Номер провадження 2/754/477/14
РІШЕННЯ

Іменем України

29.04.2014
м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Петріщевої
І.В., при секретарі судового засідання
Сивенко В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Київської
міської ради, треті особи: Головне
управління юстиції у м. Києві, орган
опіки та піклування Деснянської
районної в місті Києві державної
адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання права власності на 1/2 частину
квартири, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя; про
визнання права власності на 1/2 частину
квартири в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
зазначеною заявою, в якій з урахуванням
уточнення позовних вимог, просить
визнати право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, як на майно набуте в
шлюбі; право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 в
порядку спадкування за законом,
зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
його дружина ОСОБА_5, з якою він
перебував у зареєстрованому шлюбі,
укладеному 17.09.1982 року, та за час
подружнього життя ними було набуте
майно, яке є спільною сумісною
власністю: квартиру під АДРЕСА_1. Дана
квартира є кооперативною, а тому, була
придбана у власність шляхом виплати
пайових внесків, оскільки його дружина
ОСОБА_5 була членом
житлово-будівельного кооперативу
«Кристал-16», відповідно до довідки
якого дана квартира була придбана у
власність шляхом сплати пайових
внесків в розмірі 8967,78 крб., які
сплачувалися спільно з спільного
сімейного бюджету. Вважає, що за ним
повинно бути визнано право власності
на 1/2 частину зазначеної квартири, у
зв'язку з тим, що вказана квартира була
набута під час перебування у шлюбі.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на її майно, а саме на 1/2
частину даної квартири, ОСОБА_5 на
випадок своєї смерті заповіту не
лишила. Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1, в
установлений законом шестимісячний
термін, звернувся до п'ятнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори з відповідною заявою про
прийняття спадщини, на підставі якої
була заведена спадкова справа. ОСОБА_1
вважає, що є єдиним спадкоємцем першої
черги на майно ОСОБА_5, оскільки спільна
донька ОСОБА_3 відмовилася від
прийняття спадщини після матері ОСОБА_5
на його - користь, в зв'язку з чим подала
до державної нотаріальної контори
відповідну заяву, але йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
померлої ОСОБА_5.

У судовому засіданні позивач,
представник позивача позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, просили їх
задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3, яка діє також
від імені ОСОБА_4 проти задоволення
позову не заперечувала.

Представник відповідача
Київської міської Ради у судове
засідання не з'явився, звернувся до
суду з заявою про розгляд справи за
відсутністю представника, надавши
письмові в яких зазначив, що відповідно
до п. 8 постанови Пленуму Верховного
суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову
практику у справах про спадкування», у
разі смерті члена житлово-будівельного
кооперативу, якщо спадкодавець
повністю вніс пайовий внесок, то до
складу спадщини включається
відповідно квартира.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши надані сторонами письмові
докази в їх сукупності, на основі повно
та всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилалися як на підставу
своїх вимог та заперечень, встановив
такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_5, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

У провадженні п'ятнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори знаходиться спадкова справа
№447/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_5 (а.с. 78-97).

ОСОБА_5 на день смерті проживала
та була зареєстрована у АДРЕСА_1, що
підтверджується копією довідки,
доданої до спадкової справи (а.с. 90).

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у
шлюбі, зареєстрованому 17.09.1982 року
Вербською сільською Радою
Дубнівського району Ровенської
області, що підтверджується копією
свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с. 94).

Згідно з даними Комунального
підприємства Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 на
праві власності не зареєстрована (а.с.
95).

Згідно з даними
Житлово-будівельного кооперативу
«Кристал-16» ОСОБА_5 є власником
кооперативної квартири АДРЕСА_1, сума
пайового внеску в розмірі 8967 крб. 78 коп.
сплачена 30.04.1992 року у повному обсязі,
що складає суму паєнакопичення (а.с. 96).

Відповідно до ч. 3 ст. 384 Цивільного
Кодексу України у разі викупу квартири
член житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

ОСОБА_1 звернувся до П'ятнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори з відповідною заявою про
прийняття спадщини (а.с. 84).

ОСОБА_3 звернулась до П'ятнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори з відповідною заявою про
відмову від належної їй частки
спадкового майна, яке залишилося після
смерті ОСОБА_5 (а.с. 85).

Згідно з даними
Житлово-будівельного кооперативу
«Кристал-16» ОСОБА_1 постійно проживає,
зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 з
05.12.1985 року (а.с. 91).

П'ятнадцята київська державна
нотаріальна контора повідомила, що
видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на
спадщину за законом, після виповнення
шестимісячного строку, на квартиру
АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
гр.ОСОБА_5 не є можливим, оскільки до
спадкової справи не надано документів,
що підтверджують право власності
померлого на житловий будинок, та
згідно листа Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна від 17.04.2013 р. № КВ-2013 №
7684 на запит нотаріальної контори,
вказана квартира на праві власності не
зареєстрована (а.с. 97).

Спадкові відносини регулюються
Цивільним кодексом України, законами
України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про
нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV
"Про міжнародне приватне право", іншими
законами, а також прийнятими
відповідно до них підзаконними
нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 8 постанови
Пленуму Верховного суду України від
30.05.2008 № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування», у разі смерті
члена житлово-будівельного
кооперативу, якщо спадкодавець
повністю вніс пайовий внесок, то до
складу спадщини включається
відповідно квартира.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідно до Довідки
Житлово-будівельного кооперативу
«Кристал-16» від 09.04.13 № 73 пайовий внесок
спадкодавцем ОСОБА_5 внесено повністю.

Згідно зі статтею 1268 Цивільного
кодексу України спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини не заявив про
відмову від неї.

Згідно статті 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Відповідно ст. 392 Цивільного
кодексу України власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до статті 368
Цивільного кодексу України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Частина 2 статті 370 Цивільного
кодексу України зазначає, що у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлене
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Стаття 1222 Цивільного кодексу
України передбачає, що спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Відповідно до статті 1258
Цивільного кодексу України спадкоємці
за законом одержують право на
спадкування почергово.

Стаття 1261 Цивільного кодексу
України передбачає у першу чергу право
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до поданих матеріалів
справи позивач належить до першої
черги спадкоємців за законом.

Згідно статті 3 Цивільного
Процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, оцінивши зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ґрунтуються на вимогах
закону, обставини справи підтверджені
певними засобами доказування, тому
позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 10, 11, 27, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 384, 1216-1223, 1226, 1269, 1270, 1273 ЦК
України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя
Петріщева І.В.