Справа № 369/1383/14-ц
Провадження № 6/369/48/14
УХВАЛА

20.06.2014 року
м. Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» про зміну способу
виконання рішення суду по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2
про визнання кредитного договору та
договору іпотеки недійсними,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2014 року заявник звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області із заявою про зміну
способу виконання рішення суду. Свої
вимоги обґрунтував тим, що заочним
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
травня 2010 року визнано недійним
кредитний договір, договір іпотеки,
зобов'язано вчинити дії. За рішенням
суду був виданий виконавчий лист та
відкрито виконавче провадження.
Натомість ОСОБА_1 від виконання рішення
суду ухиляється.

Тому просили суд змінити спосіб
виконання рішення суду, а саме замість
«зобов'язати» ОСОБА_1 повернути ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредит в розмірі 1 060 500
грн. - «стягнути» з ОСОБА_1 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в розмірі 1
060 500 грн.

У судове засідання представник ПАТ
«ПриватБанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
з'явилися про час, день та місце
розгляду справи повідомлені. Причини
неявки суду не повідомили. Письмових
клопотань про відкладення розгляду
справи до суду не надходило.
Представник заявника подав суду
клопотання про розгляд заяви в його
відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про задоволенні
заяви виходячи з наступного.

Заочним рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
травня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним кредитний договір
від 06 березня 2007 року, договір іпотеки
від 06 березня 2007 року, зобов'язано
ОСОБА_1 повернути ПАТ КБ «ПриватБанк»
кредит в сумі 1 060 500 грн., отриманий за
кредитним договором, зобов'язано ПАТ КБ
«ПриватБанк» повернути ОСОБА_1
сплачені останнім платежі за кредитним
договором в сумі 483 699,34 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою державного виконавця ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ у Київській
області від 16 листопада 2012 року, на
підставі виконавчого листа №2-474/2010,
виданого 12 вересня 2012 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області, відкрито виконавче
провадження ВП №35251787 з примусового
виконання заочного рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 11 травня 2010 року,
про зобов'язання ОСОБА_1 повернути ПАТ
КБ «ПриватБанк» кредит в сумі 1 060 500
грн., отриманий за кредитним договором.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

З матеріалів заяви встановлено, що
державний виконавець в подальшому
направляв вимогу на адресу ОСОБА_1,
постановами від 18 березня 2013 року та 25
лютого 2013 року на останнього накладені
штрафи за невиконання рішення, та
направлено подання про вирішення
питання щодо відкриття кримінального
провадження.

Постановою державного виконавця ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ у Київській
області від 06 вересня 2013 року
закінчено виконавче провадження на
підставі п.11 ч.1 ст.49, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»
з-підстав неможливості подальшого
виконання рішення суду без участі
боржника.

Разом з тим, суду не надано доказів про
відправлення та вручення боржнику
ОСОБА_1 постанови про відкриття
виконавчого провадження, вимог та
постанов державного виконавця. Тому
суд критично оцінює пояснення
представника заявника щодо ухилення
боржником від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утрудняють
виконання рішення, за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, зміни чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Аналогічні положення містяться і в ч. 1
ст. 36 Закону України «Про виконавче
провадження», де зазначено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.
Відповідно до приписів ст. 129
Конституції України однією із основних
засад судочинства є обов'язковість
рішення суду.

Судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та іншими організаціями,
громадянами та юридичними особами на
всій території України, відповідно до
ст. 14 ЦПК України.

Згідно до преамбули Закону України
«Про виконавче провадження» цей Закон
визначає умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню.

За положеннями ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження»,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою, зокрема, виконавчі
листи, що видаються судами.

Отже, з аналізу вказаних вимог, зміна
способу виконання рішення суду може
бути здійснено лише у виняткових
випадках.

Разом з тим, за ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документів на примусове виконання у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом та цим законом.
Ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» визначає підстави
закінчення виконавчого провадження.

Таким чином неможливість примусового
виконання судового рішення без участі
боржника, що встановлена постановою
державного виконавця і підтверджена
матеріалами виконавчого провадження, є
обставиною, яка утруднює виконання
рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, та те, що
заявником подано суду достатньо
доказів щодо неможливості виконання
рішення, суд прийшов до висновку про
обґрунтованість вимог та задоволення
заяви.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 14, 210, 217, 221, 373, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» про зміну способу
виконання рішення суду по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2
про визнання кредитного договору та
договору іпотеки недійсними -
задоволити.

Змінити спосіб виконання заочного
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
травня 2010 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2
про визнання кредитного договору та
договору іпотеки недійсними, а саме:
«Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» (49094, м.Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) кредит в сумі 1 060 500,00 грн.
(один мільйон шістдесят тисяч п'ятсот
грн. 00 коп.)».

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний
суд Київської області протягом п'яти
днів з моменту оголошення ухвали , а
особами, які беруть участь у справі, але
не були присутні під час проголошення
ухвали, протягом п'яти днів після
отримання її копії.

Суддя

Н.С.Пінкевич