Справа № 127/8324/14-ц
Провадження № 2/127/3484/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02.07.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Король В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
приватного підприємства «Нива - В.Ш.» в
особі філії 02 приватного підприємства
«Нива - В.Ш.», за участю третіх осіб без
самостійних вимог щодо предмету спору -
відділу державної виконавчої служби
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Вінницької області
та ОСОБА_4 про визнання прилюдних
торгів недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до відповідача ПП «Нива - В.Ш.» в
особі філії 02 ПП «Нива - В.Ш.», за участю
третіх осіб без самостійних вимог щодо
предмету спору - В ДВС Жмеринського МУЮ
Вінницької області та ОСОБА_4 про
визнання прилюдних торгів недійсними,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
24.04.2014 року відповідачем ПП «Нива - В.Ш.»
були проведені прилюдні торги по
реалізації нерухомого майна, а саме
квартири АДРЕСА_1, яка належала на праві
власності ОСОБА_5.

Вважає, що дані торги відбулись з
порушенням норм чинного законодавства,
а саме: позивача (стягувача) не було
повідомлено в установленому порядку
про час і місце проведення прилюдних
торгів; на час проведення прилюдних
торгів шестимісячний строк дії
експертної оцінки майна закінчився;
реальна ринкова вартість майна, яке
реалізоване на прилюдних торгах,
знижена вдвічі; договір
купівлі-продажу квартири оформлений у
вигляді протоколу проведення
прилюдних торгів, що не відповідає
ст.ст.655, 656 ЦК України, тощо.

Тому, у зв'язку з тим, що прилюдні торги
з реалізації арештованого нерухомого
майна були проведені з порушенням
чинного законодавства, позивач
звернувся до суду з даним позовом, в
якому просив визнати недійсними
вказані прилюдні торги та протокол
проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого майна,
застосувавши наслідки недійсності
правочину.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила чуд їх задовольнити,
аргументуючи мотивами, викладеними в
позовній заяві.

Представник відповідача за
довіреністю Король В.В. позовні вимоги
не визнала та просила у задоволенні
позову відмовити у зв'язку з його
безпідставністю.

Представник третьої особи без
самостійних вимог щодо предмету спору -
В ДВС Жмеринського МУЮ до судового
засідання не з'явився, однак від
останнього надійшло письмове
клопотання про розгляд справи у його
відсутність.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право
заявляти клопотання про розгляд справи
у її відсутність.

Третя особа без самостійних вимог щодо
предмету спору ОСОБА_4 до судового
засідання не з'явився із невідомих суду
причин, хоча про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке знаходяться в
матеріалах справи.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно
та повно з'ясувавши обставини справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, давши їм
оцінку у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що згідно постанови про
відкриття виконавчого провадження від
16.10.2012 року старшим державним
виконавцем В ДВС Жмеринського МУЮ
Лановим В.В. відкрито виконавче
провадження №34757785 про стягнення з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7
заборгованості в сумі 268 428,52 грн. (а.с.37),
на підставі виконавчого листа,
виданого 27.09.2012 року Святошинським
районним судом м. Києва на підставі
рішення у цивільній справі №2/2608/5064/12 за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення
суми боргу за договором позики (а.с.35-36).

Згідно п.п. 1.2, 1.3 договору №0213223 від
23.12.2013 року про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
майна, укладеного В ДВС Жмеринського
МУЮ та Філією 02 ПП «Нива - В.Ш.», відділ
передав спеціалізованій організації
нерухоме майно арештоване державним
виконавцем, а спеціалізована
організація надає послуги з
організації і проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження»,
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 27.10.1999
року №68/5 і зареєстрованим в Мін`юсті
України 02.11.1999 р. за №745/4038 (із змінами), а
саме: квартиру АДРЕСА_1, яка є власністю
ОСОБА_5 (а.с.34).

04.04.2014 року Філією 02 ПП «Нива - В.Ш.»
проведено прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна, а саме
квартири АДРЕСА_1, що є власністю
ОСОБА_5, переможцем яких стала третя
особа без самостійних вимог по справі -
фізична особа ОСОБА_4, про що
відповідачем складено протокол №0213223-1
від 04.04.2014 року (а.с.91).

Відповідно до положень ст.62 Закону
України «Про виконавче провадження»
реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах. Рухоме майно,
вартість якого не перевищує сто
п'ятдесят неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, товари
побутового вжитку, а також інше
рухоме майно (у разі якщо стягувач
не заперечує проти цього)
реалізується на комісійних умовах.
Нерухоме майно, транспортні засоби,
повітряні, морські та річкові судна
реалізуються виключно на прилюдних
торгах (аукціонах).

Відповідно до змісту ч.1 ст.215, ч.1 ст.203 ЦК
України договір купівлі-продажу, який
укладено за результатами прилюдних
торгів, може бути визнано недійсним за
позовом заінтересованої особи у разі
порушення правил їх проведення, які
суттєво вплинули на результат торгів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

В обґрунтування своїх вимог позивач у
позові та його представник в судовому
засіданні посилались на те, що при
проведенні прилюдних торгів були
допущені численні порушення вимог
чинного законодавства. Однак, з даними
твердженнями погодитись не можливо з
наступних міркувань.

Відповідно до п.3.5 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27.10.1999 року №68/5 і
зареєстрованим в Мін`юсті України
02.11.1999 р. за №745/4038 (із змінами) (надалі -
Тимчасове положення) Спеціалізована
організація, яка проводить публічні
торги, не пізніше як за 15 днів до дня
проведення публічних торгів публікує в
порядку, визначеному Положенням про
Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 20.05.2003
року №43/5, зареєстрованим у Мін`юсті
21.05.2003 року за №388/7709 (зі змінами), на
відповідному веб-сайті інформацію про
нерухоме майно, що реалізується. А тому,
повідомлення про дані прилюдні торги,
яке повністю відповідало вимогам п.3.6
Тимчасового положення, було розміщено
на сайті ДП «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України 11.03.2014
року і до якого були внесені зміни
20.03.2014 року, тобто більш ніж, як за 15 днів
до проведення прилюдних торгів (а.с.81-83).

Також, не відповідають дійсності
твердження позивача про те, що
відповідач не повідомляв його про дату,
час та місце проведення прилюдних
торгів. Оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, перші прилюдні
торги по реалізації арештованого майна
були призначені на 13.01.2014 року та листом
за вих.№3566 від 23.12.2013 року відповідач
був повідомлений про дату, час та місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну (а.с.86). У зв'язку з тим, що
перші прилюдні торги визнані такими, що
не відбулися, були призначені другі
прилюдні торги на 14.02.2014 року, про що
позивач був повідомлений листом №3833
від 30.01.2014 року із зазначенням дати,
часу та місця проведення прилюдних
торгів, а також стартової ціни (а.с.88-89).
У зв'язку з тим, що повторні прилюдні
торги визнані такими, що не відбулися,
були призначені треті прилюдні торги
на 04.04.2014 року, про що позивач був
повідомлений листом №4353 від 20.03.2014 року
із зазначенням дати, часу та місця
проведення прилюдних торгів, а також
стартової ціни (а.с.84-85).

Щодо тверджень позивача та його
представника як на підставу про
задоволення позову щодо
неправомірного проведення прилюдних
торгів втретє та щодо неправомірної
уцінки вартості майна, суд вважає за
можливе зазначити наступне.

Не реалізоване на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах
протягом двох місяців майно підлягає
уцінці державним виконавцем, що
проводиться в десятиденний строк з дня
визнання прилюдних торгів чи аукціону
такими, що не відбулися, або закінчення
двомісячного строку реалізації майна
на комісійних умовах. Майно може бути
уцінене не більш як на 30 відсотків. У
разі нереалізації майна в місячний
строк з дня проведення уцінки воно
повторно уцінюється в такому самому
порядку, але не більш як на 50 відсотків
від початкової вартості майна (ч.5 ст.62
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Так, у зв'язку з тим, що перші прилюдні
торги визнані такими, що не відбулися,
22.01.2014 року державним виконавцем в
присутності представника позивача
була здійснена уцінка майна та
визначена нова стартова ціна із
зниженням на 15%, про що свідчить акт
державного виконавця про уцінку
арештованого майна від 22.01.2014 року
(а.с.87).

У зв'язку з відсутністю зареєстрованих
покупців повторні прилюдні торги 14.02.2014
року також не відбулися, а тому 21.02.2014
року державним виконавцем в
присутності представника позивача
була здійснена повторна уцінка майна
та визначена нова стартова ціна із
зниженням на 45%, про що свідчить акт
державного виконавця про уцінку
арештованого майна від 21.02.2014 року
(а.с.90).

Таким чином, державним виконавцем
правомірно було призначено треті
прилюдні торги та здійснено першу та
повторну уцінку арештованого майна
відповідно, оскільки перша уцінка була
здійснена із зниженням 15% від стартової
вартості майна (з можливих 30%), а
повторна із зниженням 45% від стартової
вартості майна (з можливих 50%).

Окрім того, слід відмітити, що під час
проведення уцінки арештованого майна
був присутній представник стягувача
ОСОБА_9, акти державного виконавця про
уцінку арештованого майна ні
позивачем, ні його представником в
передбаченим чинним законодавством
порядку не оскаржувались.

Стосовно строку дії звіту про вартість
майна слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи - підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника. Таким чином,
експертний висновок про вартість майна
боржника є складовою виконавчого
провадження, його документом, а тому
перебіг терміну чинності експертного
висновку не поширюється на час
реалізації майна.

Окрім того, вищезазначена норма була
роз'яснена у листі №15952-0-33-11 від 10.10.2011
року директора Департаменту
організації та контролю за виконанням
рішень Державної виконавчої служби
України Соломко О.В., у якому зазначено,
що звіт про оцінку майна у виконавчому
провадженні повинен бути чинним на
момент передачі майна на реалізацію
(а.с.92-93).

Як вбачається з матеріалів справи
арештоване майно було передано на
реалізацію 17.12.2013 року, що
підтверджується заявкою на реалізацію
арештованого майна (а.с.94-95), в свою
чергу звіт про оцінку арештованого
майна датується 06.07.2013 року (а.с.96), таким
чином на момент передачі майна на
реалізацію даний звіт був чинним.

Також, не відповідає дійсності
твердження позивача, що протокол
проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого нерухомого
майна від 04.04.2014 року не відповідає п.4.14
Тимчасового положення, оскільки
останній був складений за результатами
проведення прилюдних торгів,
підписаний ліцитатором, переможцем
прилюдних торгів та затверджений
керівником спеціалізованої
організації (а.с.91).

Так, дійсно, відносини, які виникають з
приводу придбання майна на аукціоні (з
прилюдних торгів), є договірними
відносинами з купівлі-продажу з певною
специфікою, визначеною законом. Однак,
погодитись із думою позивача, що
договір купівлі-продажу квартири
оформлений у вигляді протоколу
проведення прилюдних торгів не
відповідає вимогам ст.ст.655, 656 ЦК
України, а відтак підлягає до визнання
його недійсним, суд не може, оскільки
згідно з Положенням про порядок
проведення аукціонів (публічних
торгів) з реалізації заставленого
майна, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 22
грудня 1997 р. №1448; Тимчасовим положенням
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 р. № 68/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 2
листопада 1999 р. за № 745/4038; Порядку
реалізації арештованого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 15 липня 1999 р. № 42/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19 липня 1999 р. за № 480/3773,
договір купівлі-продажу не
укладається. Діюче законодавство
передбачає певний специфічний порядок
оформлення результатів прилюдних
торгів, а саме: складання державним
виконавцем або організатором аукціону
акта про проведені прилюдні торги
(аукціон), затвердження його
начальником відповідного органу
державної виконавчої служби або судом,
який прийняв рішення про звернення
стягнення на заставлене майно, або
нотаріусом, що вчинив виконавчий напис.
На підставі зазначеного акта нотаріус
видає переможцю свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів.
Підставою для вчинення цієї
нотаріальної дії є звернення до
нотаріуса набувача майна та подання
документів, які безспірно
підтверджують факт набуття права
власності на це майно внаслідок
проведення прилюдних торів (аукціону).
Видача свідоцтва є посвідченням факту
про належність переможцю на праві
власності майна, яке придбане з
прилюдних торгів (аукціону). Свідоцтво,
видане на нерухоме майно, відповідно до
ст.182 ЦК підлягає державній реєстрації.

Враховуючи, що відчуження майна з
прилюдних торгів відноситься до угод
купівлі-продажу, така угода може
визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені частинами 1-3 та 6 ст.203 ЦК
України (ч.1 ст.215 ЦК України). Такий
висновок зроблений Верховним Судом
України у справі № 6-116цс12.

Також в постанові від 24 жовтня 2012 р. за
результатами розгляду зазначеної
справи висловлено таку правову
позицію: оскільки, виходячи зі змісту
ч.1 ст.215 ЦК України, підставами
недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Тому, з огляду на вищевикладене, під час
судового розгляду даної справи судом
не встановлено порушення правил
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, а відтак відсутні підстави для
визнання недійсними їх результатів.

Окрім того, суд враховує, що відповідно
до ч.2 ст.388 ЦК України майно не може бути
витребувано від добросовісного
набувача, якщо воно продане у порядку,
встановленому для виконання судових
рішень, а ОСОБА_4, як переможець
прилюдних торгів, є добросовісним
набувачем майна, яке у встановленому
законом порядку було реалізовано на
публічних торгах (аукціоні), і його
право власності в даному спорі
позивачем не оспорювалось.

Тому, суд, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача про
визнання недійсними результатів
прилюдних торгів, скасування протоколу
про визнання недійсними прилюдних
торгів не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні, а тому
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 30, 58, 62 Закону України «Про
виконавче провадження», Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 року №74/5,
Положенням про порядок проведення
аукціонів (публічних торгів) з
реалізації заставленого майна,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 22 грудня 1997 р.
№1448; Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 р. № 68/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 2
листопада 1999 р. за № 745/4038; Порядку
реалізації арештованого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 15 липня 1999 р. № 42/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19 липня 1999 р. за № 480/3773,
ст.ст.11, 16, 203, 215, 388, 393, 655, 656 ЦК України,
ст.ст.10, 60, 158, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
приватного підприємства «Нива - В.Ш.» в
особі філії 02 приватного підприємства
«Нива - В.Ш.», за участю третіх осіб без
самостійних вимог щодо предмету спору -
відділу державної виконавчої служби
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Вінницької області
та ОСОБА_4 про визнання прилюдних
торгів недійсними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: