інстанції Гапоненко А.П.Провадження №
22-ц/780/3749/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Малорода О.І.,

суддів: Мельника Я.С., Олійника В.І.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 16 квітня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаною позовною заявою та,
уточнивши позовні вимоги, просив
стягнути солідарно з відповідачів на
його користь заборгованість за
кредитним договором у розмірі 89 894 грн.
77 коп. та судовий збір.

Мотивував вимоги тим, що 22 червня 2006
року між ВАТ Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ
«Комерційний банк «Надра» та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, згідно з умовами
якого позивач надав відповідачу кредит
на споживчі цілі у доларах США на
загальну суму 15 000,00 із розрахунку 16,0%
річних строком з 22 червня 2006 року по 21
червня 2011 року. За договором поруки від
22 червня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зобов'язалися відповідати перед
позивачем як солідарні боржники.

Позивач свої зобов'язання виконав.

Відповідачі свої зобов'язання не
виконали і станом на 21 жовтня 2013 року
виникла заборгованість по кредитному
договору в сумі 11 246,69 доларів США, що за
курсом НБУ становить 89 894,77 грн.

Рішенням суду позов задоволено,
стягнено солідарно з відповідачів на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором у загальному
розмірі 89 894 грн. 77 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Мотивує вимоги тим, що судом першої
інстанції порушено норми
законодавства при ухваленні
оскаржуваного рішення в частині
стягнення пені та штрафу одночасно за
одне й те ж саме порушення договірних
зобов'язань.

Зазначає, що суд першої інстанції не
перевірив обґрунтованість розрахунку
заборгованості, поданого до суду
позивачем.

Вважає, що вимога позивача про
солідарну відповідальність не
підлягала задоволенню, у зв'язку із
пропущенням строку пред'явлення позову
до поручителя, а також у зв'язку із
збільшенням обсягу його
відповідальності, після укладання
додаткової угоди.

Крім того, вказує, що строк позовної
давності щодо вимог позивача про
стягнення пені та штрафних санкцій, у
відповідності до ст. 258 ЦК України,
сплинув 24 вересня 2012 року, оскільки
кредитний договір припинив дію 24
вересня 2011 року.

Апеляційну скаргу слід задовільнити
частково.

Судом встановлено, що 22 червня 2006 року
між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 16/МК13/2006-840, згідно
з умовами якого позивач надав
відповідачу кредит на споживчі цілі у
доларах США на загальну суму 15 000,00 на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності із
розрахунку 16 % на рік строком з 22 червня
2006 року по 21червня 2011 року. Нарахування
відсотків за користування кредитом
здійснюється за фактичну кількість
днів у періоді на залишок
заборгованості.

Встановлено, що відповідно до договору
поруки відповідач ОСОБА_2 поручилася
перед позивачем за належне виконання
ОСОБА_1 зобов'язань, що витікають з
кредитного договору від 22 червня 2006
року, а саме: повернути кредит; сплатити
відсотки за користування кредитними
коштами; сплатити інші платежі,
передбачені кредитним договором;
сплатити можливі штрафні санкції
(штраф, пеня), що повністю підтверджено
копіями зазначеного кредитного
договору та договору поруки.

Встановлено, що позивач свої
зобов'язання за кредитним договором
виконав, надавши відповідачу ОСОБА_1
зазначені кредитні кошти, що
підтверджується заявою на видачу
готівки (меморіальним ордером) від 22
червня 2006 року.

Суд дійшов висновку про те, що
відповідачі порушили взяті на себе
зобов'язання, внаслідок чого станом на
21 жовтня 2013 року утворилася
заборгованість за кредитом, яка
складається із: - заборгованості по
тілу кредиту - 4 603,06 дол. США, що
еквівалентно 36 792,26 грн.; -
заборгованості по сплаті відсотків -
536,66 дол. США, що еквівалентно 4 289,54 грн.; -
комісії за консультаційні послуги у
розмірі 1 % згідно п. 1.1.5. Додаткової
угоди - 46,03 дол. США, що еквівалентно 367,92
грн.; - пені за прострочення сплати
кредиту у розмірі - 687,35 дол. США, що
еквівалентно 5 493,98 грн.; - штрафу за
порушення умов додаткової угоди у
розмірі - 230,15 дол. США, що еквівалентно
1839,59 грн. (нараховано відповідно до п. 4.2.
Додаткової угоди до Кредитного
договору - 5 % від суми залишку по
кредиту): 4603,06 х 5 : 100 = 230,15 дол. США, сума
залишку за кредитом у розмірі 4603,06 дол.
США- сума залишку за кредитом; - штрафу
за порушення умов додаткової угоди у
розмірі - 5143,43 дол. США, що еквівалентно
41 111,44 грн. (нараховано відповідно до п.
4.3. Додаткової угоди до - 10% від суми
несплаченого щомісячного платежу
(несплаченої частини щомісячного
платежу) за кожен випадок: 5143,43 дол. США -
загальна сума грошових коштів,
розрахована в розмірі 10 % від суми
несплаченого щомісячного платежу
(несплаченої частини щомісячного
платежу) за кожен випадок.

Суд першої інстанції не прийняв до
уваги доводи представника відповідача
ОСОБА_3 щодо пропущення позивачем
строків позовної давності та
припинення договору поруки, оскільки
термін дії кредитного договору до 21
червня 2011 року, а позивач звернувся до
суду 19 грудня 2013 року, тобто в межах
строку позовної давності.

Крім того останній платіж відповідачем
здійснений 13 лютого 2013 року чим
фактично перервано строк позовної
давності по іншим штрафним санкціям.

Колегія суддів частково погоджується з
вищевказаними висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, колегія
дійшла висновку, про наявність
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором, що виникла внаслідок
невиконання ним зобов'язань за
вказаним договором, а саме суми боргу у
розмірі 48 783 грн. 33 грн., оскільки в
матеріалах справи наявний відповідний
розрахунок, що підтверджує вказану
суму боргу.

Проте позивачем не було надано суду
першої інстанції, обґрунтованого
розрахунку суми штрафу та не вказано
кількість випадків, за які стягується
штраф у розмірі 5 143,43 дол. США, що
еквівалентно 41 111 грн. 44 коп. відповідно
до п. 4.3. Додаткової угоди.

Вимогу апеляційного суду про надання
доказів представника позивача не
виконав, і взагалі не з'явився на
повторний розгляд справи.

За таких обставин колегія вважає, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів в частині
нарахування штрафу в розмірі 41 111 грн. 44
коп. відповідно до п. 4.3. Додаткової
угоди.

Тому, колегія вважає, що вищевказана
сума штрафу не підлягає стягненню.

Також встановлено, що апеляційна
скарга на рішення суду подана
боржником ОСОБА_1 .

Поручитель ОСОБА_2 апеляційну скаргу не
подавала. Заяву про приєднання до
апеляційної скарги не подавала. В
матеріалах справи відсутні
довіреності на ім'я боржника чи його
представника від імені ОСОБА_2 на
представництво її інтересів /подачу
апеляційної скарги/.

Лише 15 липня 2014 року ОСОБА_2 надала
довіреність на ім'я ОСОБА_4 на
представництво її інтересів.

В апеляційній інстанції представник
ОСОБА_2 заперечував проти солідарного
стягнення з неї суми боргу та підтримав
апеляційну скаргу.

На думку колегії, поскільки на час
подачі апеляційної скарги, ні апелянт
ОСОБА_1, ні його представник ОСОБА_4 не
мали повноважень на подачу апеляційної
скарги від імені ОСОБА_2, тому її вимоги
задоволенню не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на доказах та не
спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення апеляційної
скарги та зміни рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 309, 316 ЦПК України,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовільнити частко.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 16 квітня 2014 року змінити в частині
стягнення штрафу в розмірі 5143,43 долари
США, що еквівалентно 41111 грн. 44 коп. та в
частині судового збору.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
від 22 червня 2006 року в сумі 48783 грн. 33
коп. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 487 грн. 83 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :