АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №642/294/14-ц
Провадження №22-ц/790/3909/2014
1-ї інстанції: Шрамко Л.Л.
Категорія: стягнення суми
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого
- Трішкової І.Ю.,

суддів:
Борової С.А., Кірсанової Л.І.,

при
секретарі - Костенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ТОВ
"Харківжитло" на рішення Ленінського
районного суду м.Харкова від 25 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
"Харківжитло" про зобов'язання виділити
квартиру, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що між
сторонами 10.01.2006 року був укладений
договір пайової участі у будівництві
житлового багатоквартирного будинку
за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до умов договору позивач
зобов'язався внести на розрахунковий
рахунок ТОВ «Харківжитло» пайовий
внесок в розмірі 438 264 грн., що на день
укладання договору складало 86 785
умовних одиниць, в оплату будівництва
трикімнатної квартири на четвертому
поверсі будинку АДРЕСА_1. Відповідач
зобов'язався завершити будівництво
житлового багатоквартирного будинку
по АДРЕСА_1 у 2-му кварталі 2009 року та по
завершенню будівництва виділити в
натурі позивачу на четвертому поверсі
будинку трикімнатну квартиру,
загальною проектною площею 102,10 кв.м.

У зв'язку з незавершенням будівництва у
строк зазначений в договорі відповідач
з 2009 року взамін обіцяв виділити
аналогічну квартиру з числа квартир, що
реалізовуються відділом продажу
відповідача, які розташовані у
будинках на різних вулицях міста, однак
так і не виділив.

Взяті на себе за договором зобов'язання
позивач виконав в повному обсязі,
своєчасно та в повному обсязі сплатив
вартість обраного об'єкта. Відповідач
прийняв оплату від позивача та
закріпив за ним об'єкт, однак взяті на
себе зобов'язання щодо введення в
експлуатацію об'єкта будівництва у
другому кварталі 2009 року, виділення в
натурі та передання квартири позивачу
не виконав до теперішнього часу, що є
істотним порушенням умов договору, у
зв'язку з чим позивач позбавлений
можливості отримати те, на що
розраховував при укладенні договору.

Позивач просив зобов'язати відповідача
виділити 3-кімнатну квартиру з числа
тих, які відповідач реалізовує через
відділ продажу, аналогічну квартирі
АДРЕСА_2, стягнути з відповідача на
користь позивача пеню за прострочення
виконання зобов'язання у розмірі 61 427
грн. 08 коп., інфляційні - 48 058 грн. 58 коп.,
річні - 52 591 грн. 68 коп. та моральну шкоду
в розмірі 100 000 грн., оскільки у зв'язку
із невиконанням ТОВ «Харківжитло»
своїх зобов'язань був порушений
звичайний ритм життя позивача, він
змушений знаходиться під постійним
наглядом лікарів через протипоказання
до психофізичних навантажень.

Представник відповідача проти позову
заперечував, посилався на те, що
позивачем невірно розраховані штрафні
санкції, окрім того, штрафні санкції не
підлягають нарахуванню та стягненню,
оскільки у ТОВ «Харківжитло» не має
грошових зобов'язань перед ОСОБА_2,
позивач не в повному обсязі сплатив
суму, що підлягає сплаті за договором,
не надав належних доказів на
підтвердження внесення пайового
внеску. Також у відповідача немає
відділу продажу та відсутні квартири
на реалізації, які б можливо було
виділити. Підстави для виділення
позивачу іншої квартири, ніж
передбачено договором, відсутні.

Рішенням Дзержинського районного суду
м.Харкова від 25 квітня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволений частково. З ТОВ
"Харківжитло" на користь ОСОБА_2
стягнута пеня за прострочення
виконання зобов'язання у розмірі 60840, 64
грн., а на користь держави стягнуто
судовий збір у сумі 608,40 грн. В інший
частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким повністю задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на те, що
рішення суду є незаконним і
необгрунтованим, ухваленим з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

В апеляційній скарзі на рішення суду
ТОВ "Харківжитло" просить скасувати
рішення суду і ухвалити нове, яким
повністю відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Судова колегія вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають.

Судом повно та всебічно
досліджені обставини справи, дана їм
належна оцінка та згідно встановленого
ухвалене рішення, яке відповідає
вимогам ст.ст.212-215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що
10.01.2006 року між сторонами був укладений
договір пайової участі у будівництві
житлового будинку АДРЕСА_2 з додатками.

Предметом даного договору визначено,
що сторони домовились спільно діяти на
підставі об'єднання своїх пайових
внесків для досягнення спільної мети:
будівництво та введення в експлуатацію
багатоквартирного житлового будинку
за адресою АДРЕСА_1.

Згідно п.3.1. вказаного договору
обов'язком позивача є внесення
пайового внеску по фінансуванню
будівництва квартири у розмірі 438 264
грн., що на день укладення договору
складало 86 785 у.о.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язався
по закінченню будівництва виділити
позивачу з багатоквартирного будинку
за адресою: АДРЕСА_1 в натурі його
частку у вигляді трикімнатної
квартири, будівельний номер АДРЕСА_2 на
четвертому поверсі, загальною
проектною площею 102,10 кв.м., та у
відповідності до п.2.4. завершити
будівництво в другому кварталі 2009 року.

На підтвердження виконання взятих на
себе зобов'язань по договору 29.01.2007 року
ОСОБА_2 було внесено 86 785 у.о. (в доларах
США), що в еквіваленті складало 438 264
грн., що підтверджується відповідною
довідкою (а.с. 23).

Рішенням Ленінського районного суду
м.Харкова від 23 вересня 2013 року
залишеним без змін ухвалою судової
колегії судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області 04 грудня 2013 року було
встановлено, що відповідачем було
порушено зобов'язання за договором від
10.01.2006 року №?45/57.

До даного часу квартира ОСОБА_2 не
виділена.

Прострочення виконання зобов'язання
відповідачем відповідно до договору
має наслідком відповідальність у
вигляді сплати штрафних санкцій.
Виділення іншої квартири, ніж квартира
АДРЕСА_2, договором не передбачено.

Крім того, матеріали справи не містять
даних про наявність в структурі
відповідача відділу продажу та
будь-яких квартир, які таким відділом
реалізуються.

За таких обставин суд правильно
відмовив у задоволенні позовних вимог
в частині зобов'язання відповідача
виділити іншу квартиру задоволенню не
підлягають.

Відповідно по п. 10.3 договору № 45/57 у
разі порушення Товариством своїх
зобов'язань щодо строку закінчення
будівництва більш ніж на 90 банківських
днів, товариство сплачує пайщику пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми фактично внесених пайщиком
грошових коштів за кожний день
прострочення, починаючи з 91-го дня.

На підставі зазначеного суд розрахував
пеню, виходячи із внесеної позивачем
суми в 438 264 грн. і на підставі облікової
ставки, визначеної у постановах
Правління НБУ.

Суд навів розрахунок і дійшов до
висновку, що сума, яка підлягає
стягненню складає 60840,64 грн.

Правовідносини між сторонами виникли з
договору пайової участі у будівництві
житлового будинку, умовами якого не
передбачено стягнення інфляційних та 3%
річних, а тому суд правильно відмовив у
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду.

Підстав для скасування чи зміни
рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314.319 ЦПК
України, судова колегія судової палати
з цивільних справ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ТОВ
"Харківжитло" відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м.Харкова від 25 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції
набирає чинності негайно, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді: