Справа №490/3098/14-ц
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва Гуденко О.А. розглянувши
заяву представника позивачки ОСОБА_1
про забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення юридичного факту
спільного проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та визнання майна
спільною сумісною власністю, визнання
права власності на ? частку спільного
сумісного майна, -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2014 року позивачка звернулась
до суду з позовом, в якому просить
встановити факт проживання її з ОСОБА_3
однією сім'єю в якості чоловіка та
дружини без реєстрації шлюбу з 1997 року
по 01.09.2009 року; визнати спільною
сумісною власністю її та ОСОБА_3,
квартиру АДРЕСА_1; визнати за нею право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

В березні 2014 року позивачка надала суду
заяву про забезпечення позову, в якій
просить вжити заходи забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1;
заборонити ОСОБА_3 здійснювати дії щодо
відчуження двокімнатної квартири
АДРЕСА_1, та здійснення дій, що можуть
привести до втрати права власності на
квартиру у будь-який спосіб, у тому
числі шляхом внесення у статутний
капітал юридичних осіб, передачу в
заставу, оренду тощо.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України,
заява про забезпечення позову
розглядається судом, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Вивчивши доводи заяви, судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Статтею 151 ч.1 ЦПК України передбачено,
що суд за заявою осіб, які беруть участь
у справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч.1 та 2 п.1 ст.152 ЦПК України
позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно та
забороною вчиняти певні дії щодо цього
майна, що належить позивачу і
знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст.152 ЦПК України
встановлено, що заявлений вид
забезпечення позову має бути
співмірним із заявленими позивачем
вимогами.

Враховуючи наявність майнового
спору між сторонами, обсяг позовних
вимог позивачки, враховуючи вимоги
співмірності виду забезпечення позову
із заявленими вимогами, суд
приходить до висновку, що необхідно
вжити заходи забезпечення позову
шляхом накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1, оскільки невжиття таких
заходів може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України,
постановою Пленуму ВС України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року,
суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1
про забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення юридичного факту
спільного проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та визнання майна
спільною сумісною власністю, визнання
права власності на ? частку спільного
сумісного майна - задовольнити.

Накласти обтяження у вигляді арешту на
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.

Заборонити укладати усі види угод,
пов'язані з відчуженням вищевказаного
нерухомого майна.

Копії ухвали для негайного виконання
надіслати в Реєстраційну службу
Миколаївського міського управління
юстиції.

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів.

СУДДЯ
ГУДЕНКО О.А.