Справа № 236/1865/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Краснолиманський
міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Ткачова О.М.

при секретарі - Грицай Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Красний Лиман справу
за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6, головного управління Державної
міграційної служби в Донецькій області
про усунення перешкод у користуванні
та проживанні у житловому будинку та
вселення у житловий будинок, про
виселення осіб з житлового будинку, про
визнання протиправним та визнання
проведеної реєстрації місця
проживання незаконною ,-

ВСТАНОВИВ :

10.07.2013 року позивач звернулась
до суду з позовом до відповідачів в
якому просила:

-ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні та проживанні в житловому
будинку АДРЕСА_1, Краснолиманська
міська рада, Донецької області з боку
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

-Виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з
житлового будинку АДРЕСА_1
Краснолиманська міська рада, Донецької
області.

-Вселити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
житловий будинок АДРЕСА_1
Краснолиманська міська рада, Донецької
області.

-Визнати дії Головного управління
Державної міграційної служби України в
Донецькій області протиправними по
проведенні реєстрації місця
проживання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
житловому будинку АДРЕСА_1
Краснолиманська міська рада, Донецької
області.

-Визнати реєстрацію місця
проживання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
житловому будинку АДРЕСА_1

Краснолиманська міська рада, Донецької
області - незаконною.

-Судові витрати покласти на
відповідачів стягнувши їх на її
користь.

Позивач в судовому засіданні
наполягала на своїх позовних вимогах,
при обставинах викладених нею у
позовній заяві, просила позов
задовольнити та судові пояснила що
вона після розірвання шлюбу з
ОСОБА_3хоча і пішла мешкати до своєї
матері але інтересу до житла не
втратила, бажає проживати в спірному
будинку, а також те що він повинен їй
сплатити ? частку за поліпшення які
були зроблені в будинку за час їх шлюбу
відповідно до рішення суду. При цьому
на задані їй питання вона суду
пояснила, що вона мешкає в будинку її
матері де є три жилі кімнати, мешкають
вони там удвох, але мати має намір
продити будинок та переїхати мешкати
до сина.

Представник позивача адвокат
ОСОБА_9вважав що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, оскільки
реєстрація членів сім*ї відповідача
ОСОБА_3, в спірному

будинку проведена з порушенням вимог
закону, а позивач має право на
проживання в цьому будинку і цому
перешкоджають відповідачі.

Відповідач ОСОБА_3позовні вимоги
не визнав у повному обсязі з тих
підстав, шо відповідач ніяких прав як
на будинок так і на проживання в ньому
не має, оскільки судом встановлено що
будинок є його власністю, а він повинен
сплатити позивачу

? частку за поліпшення які були
зроблені в будинку за час їх шлюбу і
реєстрація в будинку членів його сім*ї
була проведена відповідно до діючого
законодавства.

Відповідач ОСОБА_4позовні вимоги
не визнала у повному обсязі з тих
підстав, шо вона є членом сім*ї
власника будинку ОСОБА_3, позивач сама
добровільно виселилась з будинку а в
будинку залишилась мешкати їх дочка до
тих пір поки не уклала щлюб та
переїхала машкати до чоловіка.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до
судового засідання не викликались з
огляду на їх вік, а їх інтереси в суді
представляли їх батьки ОСОБА_3 і ОСОБА_4
, а також представник органу опіки та
піклування Голєв С.І.

Представник цих відповідачів
адвокат ОСОБА_11вважав, що позов не
підлягає задоволенню, оскільки
позивачем не доведено в судовому
засіданні як її право на спірне житло
так і її право вимагати від будь-кого
будь-яких дій щодо цього нерухомого
майна.

Представник головного управління
Державної міграційної служби в
Донецькій області вважала, що позов не
підлягає задоволенню з тих підстав, що
реєстрація членів сім*ї відповідача
ОСОБА_3.в спірному будинку проведена
без порушень вимог закону.

Третя особа ОСОБА_12вважала,що
позов підлягає задоволенню, та суду
пояснила, що коли вони жили разом то
було добудовано деякі приміщення
будинку її мати ОСОБА_2їй казала, що
бажає мешкати в цьому будинку але
батько її не пускає, сама ж вона мешкала
в цьому будинку з батьком до квітня 2013
року коли пішла жити до майбутнього
чоловіка.

Представник органу опіки та
піклування Краснолиманської міської
ради Голєв С.І., вважав, що суду слід
прийняти рішення яке захистить права
малолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_13судові пояснила, що
в червні 2013 року вона була присутньою
при тому, що позивач намагалась
вселитись в будинок АДРЕСА_1, але
ОСОБА_3її не пустив, а також те, що під
час шлюбу між ними було добудовано в
будинку деякі приміщення.

Свідок ОСОБА_14судові пояснла, що
мешкає поруч з ОСОБА_3.і вона бачила як
позивач покидала цей будинок з речами а
також коли та намагалась вселитись до
будинку то ОСОБА_3її не пустив.

Свідок ОСОБА_15судові пояснив, що
за півтора-два місяці до розлучення між
позивачем та ОСОБА_3її речі були в
нього вдома а потім він перевіз їх за
іншою адресою.

Свідок ОСОБА_16судові пояснив, що
живе поруч з ОСОБА_3, влітку 2011 року
позивач виселилась з будинку
добровільно але щоб вона туда
намагалась вселитись він не знає.

Судом при досліджені письмових
доказів по справі встановлено, що
ОСОБА_3 на праві власності належить
житловий будинок АДРЕСА_1
Краснолиманської міської ради
Донецької області ( а.с.14,96-97).

За зазначеною адресою
зареєстровані як мешкаючі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 які є
неповнолітніми ( а.с.5-6,12,21,61-63,117-120,140-141),
реєстрація яких за місцем проживання
була здійснена відповідно до
встановленого порядку ( а.с.145-153).

Позивач з 11.07.2011 року в житловому
будинку АДРЕСА_1 Краснолиманської
міської ради Донецької області

не мешкала ( а.с.107), але 27.06.2013 року
намагалась вселитись в цей будинок
чому завадив їй колишній чоловік
власник будинку ОСОБА_3.( а.с.13).

Апеляційним судом Донецької
області від 19.09.2013 року було прийняте
рішення про стягненяя з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 ? частки вартості
будівельних матеріалів при збільшенні
площі житлового будинку АДРЕСА_1
Краснолиманської міської ради
Донецької області, здійснені ними в
період перебування у шлюбі, в розмірі
19916 гривень .

При цьому зазначеним рішенням та
рішенням Краснолиманського міського
суду Донецької області від 24.04.2012 року
було встановлено, що одноособовим
власником зазначеного будинку є
ОСОБА_3 (а.с.98-106).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України-
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили , не доказується
при розгляді інших справ , у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Отже в судовому засіданні
встановлено, що власником житлового
будинку АДРЕСА_1 Краснолиманської
міської ради Донецької області є
ОСОБА_3.

Суд, заслухавши сторони, їх
представників, допитавши свідків та
дослідивши письмові докази по справі,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню у повному обсязі, з
наступних підстав.

У суду не викликають сумніву
надані сторонами письмові докази,
оскільки ці документи надані та
складені повноважними особами, а також
у суду не викликають сумніву пояснення
надані свідками.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК України
, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших
осіб,які беруть участь у справі,та
відповідно до ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог.

Відповідно до ч.4 ст.156 СК України
припинення сімейних відносин з
власником будинку не позбавляє права
цих осіб користуватись займаним
приміщенням .У разі відсутності угоди
між власником будинку і колишнім
членом його сім*ї про безоплатне
користування жилим приміщенням
зазначене користування здійснюється
за плату.

Згідно з ст.163 ЖК України у разі
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім*ї за ними зберігається
займане жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України у
разі вибуття наймача та членів його
сім*ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту договір найму жилого
приміщення вважається розірваним з дня
вибуття.

Згідно з ч.3 ст.168 ЖК України -
договір найму жилого приміщення ,
укладений як на визначений, так і на
невизначений строк , може бути
розірвано за вимогою наймодавця, якщо
жиле приміщення , займане наймачем,
необхідне для проживання йому та
членам його сім*ї.У цьому випадку
власник будинку ( квартири) повинен
попередити наймача про наступне
розірвання договору за три місяці.

Відповідно до ч.4 ст.168 ЖК України-
договір найму жилого приміщення ,
укладений як на визначений, так і на
невизначений строк , може бути
розірвано за вимогою наймодавця, якщо
наймач своїми діями робить неможливим
проживання з ним в одному будинку.

Згідно зі ст.169 ЖК України у разі
припинення договору найму жилого
приміщення в будинку , що належить
громадянинові на праві приватної
власності , наймач і особи,які
проживають разом з ним , зобов*язані
звільнити житлове приміщення ,а в разі
відмовлення - підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого
житлового приміщення.

Крім того до спірних
правовідносин слід застосовувати
також норми передбачені ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України , а
також ст.150 ЖК України власник
житлового будинку має право
використовувати помешкання для
власного проживання ,проживання членів
своєї сім*ї,інших осіб .

Відповідно до ст.391 ЦК України
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч.2 п.15 постанови
Верховного Суду України "Про
застосування Конституції України при
здійснені правосуддя" наявність чи
відсутність прописки самі по собі не
можуть бути підставою для визнання
права користування жилим приміщенням.

Таким чином, у зв*язку з тим,що
позивач більше двох років не є членом
сім*ї позивача , між ними не було
укладено договору найму житла, позивач
будучі зареєстрована як мешкаюча в
будинку що належить відповідачу ОСОБА_3
на праві власності, при її вселенні
вона,оскільки як вбачається з
кількості судових рішень між позивачем
та новою сім*єю відповідача ОСОБА_3,в
них склались не зовсім доброзичливі
відносини, може створити складні умови
для проживання сім*ї цього відповідача,
який потрібен йому самому та членам
його сім*ї для проживання , більше року
є відсутньою в житловому будинку
АДРЕСА_1 Краснолиманської міської ради
Донецької області, там її речей немає,
проживає в будинку своєї матері, тобіш
має умови для проживання, то вона є
такою, що з цих підстав не має права на
вселення в зазначений будинок бо право
ОСОБА_3,на володіння , користування та
розпорядження своїм майном,яке
належить йому на праві власності
підлягає захисту, а в протилежному
випадку буде порушено, а отже позов в
цій чатсині не підлягає задоволенню .

Також , оскільки члени сім*ї
відповідача ОСОБА_3були вселені та
зареєстровані та мешкаючі в житловому
будинку АДРЕСА_1 Краснолиманської
міської ради Донецької області на
законних підставах, а інше не доведено
позивачем в судовоиу засіданні , то в
іншій частині позову твкож слід
відмовити у зв*язку з відсутністю
підстав для його задововлення.

Крім того відповідно до ст.88 ЦПК
України сідові витрати слід віднести
за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.98,150,156,162,168-169 ЖК
України, ст.ст.383,386,391,405 ЦК України ст.
ст. 88, 209,213 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6,
головного управління Державної
міграційної служби в Донецькій області
про усунення перешкод у користуванні
та проживанні у житловому будинку та
вселення у житловий будинок, про
виселення осіб з житлового будинку, про
визнання протиправним та визнання
проведеної реєстрації місця
проживання незаконною відмовити у
зв*язку з відсутністю підстав для їх
задоволення.

Рішення суду набирає законної
сили післязакінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через
Краснолиманський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя