Справа № 333/9174/13-ц
Провадження №2/333/390/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Михайлової А.В.

при секретарі
Шевченко І.П.

за участю представників позивача
Самойлової Н.В.

Оробченко В.В.

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідачів
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовом Державного підприємства МВС
України «Інформ-Ресурси» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
збереження тимчасово затриманого
транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство МВС України
«Інформ - Ресурси» звернулося до суду
із позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за збереження
тимчасово затриманого транспортного
засобу. На обґрунтування позову
зазначає, що 22.05.1012 року тимчасово
затриманий автомобіль ВАЗ 21011, номерний
знак НОМЕР_1, легковий червоний, який
належить відповідачеві на праві
власності доставлений на спеціальний
майданчик розташований по вул.
Перемоги, 96 у м. Запоріжжя для
зберігання. Про це складено АКТ № 414
огляду та зберігання тимчасово
затриманого транспортного засобу від
22.05.2012 року. Відповідачу була
направлена претензія 03.09.2013 року з
проханням у найкоротший термін забрати
належний Відповідачу автомобіль та
сплатити вартість його збереження на
спеціальному майданчику.

Вартість зберігання автомобіля станом
на 24.06.2014 року складає 17880,00 грн., яку
позивач просить стягнути з відповідача
та крім того, просить зобов'язати
відповідача отримати належний йому
автомобіль.

В судовому засіданні представники
позивача наполягали на задоволенні
позову, та пояснили, що відповідач
відмовляючись забрати автомобіль та
оплатити послуги за його збереження
посилається на те, що він продав його та
не є його власником. Проте, він лише
доручив управління іншими особам,
автомобіль не вибув з його володіння, а
строк довіреності вже сплинув.

Відповідач та представник відповідача
в судовому засіданні проти задоволення
позову заперечували, пояснили що
відповідачка продала автомобіль 26.05.2007
року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 давши їм
відповідну довіреність. Крім того,
вважають, що у відповідача відсутні
правові підстави на стягнення
заборгованості, оскільки жодних
договорів на збереження майна між
сторонами не укладалось, транспортний
засіб у відповідача не вилучався.
Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, оцінивши
всі надані докази у сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що автомобіль ВАЗ
21011, номерний знак НОМЕР_1, легковий
червоний, належить відповідачу на
праві власності, що вбачається з листа
УДАІ ГУ МВС України в Запорізькій
області від 30.08.2013 року №10/5-4484, що не
оспорюється сторонами. (а.с.22)

22.05.2012 року тимчасово затриманий
автомобіль доставлений на спеціальний
майданчик розташований по вул.
Перемоги, 96 у м. Запоріжжя для
зберігання, про що складено протокол №
414 огляду та тимчасового затримання
транспортного засобу від 22.05.2012 року
(а.с.20) З протоколу затримання взагалі
не вбачається, яка особа керувала
транспортним засобом, у кого цей
транспортний засіб вилучався.

Згідно довіреності від 26.05.2007 року
ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_6 та ОСОБА_5
на їх розсуд розпоряджатися
автомобілем ВАЗ 21011, 1980 року випуску
реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с.60)

Згідно постанови КМУ №1102 від 17.12.2008
року «Про затвердження Порядку
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках» підрозділам
ДАІ дозволено тимчасово зберігати
затримані транспортні засоби, укладати
договори з державними підприємствами,
які належать до сфери управління
Міністерства внутрішніх справ. ДП МВС
України «Інформ - Ресурси» уклало
договір № 01 від 07.03.2012 року про
співпрацю з УДАІ ГУМВС України в
Запорізькій області з метою належного
збереження тимчасово затриманих
транспортних засобів. (а.с.7-11)

На підставі п.4.6. «Інструкції з
оформлення працівниками ДАІ
матеріалів про адміністративні
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху», затвердженої
наказом МВС України №77 від 26.02.2009 року у
разі наявності підстав вважати, що
водієм вчинено правопорушення,
передбачене ч.1,2,3,4,6,7 ст.212, статтями 121-1,
122-5, 126 КУпАП працівник ДАІ тимчасово
затримує транспортний засіб шляхом
блокування або доставляє його на
зберігання на спеціальний майданчик чи
стоянку (якщо розміщення транспортного
засобу суттєво перешкоджає дорожньому
руху), в тому числі за допомогою
спеціального автомобіля - евакуатора.
Про тимчасове затримання робиться
відповідний запис у протоколі
адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3, 4 ст.265-2 КУпАП,
транспортний засіб може бути тимчасово
затриманий на строк до вирішення
справи про адміністративне
правопорушення, але не більше трьох
днів з моменту такого затримання.

Наслідки розгляду протоколу №414 огляду
та тимчасового затримання
транспортного засобу, у встановленому
законом порядку відсутні, ані
відповідач, ані будь-яка інша особа до
адміністративної відповідальності не
притягувалася.

Про затримання транспортного засобу
відповідач був повідомлений у вересні
2013 року, коли було направлено позивачем
претензію, тобто після спливу більше
одного року після затримання
автомобілю. (а.с.23-24)

Відповідно до ст.954 ЦПК України, до
зберігання, що здійснюється за законом,
застосовуються положення глави 66 ЦК
України, відтак до правовідносин, що
виникли, застосовуються норми, що
врегульовують договори зберігання
майна, тобто, якщо власник не забрав
майно, що зберігається за договором
зберігання, зобов'язаний внести плату
за весь час фактичного зберігання.

Як вбачається з матеріалів справи,
враховуючи вимоги ст.627 ЦК України щодо
свободи договору і того факту, що
ОСОБА_3 у будь-які договірні відносини з
позивачем не вступала.

Також не ґрунтуються на законі вимоги,
щодо зобов'язання відповідача отримати
належний йому транспортний засіб ВАЗ
21011, державний номер НОМЕР_1, який
знаходиться на спеціальному
майданчику за адресою м. Запоріжжя, вул.
Перемоги, 96, так як згідно до ч.2 ст.14 ЦК
України особа не може бути примушена до
дій, вчинення яких не є обов*язковим для
неї.

На підставі ст.88 ЦПК України з позивача
на користь відповідача не підлягають
стягненню понесені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись:
ст.627 ЦК України, ст.ст.3, 14, 57, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державного
підприємства МВС України
«Інформ-Ресурси» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
збереження тимчасово затриманого
транспортного засобу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
А.В. Михайлова