Єдиний унікальний номер 205/857/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року

Ленінський районний суд
м.Дніпропетровська в складі
головуючого судді Остапенко Н.Г., при
секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
втратившею право користування
житловим приміщенням-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до ОСОБА_2 про визнання
втратившею право користування
житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що їй належить, на підставі
свідоцтва про право власності від
26.02.1999 року, виданого виконкомом
Дніпропетровської міської ради м.
Дніпропетровська та договору
визначення розміру часток від 02.06.2009
року реєстровий номер 2131,посвідченого
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, ?
частка квартири АДРЕСА_1 та ? частка
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування від 02.06.2009 року, посвідченого
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3
реєстровий номер 2132.

В квартирі зареєстровані ОСОБА_1,
батько- ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_2.

З 2004 року відповідач в квартирі не
проживає, так як разом з батьком
ОСОБА_5 мешкала в будинку АДРЕСА_2, який
належить їм на праві власності.

В квартирі відсутні особисті речі
відповідачки ОСОБА_2, але знятися з
реєстраційного обліку вона
відмовляється.

На підставі вищевикладеного просила
визнати ОСОБА_2 такою ,що втратила право
користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_6 позовні
вимоги підтримали в повному обсязі та
просили задовольнити.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2, позовні вимоги не визнала в
повному обсязі та заперечувала проти
їх задоволення.

В ході судового розгляду встановлено,
що позивачці на підставі свідоцтва про
право власності від 26.02.1999 року,
виданого виконкомом Дніпропетровської
міської ради м. Дніпропетровська та
договору визначення розміру часток від
02.06.2009 року, реєстровий номер
2131,посвідченого приватним нотаріусом
ДМНО ОСОБА_3 належить ? частка квартири
АДРЕСА_1 та ? частка квартири АДРЕСА_1
належить на підставі договору
дарування від 02.06.2009 року, посвідченого
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3,
реєстровий номер 2132.(а.с.6-7,9-10,12)

Згідно довідки про склад сім»ї та місце
реєстрації №11916 від 19.12.2013 року у
вказаній квартирі, крім власниці та її
батька - ОСОБА_5, зареєстрованою з 11.07.2002
року, є відповідачка ОСОБА_2, яка є
дружиною ОСОБА_5. /а.с.48/

ІНФОРМАЦІЯ_2 року,ОСОБА_5, помер /а.с.49/

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_2, пояснила, що померлий
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, був її
чоловіком. В квартирі АДРЕСА_1 ,
зареєстрована з 2002 року та проживала в
ній по 2007 р.

З 2007 року проживає постійно за адресою:
АДРЕСА_2, що належить їй на підставі
договору довічного утримання від 25.10.2006
року посвідченого Третьою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою реєстр №2-2739.

З вищевикладеного вбачається, що
відповідачка не проживає у даній
квартирі більше одного року.

Суд, враховуючи, що позивачка є
власницею квартири, а відповідачка
-дружиною її батька, тобто колишнім
членом сім'ї власника житлового
приміщення, приходить до висновку, що
спір підлягає вирішенню відповідно до
вимог ст. 405 ЦК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

В силу ст. 2 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Також, в силу ст. 6 вищезазначеного
Закону, громадянин України
зобов'язаний протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Допитані в судовому засіданні свідки,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що
відповідачка за адресою АДРЕСА_1 не
проживає, особистих речей в спірній
квартирі не має.

Крім того, допитаний в судовому
засіданні свідок ОСОБА_8, вказав, що
винаймає квартиру АДРЕСА_1, та проживає
в ній з листопада 2008 року. Оплату за
квартиру він здійснював кожного місяця
в розмірі 800,00 грн., кошти за квартиру
віддавав ОСОБА_2 по січень 2014 року за
які вона здійснювала оплату
комунальних послуг. Ключі від квартири
АДРЕСА_1, ОСОБА_2 не просила, заселитись
в даний будинок не намагалась.

Отже, ніхто не перешкоджав проживанню
відповідачки в спірній квартирі, на
жилу площу в спірній квартирі
відповідачка не претендує, так як вона
не ставила питання щодо свого вселення
в спірній квартирі або усунення
перешкод в користуванні житлом.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечувалось відповідачем по справі,
що в спірному будинку не проживає з 2007
року.

Враховуючи що, ОСОБА_2 не проживає в
спірному житловому приміщенні понад
один рік, не надала суду доказів
наявності поважних причин, які
перешкоджали їй користуватися
житловим приміщенням, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_2 повинна бути
визнана такою, що втратила право
користування спірним житлом, тому,
вимоги позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі..

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, тому
з відповідачки ОСОБА_2 необхідно
стягнути судові витрати понесені
позивачем, а саме судовий збір у сумі
365,60 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
319 ,405 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 15, 60, 212-215
ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання втратившею право
користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1 втратившею право користування
житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 365 грн.60 коп.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя
Н.Г. Остапенко