№2/756/317/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 липня 2014 року
Оболонський районний суд м.
Києва у складі:

головуючого судді -
Шевчука А. В.,

при секретарях:
Субіну М.О., Яковлєву О.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
інтересах якого діє його законний
представник ОСОБА_1, третя особа - орган
опіки та піклування Оболонської
районної в м. Києві Державної
адміністрації про виселення без
надання іншого житла,

в с т а н о в и в:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Універсал Банк»
звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в інтересах якого діє його
законний представник ОСОБА_1, третя
особа - орган опіки та піклування
Оболонської районної в м. Києві
Державної адміністрації про виселення
з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житла. В обґрунтування позовної заяви
позивач вказував, що 06.08.2008 року між ВАТ
«Універсал Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1
було укладено Кредитний договір
№051-2008-2587, а в забезпечення виконання
зобов»язань за вказаним кредитним
договором 06.08.2008 року укладено договір
іпотеки за умовами якого ОСОБА_1
передано в іпотеку ВАТ «Універсал
Банк» квартиру АДРЕСА_1.

За рішенням Оболонського районного суд
м. Києва від 29.09.2012 року із ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на
користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто
заборгованість за Кредитним договором
№051-2008-2587 у розмірі 559 781, 46 доларів США.
Цим же рішенням в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
у сумі 559 781, 46 доларів США звернено
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1

В ході виконання судового рішення та в
порядку виконавчого провадження
з»ясовано, що в предметі іпотеки без
згоди іпотекодержателя та всупереч п.
2.4.4 іпотечного договору було
зареєстровано ОСОБА_1 та малолітнього
ОСОБА_2, що унеможливлює виконання
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Вимогу ПАТ «Універсал Банк» про
добровільне виселення з іпотечної
квартири ОСОБА_1, який діє в своїх
інтересах та інтересах малолітнього
ОСОБА_2 не виконали, що й стало
підставою для звернення до суду із
даним позовом.

Представник ПАТ «Універсал Банк» в
судовому засіданні підтримала позов з
підстав викладених у позовній заяві
при цьому зазначила, що скасування
апеляційним судом рішення
Оболонського районного суд м. Києва від
29.09.2012 року в частині вимог про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1 не позбавляє можливості банк
ініціювати питання про виселення
мешканців іпотечної квартири лише на
підставі рішення самого кредитора про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Представник відповідачів заперечила
проти позову вказуючи про те, що
рішення Оболонського районного суд м.
Києва від 29.09.2012 року, яке було
покладено в основу позовної заяви
скасовано рішенням апеляційного суду
м. Києва від 19.03.2014 року в частині
звернення стягнення на предмет іпотеки
та в цій частині позовних вимог ПАТ
«Універсал Банк» відмовлено. Саме ж по
собі рішення іпотекодержателя про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом позасудового врегулювання не
дає можливості виселення мешканців
іпотечної квартири без дотримання
вимог договору іпотеки нерухомого
майна від 06.08.2008 року.

Представник Оболонської районної у м.
Києві державної адміністрації як
органу опіки та піклування просив
ухвалити рішення у відповідності до
вимог закону із врахуванням інтересів
дитини.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача та
третьої особи, дослідивши інші докази у
справі, суд встановив наступне.

06.08.2008 року між ВАТ «Універсал Банк»,
найменування якого змінено на ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено
договір іпотеки нерухомого майна -
квартири за яким ОСОБА_1 в забезпечення
виконання своїх зобов»язань за
кредитним договором №051-2008-2587 від 06.08.2008
року передав в іпотеку ВАТ «Універсал
Банк» квартиру АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою даного позову стала
неможливість виконання рішення
Оболонського районного суд м. Києва від
29.09.2012 року про звернення стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №051-2008-2587 у зв»язку
з реєстрацією і проживанням у
вказаному іпотечному майні ОСОБА_1 та
малолітнього ОСОБА_2

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів
та членів їх сімей.

В судовому засіданні з»ясовано та
підтверджено наданими доказами, що
рішенням апеляційного суду м. Києва від
19.03.2014 року рішення Оболонського
районного суд м. Києва від 29.09.2012 року в
частині позовних вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1 скасовано і в цій частині у
задоволенні позову відмовлено.

Таким чином, підстава для виселення
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначена у позові, а
саме у зв»язку із прийнятим рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки на час розгляду справи
відсутня у зв»язку із скасування
зазначеного рішення суду.

Порядок звільнення іпотечного
житлового приміщення на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника шляхом позасудового
врегулювання регламентовано в ч. 2 ст. 40
Закону України «Про іпотеку».

У відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення шляхом
позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічне положення щодо звільнення
мешканцями іпотечного жилого
приміщення вказаних помешкань на
письмову вимогу кредитора після
прийняття рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки міститься
в ч. 2 ст. 190 ЖК України.

Зі змісту Договору іпотеки укладеного
ВАТ «Універсал Банк» із ОСОБА_1
вбачається, що сторони дійсно погодили
можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання.

За п.п. 5.1, п.п. 5.2, п.п. 5.3, п.п. 5.4 ч. 5
Договору іпотеки позасудове
врегулювання здійснюється відповідно
до застереження про задоволення вимог
Іпотекодержателя, що міститься у цьому
договорі, при цьому Іпотекодержатель
самостійно визначає один із визначених
у договорі способів звернення
стягнення. Іпотекодавець зобов»язаний
надіслати рекомендованим листом
Іпотекодавцю повідомлення про
застосування застереження про
задоволення вимог Іпотекодержателя. В
повідомленні зазначається який із
способів задоволення вимог
Іпотекодержателя, що передбачені
Законом України «Про іпотеку»,
застосовується Іпотекодержателем для
задоволення своїх вимог.

Таким чином, твердження представника
позивача про можливість виселення
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з іпотечної квартири
лише за особистим рішення
іпотекодержателя про звернення
стягнення на предмет іпотеки без
дотримання процедури і змісту
повідомлення про застосування
застереження щодо задоволення вимог
Іпотекодержателя є безпідставними та
неправомірними.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Вказуючи у позові про необхідність
звільнення мешканцями житлового
приміщення переданого в іпотеку у
зв»язку із прийнятим рішенням
Іпотекодержателя про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
позивачем не надано жодного належного
та допустимого доказу на підтвердження
дотримання ВАТ «Універсал Банк»
процедури і змісту повідомлення
Іпотекодавця про застосування
застереження щодо задоволення вимог
Іпотекодержателя.

За таких обставин, з огляду на
положення Договору іпотеки укладеного
із ОСОБА_1, зміст ст. 190 ЖК України, ст. 40
Закону України «Про іпотеку», суд не
вбачає підстав для задоволення вимог
ВАТ «Універсал Банк» про виселення
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Враховуючи викладене та керуючись ст.
190 ЖК України, ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», ст.ст. 10, 60, 130, 213-215, 224-227 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах
якого діє його законний представник
ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та
піклування Оболонської районної в м.
Києві Державної адміністрації про
виселення без надання іншого житла -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.В. Шевчук