Справа № 296/1908/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді - Рожкової О.С.

за участю секретаря судового засідання
Каторжинської Т.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

представника третьої особи -
Колесинського В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа
орган опіки і піклування Житомирської
міської ради про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О
В И В :

В березні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
(далі - відповідач), у якому просить
розірвати шлюб, укладений з ОСОБА_3,
зареєстрований 25.11.2010 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Житомирського міського
управління юстиції, актовий запис № 2039.
Малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
залишити на проживання з матір»ю -
ОСОБА_1, після розірвання шлюбу
залишити прізвище ОСОБА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказала, що непорозуміння та постійні
сварки призвели до розпаду їх сімейних
стосунків. Крім того, вказала, що з
жовтня 2013 року проживають окремо,
шлюбні стосунки не підтримують,
спільного господарства не ведуть.

23.05.2014 року відповідачем ОСОБА_3 подано
зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про
визначення місця проживання дитини
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем
проживання батька.

Ухвалою суду від 02.07.2014 року зустрічну
позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визначення місця проживання дитини
залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовну вимогу про
залишення дитини на виховання матері
не підтримали та просили не розглядати
по суті, в решті позов підтримали.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні не заперечували
щодо розірвання шлюбу.

Представник третьої особи не
заперечував щодо задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України при
визнанні відповідачем позову, суд, за
наявності законних підстав, ухвалює
рішення про задоволення позову.

Заслухавши думку учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 25 листопада 2010
року, зареєстрованому відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Житомирського міського
управління юстиції, актовий запис № 2039
(а.с.4).

Від шлюбу мають малолітню дитину, дочку
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Викладені факти підтверджуються
відповідними свідоцтвами про шлюб та
про народження дитини.

Таким чином, судом встановлено, що між
сторонами діють сімейні
правовідносини.

Сторони з жовтня 2013 року тривалий час
проживають окремо, шлюбних стосунків
не підтримують, спільного господарства
не ведуть, на примирення не згодні.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження сім»ї суперечитиме
інтересам сторін, а тому приходить до
висновку, що позов про розірвання шлюбу
підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про залишення
дитини на виховання матері, суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і
батько мають рівні права та обов"язки
щодо дитини.

Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

В судовому засіданні встановлено, що
01.07.2014 року між сторонами укладено
договір щодо здійснення батьківських
прав та виконання обов»язків,
визначення місця проживання дитини та
сплати аліментів на утримання дитини,
яким визначено, що місцем проживання
ОСОБА_6 є місце проживання батька -
ОСОБА_3 (а.с.43-46).

В такому випадку, суд дійшов висновку,
що у задоволенні позову в частині
залишення дитини на виховання матері
слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.112, 157, 160, 161 СК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між
громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
який зареєстрований, 25 листопада 2010
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Житомирського
міського управління юстиції, актовий
запис № 2039.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1
прізвище - ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя
О. С. Рожкова