Провадження №2/761/4750/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду міста
Києва цивільну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва до
ОСОБА_1 про стягнення неправомірно
отриманих пенсійних виплат, -
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення неправомірно
отриманих пенсійних виплат. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що відповідач
перебував на пенсійному обліку в
позивача та отримував пенсію на
пільгових умовах відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Разом з тим, після
проведення позивачем перевірки
довідки, уточнюючої характер та умови
праці для призначення пільгової пенсії
відповідачу, було встановлено, що
останнім при призначенні пільгової
пенсії були подані недостовірні
відомості про пільговий стаж роботи за
списком № 1 за період з 22 липня 1976 року
по 30 листопада 1999 року. Таким чином, у
зв'язку з неправомірним призначенням
даного виду пенсії, починаючи з 23
листопада 2009 року по 30 листопада 2013
року виникла переплата пенсії
відповідачу в сумі 81 993 грн. 93 коп.
При цьому, позивач зазначає, що
відповідачу неодноразово направлялись
відповідні листи, однак, останній
з'явився до позивача та добровільно
погасив лише частину незаконно
отриманої пенсії у сумі 1 400 грн. 00 коп.
На підставі зазначеного позивач
просить позов задовольнити та стягнути
з відповідача на користь позивача
неправомірно отримані пенсійні
виплати у сумі 80 593 грн. 93 коп.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій просить справу розглядати
у його відсутність, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, зазначив,
що проти заочного розгляду справи не
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи, в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та
ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального
кодексу України (надалі - ЦПК України),
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що представник
позивача проти заочного розгляду
справи не заперечує, суд на підставі ч. 1
ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК
України постановив ухвалу про заочний
розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Так відповідно до ст. 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

При цьому, п. «а» ч. 1 ст. 13 зазначеного
Закону передбачено, що на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

У судовому засіданні встановлено, що з
23 листопада 2009 року в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районні м. Києва
ОСОБА_1 перебував на обліку та
отримував пенсію на пільгових умовах,
відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
про що свідчить протокол № 72093 від 01
грудня 2009 року (а.с. 4).

При цьому, даний вид пенсії відповідачу
було встановлено на підставі його
заяви про призначення пенсії від 22
листопада 2009 року та здійснено
перерахунок її розміру згідно заяви
відповідача від 29 березня 2010 року і
доданої до неї довідки Публічного
акціонерного товариства «Київський
експериментально-механічний завод
іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» №1-1/274 від 11
листопада 2009 року про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутністю
трудової книжки або відповідних
записів у ній (а.с. 3, 8, 9).

Разом з тим, відповідно до Акту № 76 від
07 листопада 2013 року за результатами
перевірки довідки уточнюючої характер
робіт та умови праці для призначення
пільгової пенсії відповідачу було
встановлено, що в книзі обліку вихідної
кореспонденції з 1999 року по 2011 рік
Публічного акціонерного товариства
«Київський
експериментально-механічний завод
іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» (надалі -
підприємство) відсутні записи про
реєстрацію довідок: № 1-1/274 від 11
листопада 2009 року про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутністю
трудової книжки або відповідних
записів у ній; № 1-1/273 від 11 листопада 2009
року про заробітну плату для
обчислення пенсії (з 1982 по 1986 роки); №
1-1/275 від 11 листопада 2009 року про
перейменування підприємства (а.с. 11, 12).

При цьому, відповідно до копії трудової
книжки відповідача, яка була подана ним
при призначенні пенсії за віком,
останнього було прийнято на роботу до
Київського
експериментально-механічного заводу
іграшок ім. М.Ф.Ватутіна
слюсарем-ремонтником до
ремонтно-механічної дільниці 21 липня
1976 року на підставі наказу № 65-к від 22
липня 1976 року та звільнено наказом №
99-к від 02 листопада 1976 року у зв'язку з
призивом до армії. Після проходження
військової служби, відповідача
відповідно до наказу № 50-к від 05 лютого
1979 року знову було прийнято на дане
підприємство травильником 2 розряду на
дільницю покриття та в подальшому
наказом № 455-к від 01 листопада 1990 року
було переведено в гараж автослюсарем 4
розряду. Згідно наказу № 54-к від 30
листопада 1999 року відповідача було
звільнено за власним бажанням (а.с. 5-7).

Однак, згідно висновку вищезазначеного
Акту, при перевірці було виявлено, що в
наказі № 65-к від 22 листопада 1976 року,
який міститься у книзі наказів
підприємства за 1976 рік, яка
прошнурована та не пронумерована, в
наказі № 99-к від 02 листопада 1976 року,
який вирізано з книги наказів за 1976 рік
та залишено у такому вигляді, в наказі
№ 50-к від 05 лютого 1979 року, який
міститься у книзі «наказів № 1-199 по
особовому складу з 02.01.1979 р. по 31.05.1979 р.»,
яка прошнурована і пронумерована (203
арк.) та в наказі № 54-к від 30 листопада
1999 року, який міститься у книзі наказів
за 1999 рік, яка прошнурована і не
пронумерована - відповідач по справі не
значиться, а наказ № 455-к від 01
листопада 1990 року взагалі відсутній у
книзі наказів за 1990 рік, яка
прошнурована, але не пронумерована.

Дані обставини також підтверджуються
матеріалами справи, зокрема, копіями
вищезазначених наказів підприємства
(а.с. 13-16).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється якщо пенсія призначена на
підставі документів, що містять
недостовірні відомості.

На підставі вищезазначеного та у
зв'язку з неправомірним призначенням
пенсії відповідачу, начальником
Управлінням Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва видано
розпорядження від 12 листопада 2013 року
про припинення відповідачу виплати
пенсії та встановлення йому переплати
за весь період (а.с. 10).

Згідно листа Управління з координації
та контролю за виплатою пенсії
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві від 21 листопада 2013
року № 1057 за період з 23 листопада 2009
року по 30 листопада 2013 року виникла
переплата пенсії відповідачу у
загальному розмірі 81 993 грн. 93 коп. (а.с.
17).

При цьому, положеннями ч. 1 ст. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначено, що суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 10
січня 2014 року відповідачем було
здійснено добровільне погашення
частини суми неправомірно отриманої
пенсії, однак лише в розмірі 1 400 грн. 00
коп., про що свідчить копія квитанції №
213 від 10 січня 2014 року (а.с. 18).

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 102
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсіонери зобов'язані
повідомляти органу, що призначає
пенсії, про обставини, що спричиняють
зміну розміру пенсії або припинення її
виплати. У разі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

У відповідності до положень ст. 103
вказаного Закону суми пенсії, над міру
виплачені пенсіонерові внаслідок
зловживань з його боку (в результаті
подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.
Відрахування на підставі рішень
органу, що призначає пенсії,
провадяться в розмірі не більше 20
процентів пенсії понад відрахування з
інших підстав. В усіх випадках
звернення стягнень на пенсію за
пенсіонером зберігається не менш як 50
процентів належної пенсії. У разі
припинення виплати пенсії (внаслідок
відновлення здоров'я тощо) до повного
погашення заборгованості решта
заборгованості стягується в судовому
порядку.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи те, що
обставини, на які посилається у
позовній заяві позивач як на підставу
для задоволення позову, знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні,
оскільки ґрунтуються на наявних в
матеріалах справи доказах, суд прийшов
до висновку, що позов Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва до
ОСОБА_1 про стягнення неправомірно
отриманих пенсійних виплат, підлягає
задоволенню.

В порядку, визначеному ч. 3 ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача ОСОБА_1 судовий
збір на користь держави в сумі 805 грн. 94
коп.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 49, 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 1, 13, 102, 103 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209,
212-215, 218, 223-226, 228, 233, 294, 296 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва
неправомірно отримані пенсійні
виплати у сумі 80 593 (вісімдесят тисяч
п'ятсот дев'яносто три) грн. 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у сумі 805 (вісімсот п'ять)
грн. 94 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

С у д д я: