АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Яремка В.В.

секретаря: Лисак О.А.

за участю: позивачки ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про
усунення перешкод у користуванні
житловим будинком шляхом виселення, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 21 травня 2014
року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні житловим будинком шляхом
виселення.

Вказувала на те, що відповідно до
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 15 грудня 2010 року їй
на праві власності належить житловий
будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1

Відповідачі без її згоди вселились у
вказаний будинок і без законних
підстав проживають в ньому .

Посилаючись на те, що вона як власник
спірного будинку має право на свій
розсуд володіти, розпоряджатися і
користуватися ним, а відповідачі
перешкоджають їй в цьому, просила
зобов'язати відповідачів не чинити їй
перешкод в користуванні належним
будинком шляхом їх виселення без
надання іншого жилого приміщення.

------------------------------------------------------------------------
---------------------------------------------

22ц - 993/14
головуючий у 1-й інстанції Круглюк В.Г.

категорія 41/42
суддя-доповідач Міцней В.Ф.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 21 травня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд неправильно застосував
до правовідносин сторін положення ст.391
ЦК України, ст.9 ЖК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник підтримали вимоги
апеляційної скарги.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав,
вважає, що рішення суду є законним,
обґрунтованим і підстав для його
скасування немає.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серії САС
№ 934845 від 15 грудня 2010 року, виданого на
підставі рішення Чорногузівської
сільської ради № 19 від 5 лютого 2009 року,
позивачка ОСОБА_6 є власником житлового
будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1
Вижницького району (а.с.4).

Як встановлено судом, вказаний будинок
побудований за державні кошти у
зв'язку з тим, що будинок АДРЕСА_2
Вижницького району, в якому проживали
сторони, внаслідок зсуву став
непридатним для проживання.

Із рішення Чорногузівської сільської
ради сільської ради № 19 від 5 лютого 2009
року вбачається, що в при оформленні
права власності на будинок АДРЕСА_1
сільська рада попередила позивачку про
збереження житлової площі за всіма
членами сім'ї, які були зареєстровані
та проживали у житловому будинку по
АДРЕСА_2 до стихійного лиха, що сталося
у липні 2008 року (а.с.97).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3
раніше був зареєстрований у АДРЕСА_2, а
після набуття його матір'ю - ОСОБА_6
права власності на спірний будинок
вселився в цей будинок разом з дружиною
- ОСОБА_4 та зареєстрований в ньому як
член сім'ї власника будинку.

За змістом ч.1 ст.156 ЖК України, ч. ст.405 ЦК
України члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають
разом з ним, мають право на
користування жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Таким чином, відповідачі набули право
користування спірним будинком.

Згідно зі ст.157 ЖК України членів сім'ї
власника жилого будинку (квартири) може
бути виселено у випадках, передбачених
частиною першою статті 116 цього
Кодексу. Виселення проводиться в
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Однак з підстав, встановлених ст.116 ЖК
України, ОСОБА_6 позов не заявляла, а
просила виселити відповідачів з
будинку на підставі ст.391 ЦК України.

Частиною 3 статті 9 ЖК України
передбачено, що ніхто не може бути
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

З огляду на викладене суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 21 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: