Справа № 278/3591/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року

Житомирський районний суд
Житомирської області

у складі: головуючого судді - Баренко С.
Г.,

за участю секретаря судового засідання
- Лабенської Л.І.,
прокурора,представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом Житомирського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері (далі
- Прокурор) в інтересах держави до
ОСОБА_1, Житомирської районної
державної адміністрації (далі - РДА) про
розірвання договору оренди, визнання
протиправним та скасування
розпорядження голови РДА, третя особа
на стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
Державна інспекція сільського
господарства в Житомирській області, -

В С Т
А Н О В И В :

Прокурор у позові просить визнати
недійсними та скасувати розпорядження
РДА за № № 263, 942 відповідно від 12.03.2010 і
05.10.2010, пов'язані з наданням ОСОБА_1
дозволу на розробку технічної
документації по встановленню меж
земельної ділянки в натурі,
затвердження технічної документації
із землеустрою, передачу останньої за
договором оренди строком на 5 років
земельної ділянки площею 1,2854 га для
обслуговування літніх будинків, що
перебувають у її власності, визнати
недійсним договір оренди, скасувати
його реєстрацію. Вимоги, з посиланням
на ст.ст. ст.50, 122, 123 ЗК України, ст.57 ЛК
України, мотивовані тим, що спірна
земельна ділянка відноситься до
земель рекреаційного призначення,
використовується для відпочинку, а не
для обслуговування приватного житла.
Розпорядження землями рекреації
належить обласній державній
адміністрації, а не РДА, такі землі
надаються за проектом відведення, а не
за технічною документацією із
встановленням меж в натурі.

Позов було підтримано прокурором, з
підстав, зазначених в ньому. Останній
стверджував, що органи державної влади
та їх зобов'язані діяти лише на
підставі законів, поряд з цим
проведеною перевіркою встановлено, що
за розпорядженнями РДА відповідачу
ОСОБА_1 була надана земельна ділянка за
рахунок земель рекреаційного
призначення з грубим порушенням
чинного законодавства та з
перевищенням повноважень. Просив позов
задовольнити у повному обсязі, судові
витрати на користь держави стягнути з
відповідачів.

Представник ОСОБА_1 вважає позов таким,
що не підлягає до задоволення.
Пояснила, що 22.03.2011 постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду прокурору було
вже відмовлено у задоволені позову про
визнання протиправним рішення РДА за
№263. Оскільки дане судове рішення
набрало чинності, воно має
преюдиціальне значення для даної
справи. А також вказувала, що ОСОБА_1 у
законний спосіб набула право
власності на літні будинки, для їх
обслуговування необхідна земельна
ділянка (ст.120 ЗК України), щодо оренди
якої й було укладено спірний договір.
Межі ділянки були виділені в натурі, а
отже передати її в користування можна
було й на підставі технічної
документації. На даний час спірна
земельна ділянка має свій кадастровий
номер.

На думку представника РДА прокурором у
суді не було доведено незаконність
розпоряджень РДА. Зазначила, що
Житомирська обласна державна
адміністрація розпорядженням від 17.06.05.
за № 172 з метою прискорення вирішення
питань щодо переходу та переоформлення
права користування земельними
ділянками при переході прав власності
на будівлі і споруду доручила РДА
посвідчувати таке право, а тому РДА
діяла в межах наданих неї повноважень
при вирішенні питань щодо спірної
земельної ділянки в оренду ОСОБА_1
Відповідач набула права власності на 4
літніх будинки, що розташовані на
спірній земельній ділянці і їй
відповідно до ст.120 ЗК України надана
земельна ділянка в оренди на підставі
виготовленої документації, а не за
проектом відведення. Просила відмовити
у задоволенні позову прокурора.

У ході розгляду справи було залучено до
справи третю особу без самостійних
вимог на стороні відповідача ОСОБА_2
(а.с.166), попереднього власника 4 - рьох
літніх будинків. Який надав суду
пояснення, що рішення у даній справі
жодним чином не впливає на його права,
оскільки спірна земельна ділянка не
перебувала у нього ані в користуванні
ані у власності та не була предметом
будь - яких правочинів. Просив розгляд
справи проводити за його відсутністю
(а.с.170).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 214 ЦПК України
суд має встановити всі обставини
справи, що мають значення, з огляду на
норми матеріального права, якими
регулюються конкретні правовідносини
сторін, що виникли у конкретній справі.

14.12.2009 року за нотаріально посвідченим
договором купівлі - продажу, ОСОБА_1
придбала у ОСОБА_2 4 літні будівлі
загальною площею 141 кв.м., що
розташовані за адрсою с. Зарічани,
пров.(вул.Довженко),буд.40 Житомирського
району, Житомирської області(як
вказано у договорі). Право власності на
ці приміщення відповідач належним
чином зареєструвала (а.с.156-159). Жодних
даних щодо прав ОСОБА_2 до спірної
земельної ділянки, як попереднього
власника наведених літніх будівель
суду не представлено (а.с. 170).

Розпорядженням голови РДА №263 від
12.03.2010 ОСОБА_1 наданий дозвіл на
розробку технічної документації по
встановленню меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та складанню
договору оренди землі з метою передачі
її в оренду для обслуговування 4-х
будівель літніх будинків на території
Зарічанської сільської ради в зв'язку з
переходом права власності на будівлі
від ОСОБА_2

Згідно з розпорядженням голови РДА №942
від 05.10.2010 була затверджена технічна
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки, що
надається в оренду ОСОБА_1, площею 1,2854
га та передання ОСОБА_1 в оренду на 5
років земельної ділянки для
обслуговування літніх будинків, що
перебувають у її власності.

З висновку Управління Держземагенства
у Житомирської області та довідок
вбачається, що спірна земельна за
призначенням відноситься до земель
рекреаційного призначення,
знаходиться за межами с. Зарічани,
Житомирського району, передана до
земель запасу Зарічанської сільської
ради, використовується для
рекреаційних потреб населення.
Наведеними розпорядженнями, РДА, за
рахунок цих земель рекреаційного
призначення передала ОСОБА_1 в оренду
12854 кв.м. для обслуговування літніх
будинків(а.с.15зв.,20-22,177,186-190).

Відповідно до пункту 12 Розділу Х
«Перехідні положення» Земельного
кодексу України до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці третьому цього
пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи.

Зі змісту ч.4 чт.122 ЗК України
вбачається, що саме обласні державні
адміністрації надають земельні
ділянки на їх території із земель
державної власності у межах міст
обласного значення та за межами
населення для усіх потріб, у тому числі
із земель реакрераційного призначення.
У ст.124 ЗК України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки (у разі продажу права
оренди) шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки.

А тому, надання спірної земельної
ділянки за договором оренди
відповідачу за межами населеного
пункту за рахунок земель запасу
рекреаційного призначення відноситься
до повноваження обласної державної
адміністрації, а тому оскаржувані
розпорядження не відповідають вимогам
чиного законодавства. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування , їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі , в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Констиуцією та законами
України (ст.19 Конститиції). Решта вимог
прокурора є похідними.

Статтею 19 ЗК України визначені
категорії земель за основним цільовим
призначенням, у тому числі землі
житлової та громадської забудови,
землі рекреаційного призначення тощо.
У ст.50 ЗК України передбачено, що до
земель рекреаційного призначення
належать земля, які використовуються
для організації відпочинку населення,
туризму та проведеня спортивних
заходів.

Посилання представника РДА на
розпорядження голови від 17.06.2005
Житомирської обласної адміністрації
(а.с.45), на думку суду є безпідставними,
оскільки у даному розпорядження не
йдеться про землі рекреаційного
призначення.

Також слід зазначити, що відповідно до
статті 123 Земельного кодексу України
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: зміни цільового
призначення земельних ділянок
відповідно до закону; надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості).

Суд не може погодитися із твердженням
і представника ОСОБА_1 про преюдіцію
постанови Житомирського окружного
адміністративного суду від 22.03.2012 у
даній справі (а.с. 42), зважаючи на
правову позицію, викладену в ухвалі
апеляційного суду Житомирської
області (а.с. 11-112). Окрім цього згідно із
ч.3 ст.61 ЦПК України, зміст преюдицій
полягає в тому, що обставини, які
необхідно встановити у справі, що
розглядається, не досліджуються вдруге
в силу їх встановленності в раніше
винесеному рішенні, і кладуться в
основу рішення без перевірки. Поряд з
цим у постанові не йдеться про
розпорядження РДА № 942 , про договір
оренди, що оскаржуються прокурором у
даній справі. А обставини про буцімто
надання попередньому власнику 4 літніх
будівель ОСОБА_2 в оренду земельної
ділянки в розмірі 5,9437 га та з
визначення її меж , у тому числі і
спірної земельної ділянки, що начебто
не заперечувалося сторонами при
ухваленні наведеної постанови, не
знайшло документального підтвердження
в суді. Ці обставини, на думку суду,
доводять зловживання процесуальними
правами та обов'язками сторін у тій
справі.

Таким чином, для оформлення права
користування спірною земельною
ділянкою відповідачу ОСОБА_1, необхідно
звернутися із клопотання про
оформлення права користування
земельною ділянкою та укладення
договору оренди земельної ділянки до
облдержадміністрації.

З огляду на наведені обставини справи в
їх сукупності та взаємозв'язку, суд
дійшов висновку про ґрунтовність
позову прокурора.

Керуючись: ст..ст. 9, 19, 21, 55 Конституції
України, ст. 16 ЗУ «Про оренду землі», ЗУ
«Про землеустрій», ст.ст. 3, 16, 257-258, 267,
373-374, 378 ЦК України, ст.ст. 116, 120, 123-124 ЗК
України, ст.. 32 ЛК України, ст.ст.10, 11, 33, 51,
57, 60, 61, 74, 88, 143, 145, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати
розпорядження голови Житомирської
районної державної адміністрації №263
від 12.03.2010 про надання ОСОБА_1 дозволу на
розробку технічної документації по
встановленню меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та складанню
договору оренди землі з метою передачі
її в оренду для обслуговування 4-х
будівель літніх будинків на території
Зарічанської сільської ради в зв'язку з
переходом права власності на будівлі
від ОСОБА_2

Визнати недійсним та скасувати
розпорядження голови Житомирської
районної державної адміністрації №942
від 05.10.2010 про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки, що
надаєтьсяв оренду ОСОБА_1, площею 1,2854 га
та передання ОСОБА_1 в оренду на 5 років
земельної ділянки для обслуговування
літніх будинків, що перебувають у її
власності.

Визнати недійсним договір оренди від
26.11.2010 земельної ділянки площею 1,2854 га з
кадастровим номером 822082500:01:000:0284,
розташованої на території
Зарічанської сільської ради
Житомирського району, укладений між
ОСОБА_1 та Житомирською районною
державною адміністрацією.

Скасувати державну реєстрацію
договору оренди земельної ділянки
площею 1,2854 га з кадастровим номером
822082500:01:000:0284, розташованої на території
Зарічанської сільської ради
Житомирського району, укладений 26.11.2010
між ОСОБА_1 та Житомирською районною
державною адміністрацією.

Зобов'язати ОСОБА_1 повернути спірну
земельну ділянку Зарічанській
сільській раді Житомирського району.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 986
грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області через
Житомирський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
С.Г. Баренко