АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-791/1894/2014 р.
інстанції Майдан С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року червня місяця « 19» дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Прокопчук
Л.П.Суддів:Бездрабко В.О., Кузнєцової
О.А.При секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 -
представника ОСОБА_6 на рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 06 травня 2014 року у справі
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_6 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

25 грудня 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» звернулося до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 04 березня 2008 року між публічним
акціонерним товариством «Сведбанк»,
правонаступником якого є позивач
відповідно до договору факторингу, і
ОСОБА_6 був укладений кредитний
договір, за умовами якого позичальник
отримав кредитні кошти у сумі 47 800
доларів США на строк з 04 березня 2008 року
по 04 березня 2038 року зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 12,5% річних за весь строк
фактичного користування кредитом.

Відповідач зобов'язувався здійснювати
погашення заборгованості щомісячно
відповідно до графіку.

В забезпечення виконання умов
кредитного договору між сторонами
укладено 04 березня 2008 року іпотечний
договір, за яким ОСОБА_6 передав в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Свої зобов'язання позичальник
неналежно виконує, грубо порушує
істотні умови кредитного договору і
тому станом на 01.11.2013 року має
прострочену заборгованість у сумі 100
890,65 доларів США, еквівалентних 806 418,97
грн.

Позивач просив звернути стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
та стягнути понесені ним судові
витрати.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 06 травня 2014 року
позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 04.03.2008 року,
яка станом на 01.11.2013 року становить 806
418,97 грн. на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 шляхом
проведення прилюдних торгів за
початковою ціною встановленою на рівні
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, визначеною на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ
«Кредитні Ініціативи» витрати по
сплаті судового збору у розмірі 3 441 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, просив його
скасувати і ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову за
необґрунтованістю.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник ОСОБА_6
апеляційну скаргу підтримав, з
підстав, викладеним у ній.

У поданій представником ТОВ «Кредитні
Ініціативи» заяві заявлено клопотання
про розгляд справи у його відсутності,
доводи апеляційної скарги він не
визнає та просить рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що 04.03.2008 року між
ВАТ «Сведбанк» і ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір, згідно умов якого
позичальник отримав в банку кредит у
сумі 47 800 доларів США на строк до 04.03.2038
року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,5%
річних на придбання квартири.

З метою забезпечення виконання умов
кредитного договору 04.03.2008 року між
сторонами укладено іпотечний договір,
згідно умов якого відповідач надав в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

28.11.2012 року між публічним акціонерним
товариством «Сведбанк», яке є
правонаступником ВАТ «Сведбанк», та
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» був укладений договір
факторингу, за яким ПАТ «Сведбанк»
відступило на користь ТОВ «ФК«Вектор
Плюс» свої права вимоги за кредитним
договором, укладеним з ОСОБА_6

В цей же день за договором факторингу
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» відступила права за цим же
кредитним договором позивачу -
товариству з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи».

Оскільки відповідач належним чином не
виконував взятих на себе зобов'язань,
то за розрахунком позивача станом на
01.11.2013 року утворилася заборгованість у
розмірі 806 418,97 грн., з якої: 366 119,36 -
заборгованість за кредитом, 182 151,76 грн.
- заборгованість по відсоткам, 258 147,84
грн. - пені.

Задовольняючи позовні вимоги
товариства та звертаючи стягнення на
предмет іпотеки, суд першої інстанції
виходив з того, що такі вимоги позивача
обґрунтовані законом та наданими
доказами.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки вірно
визначившись з характером спірних
правовідносин, суд першої інстанції
правильно застосував до них норми
матеріального права і дав належну
оцінку зібраним у справі доказам і
відтак постановив законне і
обґрунтоване рішення, висновки якого
не спростовані доводами апеляційної
скарги.

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі на не врахування судом першої
інстанції рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 22.12.2010 року
про дострокове стягнення всієї
кредитної заборгованості і відповідно
до умов кредитного договору, зміну
строку виконання позичальником своїх
зобов'язань, колегія суддів вважає
безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Такі підстави, зокрема, зазначені у
статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Тому наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке
реально не виконане боржником, що не
заперечується апелянтом, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не свідчить про припинення
договірних правовідносин сторін; не
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання ним
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання процентів
за користування кредитом і пені,
передбачених договором за несвоєчасну
сплату кредиту.

Згідно рішення суду, на яке посилається
апелянт, з відповідача і поручителя
стягнута заборгованість станом на
22.12.2010 року у сумі 52 600,22 доларів США.

За розрахунком заборгованості, наданим
позивачем, розмір якої не заперечують
відповідач і його представник, станом
на 01.11.2013 року заборгованість становить
100 890,65 доларів США, еквівалентних 806 418,97,
тобто після постановлення рішення
судом вона зросла на 48 290,43 доларів США.

Така сума заборгованості є співмірною
з вартістю іпотечного майна, яка
відповідно до пункту 5 іпотечного
договору від 04.03.2008 року складає 241 688
грн.

З урахуванням вищезазначеного колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга як
така, що висновків суду не спростовує,
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 06 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя:
Л.П.Прокопчук