АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/8704/2014
Головуючий у 1-ій інстанції - Лужецька
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М.,
Кабанченко О.А.

при секретарі: Онищенко О.С.

позивач ОСОБА_3

представник позивача ОСОБА_4

представник відповідача Обухов В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Національного музею
народної архітектури та побуту України
про поновлення на роботі та стягнення
коштів.

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 16 квітня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до Дарницького
районного суду м. Києва з позовом до
Національного музею народної
архітектури та побуту України про
поновлення на роботі та стягнення
коштів. Посилався на те, що її було
звільнено 16 грудня 2013 року на підставі
п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України відповідно до
наказу № 696 від 10 грудня 2013 року про
звільнення ОСОБА_3 з посади начальника
наукового відділу озеленення та
ландшафту. Вказує, що має вищу
магістерську освіту
інженера-дослідника, тому може займати
посаду науковця згідно класифікатора
професій, проте їй не було
запропоновано вакантні посади з
урахуванням її спеціалізації та
кваліфікації. Вважаючи своє звільнення
незаконним, позивач звернулася до суду
позовом, в якому просила поновити її на
посаді начальника наукового відділу
озеленення та ландшафту Національного
музею народної архітектури та побуту
України з 16 грудня 2013 pоку, стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу, моральну шкоду в
розмірі 5000 грн. та судовий збір.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 16 квітня 2014 року позов ОСОБА_3
до Національного музею народної
архітектури та побуту України про
поновлення на роботі та стягнення
коштів - задоволено частково.

Визнано незаконним наказ
Національного музею народної
архітектури та побуту України № 696 від
10 грудня 2013 року про звільнення ОСОБА_3
з посади начальника наукового відділу
озеленення та ландшафту з 16 грудня 2013
року згідно п. 6 ст.36 КЗпП України.

Змінено формулювання причин
звільнення ОСОБА_3 "з посади начальника
наукового відділу озеленення та
ландшафту з 16 грудня 2013 року згідно п.6
ст.36 КЗпП України" на п.1.ст.40 КЗпП
України.

В задоволенні позову в іншій частині -
відмовлено.

Стягнуто з Національного музею
народної архітектури та побуту України
на користь держави 243,60 грн. судового
збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
16 квітня 2014 року скасувати та ухвалити
нове, яким визнати недійсним тв.
скасувати наказ Національного музею
народної архітектури та побуту України
« Про звільнення ОСОБА_3» № 696 від 10
грудня 2014 року; Визнати незаконним
звільнення ОСОБА_3 з посади начальника
наукового відділу озеленення та
ландшафту Національного музею
народної архітектури та побуту
України; поновити ОСОБА_3 на посаді
начальника наукового відділу
озеленення та ландшафту Національного
музею народної архітектури та побуту
України з 16 грудня 2014 року; стягнути з
Національного музею народної
архітектури та побуту України на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з 16
грудня 2013 року по день винесення
рішення суду, у сумі 10 467 грн. 00 коп.;
стягнути з Національного музею
народної архітектури та побуту України
на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у
зв'язку з незаконним звільненням у
розмірі 5000 грн.

Вказує на те, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального та
процесуального права. Зазначає, що при
ухваленні вказаного рішення суд першої
інстанції вийшов за межі позовних
вимог.

Позивач та її представник у судовому
засіданні підтримали апеляційну
скаргу та просили її задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги
та просив її відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що вимоги позивача є
необґрунтованими. З такими висновками
суду погоджується й колегія суддів
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, що наказом № 84 від 27
жовтня 2008 року ОСОБА_3 зарахована на
посаду провідного інженера
науково-організаційного відділу
ландшафту та тварин.

Наказом № 168 від 03 травня 2012 року ОСОБА_3
переведено на посаду начальника
наукового відділу озеленення та
ландшафту Національного музею
народної архітектури та побуту
України.

03 жовтня 2013 року Голові ППО працівників
культури України Національного музею
народної архітектури та побуту України
Зозулі Н.О. генеральним директором
НМНАПУ Зарубою Д.В. надіслано лист з
метою оптимізації діяльності та
ефективного використання трудових
ресурсів НМНАПУ просить розглянути
зміни до організаційної структури та
штатного розпису НМНАПУ.

Відповідно до витягу з протоколу № 15
від 10 жовтня 2013 року засідання
профспілкового комітету первинної
профспілкової організації працівників
культури НМНАПУ від 09 жовтня 2013 року у
зв'язку зі складною ситуацією, яка
склалася в Музеї та з метою оптимізації
діяльності та ефективного
використання трудових ресурсів НМНАПУ
профспілковий комітет погоджує
необхідні зміни до оргіназаційної
структури та штатного розпису НМНАПУ.

Наказом № 974 від 14 жовтня 2013 року «Про
затвердження структури Національного
музею народної архітектури та побуту
України» затверджено та введено в дію з
15 жовтня 2013 року структуру
Національного музею народної
архітектури та побуту України.
Генеральному директору НМНАПУ
наказано забезпечити підготовку
штатного розпису, відповідно до
затвердженої цим наказом структури.

Наказом № 975 від 14 жовтня 2013 року «Про
затвердження змін до штатного розпису
Національного музею народної
архітектури та побуту України з 15
жовтня 2013 року» затверджено зміни до
штатного розпису НМНАПУ та введено їх і
дію з 15 жовтня 2013 року.

Відповідно до змін до штатного розпису
НМНАПУ на 2013 рік з 15 жовтня 2013 року,
затвердженого заступником міністра
України Балюрко В.С. виведено з
штатного розпису науковий відділ
озеленення та ландшафту в складі шести
штатних посад, в тому числі начальник
відділу.

15 жовтня 2013 року ОСОБА_3 отримала
повідомлення про внесення змін до
штатного розпису НМНАПУ та в якому
запропоновано переведення на посаду
підсобного робітника сектору
прибирання та догляду за територією
відділу господарського забезпечення.
Та попереджена, що у разі відмови від
запропонованої посади вона буде
звільнена за п. 6 ст. 36 КЗпП України. Та
від запропонованої посади позивач
відмовилась.

З витягу з протоколу № 18 від 30 жовтня 2013
року засідання профспілкового
комітету первинної профспілкової
організації працівників культури
НМНАПУ від 29 жовтня 2013 року надано
погодження на звільнення начальника
наукового відділу озеленення та
ландшафту ОСОБА_3 відповідно до п.6 ст.36
КЗпП України.

Наказом № 690 від 10 грудня 2013 року
ОСОБА_3 звільнено з посади начальника
наукового відділу озеленення та
ландшафту з 16 грудня 2013 року на
підставі письмового попередження від 15
жовтня 2013 року.

Пунктом 6 ст.36 КЗпП України визначено,
що підставами припинення трудового
договору є відмова працівника від
переведення на роботу в іншу
місцевість разом з підприємством,
установою, організацією, а також
відмова від продовження роботи у
зв'язку із зміною істотних умов праці.

Частиною 3 ст.32 КЗпП України визначено,
що про зміну істотних умов праці -
систем та розмірів оплати праці, пільг,
режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяці.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів» визначено, що
припинення трудового договору за п. 6
ст. 36 КЗпП при відмові працівника від
продовження роботи зі зміненими
істотними умовами праці може бути
визнане обгрунтованим, якщо зміна
істотних умов праці при провадженні
роботи за тією ж спеціальністю,
кваліфікацією чи посадою викликана
змінами в організації виробництва і
праці (раціоналізацією робочих місць,
введенням нових форм організації
праці, у тому числі перехід на бригадну
форму організації праці, і, навпаки,
впровадженням передових методів,
технологій тощо).

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути
розірвано власником або уповноваженим
ним органом у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного
суду України Ц 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів» визначено, що
розглядаючи трудові спори, пов'язані зі
звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди
зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості вести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
оскільки позивача фактично
повідомлено та вона в свою чергу
відмовилась від переведення на іншу
вакантну посаду, при скороченні штату
чисельності працівників є підставою
для його звільнення за п. 1 ст.41 КЗпП
України при дотриманні інших вимог
процедури такого звільнення.

Відповідно до ст.235 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Постановою Пленуму Верховного суду
України № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів» п.18 визначено,
що якщо обставини, які стали підставою
для звільнення, в наказі
(розпорядженні) дано неправильну
юридичну кваліфікацію, суд може
змінити формулювання причин
звільнення і привести його у
відповідність із чинним
законодавством про працю.

Тому, доводи апелянта про те, що суд
першої інстанції визнаючи незаконним
наказу та змінюючи формулювання причин
звільнення ОСОБА_3 «з посади начальника
наукового відділу озеленення та
ландшафту з 16 грудня 2013 року згідно п.6
ст.36 КЗпП України» на п. 1 ст.40 КЗпП
України, неправомірно вийшов за межі
позовних вимог колегією суддів не
приймаються до уваги.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, і на законність
оскаржуваного рішення не впливають.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим, відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
внаслідок чого підстав для його
скасування з мотивів викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 16 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: