Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/3748/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Широкової Л.В.,

суддів
Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4
на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 12 червня 2014 року

по цивільній справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, управління
державної міграційної служби України в
Житомирській області про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом виселення та зняття з
реєстраційного обліку,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_5
звернулася до суду з даним позовом, в
якому просила усунути перешкоди в
користуванні житлом шляхом виселення
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із АДРЕСА_1 та зняти їх
з реєстраційного обліку.

Свої позовні вимоги мотивувала
тим, що їй на праві приватної власності,
за договором купівлі-продажу від 22.06.2010
року належить АДРЕСА_1, проте у вказаній
квартирі залишилися зареєстровані та
продовжують проживати відповідачі, які
добровільно знятися з реєстраційного
обліку не бажають.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 12 червня 2014 року
позов задоволено. Виселено ОСОБА_3,
ОСОБА_4 із АДРЕСА_1 та знято останніх з
реєстраційного обліку за зазначеною
адресою. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі по 121
грн. 80 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
просять скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог за
безпідставністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовують
тим, що рішення суду є незаконним,
необґрунтованим та таким, що ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Суд першої
інстанції не встановив усіх обставин,
що мають значення для справи, не
дослідив та не надав належної оцінки
доказам у справі, висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Апелянти зазначають, що судом першої
інстанції при ухваленні судового
рішення не було застосовано строки
позовної давності, відповідно до вимог
ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.312 ЦК України
право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Як вбачається з матеріалів
справи, 20 березня 2010 року відповідач
ОСОБА_3 продав АДРЕСА_1, в якій проживав
він та його мати- відповідач ОСОБА_4,
ОСОБА_6 (а.с.48), а останній цю квартиру
продав ОСОБА_5, позивачу по справі
(а.с.3). Ці обставини підтверджено
договорами купівлі-продажу, які були
посвідчені приватним нотаріусом
ОСОБА_7 Ці угоди на час вирішення
даного спору сторонами не оспорені та є
чинними.

Відповідачі після придбання
вказаної квартири позивачем в ній
залишилися проживати, що
підтверджується довідкою (а.с.6)

Позивач є власником зазначеного
житла. Відповідачі не спростували ці
обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.
Відповідачі, проживаючи у спірній
квартирі порушують права позивача і
перешкоджають йому користуватися
власним житлом. Після придбання
квартири позивачем у відповідачів
припинилося самостійне право
проживання в спірній квартирі.
Договору найму або оренди між
сторонами не укладалося.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення.

Статтею 391 ЦК України передбачено,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
майном.

Позивач обґрунтовано вимагав
усунення перешкод у користуванні
житлом шляхом виселення відповідачів
та зняття їх з реєстраційного обліку із
зазначеної квартири. Суд обґрунтовано
задовольнив позов, виселив
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 з АДРЕСА_1
та зняв останніх з реєстраційного
обліку за зазначеною адресою.

Згідно із ч. 1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції при
розгляді справи, обставини, на які
містяться посилання в апеляційній
скарзі, перевірялись. Висновки суду
щодо задоволення заявлених вимог
грунтуються на доказах, наданих
сторонами, їх правова оцінка сумніву не
викликає. До правовідносин, які
склалися між сторонами у зв'язку з
виникненням спору, правильно
застосовані норми матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що підстави для скасування
судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 12 червня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної
скарги до цього суду.

Головуючий:
Судді: