Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О.
В.

при секретарі Дружицькій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт Новотроїцьке
Херсонської області цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором

ВСТАНОВИВ

Позивач ПАТ»Дельта Банк»
звернувся до суду з вищеозначеним
позовом до вказаного відповідача. В
позові зазначено,що 21.01.2008 року ПАТ
«Дельта Банк» та ОСОБА_1 уклали
кредитний договір № 002-8.

Відповідно до п.1.2. вищевказаного
Договору позивач відкриває
відповідачеві картковий рахунок №
НОМЕР_3 в національній валюті гривні
.випускає та надає картку та ПІН-код,
здійснює обслуговування рахунку на
умовах викладених у Тарифному пакеті
«Віза-Класичний»,що міститься в
додатку №1 до Договору./тарифи/ та на
умовах,викладених у Правилах
здійснення операцій за картковими
рахунками.

Банк надає кредит,шляхом
відновлювальної відкличної кредитної
лінії на загальну суму 30000 грн з лімітом
в сумі 3000 грн. на умові,що клієнт
зобов»язався щомісяця в строки
означені Правилами здійснювати
погашення частини заборгованості по
погашенню кредиту і процентів за
користування ним.

Станом на 05.04.2013 року відповідач
не виконує належним чином зобов»язання
за кредитним договором, внаслідок чого
виникла прострочена заборгованість на
суму 3925 грн,яка складається з тіла
кредиту 775-00 грн, заборгованості по
комісіям 3150 грн.

Просили стягнути з відповідача
означену заборгованість та судові
витрати.

В судове засідання позивач
представника не направив,висловив у
позові прохання слухати справу у його
відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 позовні
вимоги не визнала і пояснила,що у 2008
році нею з позивачем укладено
кредитний договір. На протязі 2008-2009
років вона знаходилася з банком у
кредитних відносинах,отримала від
банку кредит на суму 3000 гривень, який
повинна була погасити та сплачувати
відсотки за користування коштами
банку. Умови договору вона своєчасно
виконувала.За її підрахунками і
вказівкою представника банку при
укладенні договору, вона сплачувала
банку на протязі 21 місяця по 210 гривень ,
останній платіж здійснила в розмірі 75
гривень у жовтні 2009 року і таким чином
повністю розрахувалася з банком. В
задоволенні позову просила відмовити.

Вислухавши пояснення
відповідача,дослідивши матеріали
справи, слід прийти до висновку,що
предметом спору є вимога про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,укладеним між громадянином і
банком.

Виниклі правові відносини є
цивільними, регулюються нормами
цивільного права.

Згідно зі ст.526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Як передбачено вимогами
ст.1049,1054 ЦК України позичальник
зобов»язаний повернути кредитору
надані грошові кошти/кредит/ та
сплатити проценти у строки та на
умовах,встановлених договором .

У відповідності до ст.530 ЦК
України, якщо у зобов»язанні
передбачено строк/термін/ його
виконання,то воно підлягає виконанню у
цей строк/термін/.Згідно ч.4 ст.631
Цивільного кодексу України закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення,яке мало місце під час дії
договору. Як вбачається з п.5 ст.261 ЦК
України за зобов»язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається за спливом
строку виконання.

Як вбачається з матеріалів
справи,не заперечується сторонами,тому
не підлягає доведенню, сторони 21 січня
2008 року уклали договір № 002-21046-210108 на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки,за
яким згідно п.1.2 банк відповідно до
наданого клієнту пакету документів а
також згідно з вимогами банку та
чинного законодавства відкрив
відповідачу картковий рахунок НОМЕР_3 в
національній валюті гривні,оформив,та
видав в користування відповідачу карту
та ПІН-код,за допомогою яких відповідач
отримала кредит у сумі 3000 гривень.

Згідно із п.2.3 Договору
відповідач сплачує банку проценти за
користування кредитною лінією та/або
овердрафтом за ставками,які зазначені
в Тарифах.

Відповідач ОСОБА_1 ознайомлена
із тарифами на обслуговування
платіжних карток Віза Класік/тарифний
пакет «Швидкі гроші Пенсійний»/,яким
передбачено порядок обслуговування
карткового рахунку,здійснення
операцій за картковим
рахунком,штрафні санкції та інше,- про
що свідчить її особистий підпис від 21
січня 2008 року.

Спір виник з приводу того,що
позивач вважає,що до теперішнього часу
договір діє,оскільки відповідач не
провів повного виконання зобов»язань,
а відповідач вважає,що зробивши 05.10.2009
року останній платіж у сумі 75
гривень,вона повністю виконала
зобов»язання перед банком і тому
нарахована їй заборгованість за
кредитом не може бути з неї стягнена.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на обґрунтування своїх вимог чи
заперечень.

Як вбачається з п.5.2 Кредитного
договору він набрав чинності з дати
його укладення тобто з 21 січня 2008 року
та діє до повного виконання
зобов»язань за договором. Відповідно
до п.1.4 Кредитного договору
кредитування рахунку в межах кредитної
лінії здійснюється протягом 364
календарних днів.Кожна наступна лінія
надається після спливу строку надання
попередньої та умовах,погоджених
сторонами по цьому договору,та не
потребує підписання додаткових угод.

Враховуючи те,що відповідач
користувалася послугами банку на
протязі 2008-2009 років,плата за
обслуговування кредитного ліміту в
розмірі 2.5%/п.1.3. Тарифів/
продовжувалася нараховуватися до дати
звернення до суду на законних
підставах,тому слід прийти до
висновку,що строку виконання
зобов»язання умовами договору не
передбачено. Кредитна лінія
відповідно до п.1.4 Кредитного договору
продовжувалася кожного року на тих
самих умовах, а тому і зобов»язання по
кредитному договору є чинним та
обов»язковим для виконання сторонами.
За таких встановлених обставин
відсутні підстави застосування
законодавства про перебіг строку
позовної давності по данному спору. Як
встановив суд дія договору між
сторонами продовжувалася,то і плата за
обслуговування кредитного ліміту в
розмірі 2.5%/п.1.3. Тарифів/продовжувалась
нараховуватися до дати складання
розрахунку заборгованості - 05.04.2013 року
законно. Відповідач мала можливість
знімати кредитні кошти після 2009
року,оскільки договір був
пролонгований ще на 364 дні..

Позивач в обгрунтування позову
надав суду розрахунок заборгованості
відповідача по кредиту/а.с.13/. за яким
на час звернення до суду за
відповідачем нарахована
заборгованість в розмірі 3925 грн.

Відповідач не надав суду доказів
і не заявляв клопотань про
витребування доказів про визнання
розрахунку не відповідаючим
дійсності/наприклад, про проведення
судової експертизи/.тому слід прийти
до висновку,що він є достовірним.

Як вбачається з п.5.2.2 Правил
надання банківських послуг фізичним
особам за поточними рахунками з
використанням платіжної картки у
національній та іноземній валюті /далі
Правила/ клієнт зобов»язаний щомісячно
до 15 числа ,якщо інше не передбачене
Умовами/ що слідує за місяцем
виникнення заборгованості оплачувати
обов»язковий мінімальній
платіж,складові якого визначаються в
тарифах.

Відповідно до п.5.2.3. у разі
порушення клієнтом строків сплати ОМП
він сплачує банку штрафні санкції.

Як передбачено п.3.5.3 Правил
клієнт повинен протягом 15 календарних
днів з моменту формування Банком
виписки , отримати її і заявити
претензії в разі не згоди з наданою
інформацією, якщо не заявить претензій
про незгоду з наданою інформацією по
рахунку,правильність такої інформації
вважається підтвердженою клієнтом.Це
положення також діє,якщо Клієнт не
звернувся до банку за отриманням
виписки.

Відповідно до п.7.1.4.5 Правил у
разі закінчення строку дії картки
та/або/ у разі припинення дії Договору
повернути Картку до Банку.

Згідно розрахунку
заборгованості,що надана банком та
виписки по рахунку клієнта,що надана
відповідачем вбачається,що 22.01.2008 року
та 25.01.08 року нею з суми 1030 грн почався
процес зняття готівки, а поповнення
карткового ранку шляхом внесення
коштів на погашення кредиту і
процентів за їх користування
відбулося 04.03.2008 року. в той час як за
умовами договору і Правилами вона
повинна була почати погашення
заборгованості вже в лютому 2008 року.

Ці обставини свідчать про
порушення відповідачем умов договору
і обґрунтованість позовних вимог.

На підставі вимог ст.88 ЦПК
України судові витрати,що понесені
позивачем, слід відшкодувати за
рахунок відповідача,оскільки позовні
вимоги підлягають задоволенню
повністю.

Керуючись ст.ст. 208,212-215,218 ЦПК
України

ВИРІШИВ

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стя гнути з ОСОБА_1, код
НОМЕР_1,мешканки АДРЕСА_1
заборгованість за кредитним договором
в сумі 3925 /три тисячі дев»ятьсот
двадцять п»ять/ гривень та 229 грн 40 коп.
понесені судові витрати на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«Дельта Банк» р/р НОМЕР_2
МФО 380236.що знаходиться за адресою
м.Київ вул..Щорса 36-б.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Херсонського
апеляційного суду через Новотроїцький
районний суд Херсонської області в
строк 10 днів.

Рішення набирає законного сили з
моменту закінчення строку на
апеляційне оскарження, а в разі його
оскарження в апеляційному порядку- з
моменту винесення рішення апеляційним
судом.

Суддя: підпис.

Копія вірно.

Суддя Новотроїцького

районного суду Херсонської області
______________ О.В. Тимченко