщо
визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на викладене, оскільки позовні
вимоги позивача не суперечать закону і
не порушують прав, свобод і інтересів
інших осіб, , суд вважає, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 316,328,355,356, 370, 386, 1216, 1217, 1218,
1221, 1226, 1241,1268,1270,1278 Цивільного кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Припинити право спільної сумісної
власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_1.

Визнати право спільної часткової
власності на квартиру АДРЕСА_1 в рівних
частках за кожним співвласником: на 1/3
частку за ОСОБА_1, на 1/3 частку за
ОСОБА_3, на 1/3 частку за ОСОБА_4, який
померІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати спадковим майном - 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1, що належала
померлому ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування після ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
М. О. Куценко