Справа № 307/2588/14-ц
Провадження № 2/307/1166/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі
головуючого Чопик В.В. при секретарі
Олексій Я.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Буштинської селищної
ради, Тячівської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Буштинської селищної ради, Тячівської
державної нотаріальної контори, ОСОБА_2
про визнання права власності на
спадкове майно, посилаючись на те, що
28.04.1971 року його мама ОСОБА_4 та його
дядько ОСОБА_5 уклали договір обміну
житловими будинками. За цим його мама
ОСОБА_4 обмінювались житловим будинком
розташованим в АДРЕСА_1, загальною
площею 18,0 кв.м., із своїм рідним братом
ОСОБА_5, будинок якого знаходиться в
АДРЕСА_2, загальною площею 19,5 кв.м..
Даний договір зареєстрований у
Хустському міжміському бюро технічної
інвентаризації 20.05.1971 р. про що у
реєстровій книзі № 11 зроблений запис
за номером 464. З часом вони самовільно
без відповідної технічної та
дозвільної документації перебудували
цей будинок в результаті проведеної
реконструкції площа будинку
збільшилась до 243,3 кв.м. В даному
будинку мама проживала все своє життя. 8
серпня 2008 року його мама отримала
державний акт, серії ЯЕ № 450913, на право
власності на земельну ділянку в
АДРЕСА_2. Даний акт виданий на підставі
рішення Буштинської селищної ради № 250
від 22.01.2008 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 його мама
померла. Після її смерті він звернувся
до нотаріуса де йому повідомили, що у
зв'язку із самовільною перебудовою
будинку та зміною площі будинку він не
може нотаріально оформити спадщину за
законом на мамине майно і йому потрібно
звернутися до суду. Все своє життя він
проживав у вказаному будинку в АДРЕСА_2
і тепер, після смерті матері, він там
залишився проживати, фактично
прийнявши спадщину. Тому просить суд
визнати його власником спадкового
житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого по АДРЕСА_2
загальною площею 243,3 кв.м.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві та просить їх
задовольнити.

Представник відповідача Буштинської
селищної ради в судове засідання не
з'явився, але надав суду заяву в якій
просить справу розглянути у їх
відсутності, проти позову не
заперечують, а тому суд на підставі ст.
169 ЦПК України справу розглянув у його
відсутності.

Представник відповідача Тячівської
райдержнотконтори в судове засідання
не з'явився, але надав суду заяву в якій
просить справу розглянути у їх
відсутності, проти позову не
заперечують, а тому суд на підставі ст.
169 ЦПК України справу розглянув у його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, але надала суду заяву в
якій просить справу розглянути у її
відсутності, проти позову не заперечує,
а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України
справу розглянув у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного
висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
28.04.1971 року мама позивача ОСОБА_4 та його
дядько ОСОБА_5 уклали договір обміну
житловими будинками, що стверджується
договором обміну будинку від 28.04.1971
року посвідченим секретарем
Буштинської сілької ради.

За вказаним договором мама позивача
ОСОБА_4 обмінювались житловим будинком
розташованим в АДРЕСА_1, загальною
площею 18,0 кв. м., із своїм рідним братом
ОСОБА_5, будинок якого знаходиться в
АДРЕСА_2, загальною площею 19,5 кв.м..

Вказаним договором та реєстраційним
посвідченням від 20 05.1971 року
стверджено, що ОСОБА_4 була власником
будинку розташованого по АДРЕСА_2,
загальною площею 19,5 кв.м

З часом вказаний будинок було
реконструйовано і його площа
збільшилась до 243,3 кв.м., що
стверджується технічним паспортом на
будинок від 30.05.20014 року.

8 серпня 2008 року ОСОБА_4, отримала
державний акт, серії ЯЕ № 450913, на право
власності на земельну ділянку в
АДРЕСА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 мама позивача померла.

Після смерті ОСОБА_4 єдиними
спадкоємцями залишилися позивач та
його батько ОСОБА_2, що стверджується
довідкою Буштинської селищної ради №
1352 від 19.06.2014 року.

Батько позивача ОСОБА_2 відмовилися
від своєї частки спадкового будинку в
користь позивача, що стверджується
заявою про відмову.

Згідно до ст. 1216 Цивільного
кодексу України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків від
фізичної особи, яка померла , інших
осіб.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу
України, спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини, а
також особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивачкою наведено
достатньо доказів, які підтверджують
її право на спадкове майно, а отже слід
визнати ОСОБА_1, власником спадкового
житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого по АДРЕСА_2
загальною площею 243,3 кв.м.

Керуючись ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. 548
ст. 549 п. 1 Цивільного кодексу України в
редакції1963 року , ст.ст. 1216, 1223
Цивільного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, власником спадкового
житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого по АДРЕСА_2
загальною площею 243,3 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
В.В.
Чопик