АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

03 липня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Лужецькій І.С., Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Печерської районної в м.Києві
державної адміністрації, Комунального
підприємства Печерського району
м.Києва «Дирекція з управління
нежитловим фондом Печерського району
м.Києва» до ОСОБА_1, третя особа Відділ
культури, туризму та охорони
культурної спадщини Печерської
районної в м.Києві державної
адміністрації про звільнення
приміщення, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Печерського
районного суду м.Києва від 22 квітня 2014
року,

встановила:

у квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив
звільнити нежитлове приміщення в
будинку АДРЕСА_1 шляхом виселення
ОСОБА_1 посилаючись на те, що відповідач
користується ним без законних підстав.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 22 квітня 2014 року позов
задоволено, виселено ОСОБА_1 з
нежитлового приміщення загальною
площею 33,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач посилався на те, що 01 квітня 2010
року між КП «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Печерської районної в м.Києві ради»,
правонаступником якого є КП «Дирекція
з управління нежитловим фондом
Печерського району м.Києва» та
Відділом культури Печерської РДА в
м.Києві було укладено договір оренди
нерухомого майна №192/604 для розміщення
творчої майстерні скульптора ОСОБА_1
Зазначав, що вподальшому строк дії
договору продовжувався за угодою
сторін, однак 31 березня 2012 року термін
дії договору закінчився остаточно.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 22 квітня 2014 року позов
задоволено, виселено ОСОБА_1 з
нежитлового приміщення загальною
площею 33,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_1.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
користується спірним майном без
відповідних правових підстав, оскільки
строк дії договору оренди закінчився.

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим, відповідає
встановленим по справі обставинам. Суд
правильно послався на положення ст. 17, 27
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна».

Статтею 785 ЦК України передбачено
обов'язки наймача у разі припинення
договору найму, а саме обов'язок
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі
у разі припинення договору найму.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції 01
квітня 2010 року між КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Печерської районної в
м.Києві ради», правонаступником якого є
КП «Дирекція з управління нежитловим
фондом Печерського району м.Києва» та
Відділом культури Печерської РДА в
м.Києві було укладено договір оренди
нерухомого майна №192/604 для розміщення
творчої майстерні скульптора ОСОБА_1
терміном дії до 01 квітня 2011 року. 30
вересня 2011 року додатковою угодою № 1
до Договору 1 та додатковою угодою № до
Договору 2 термін дії договору оренди
було продовжено до 31 березня 2012 року.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на те, що термін дії
договору оренди є продовженим на такий
самий строк, як укладався договір,
оскільки після закінчення строку дії
договору позивач не заперечував проти
такого продовження строку. Такі доводи
апелянта є необґрунтованими та не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 24
квітня 2012 року позивачем було
направлено ОСОБА_1 заяву-попередження
про закінчення строку дії договору
оренди та пропозицією укласти новий
договір оренди або відповідно по
положень статей 26, 27 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» повернути об'єкт оренди.

Відповідно до ст. 27 вказаного закону, в
разі розірвання договору оренди,
закінчення строку його дії та відмови
від його продовження або банкрутства
орендаря він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на
умовах, зазначених у договорі оренди.

Таким чином, не можна вважати договір
оренди продовженим, оскільки в
матеріалах справи відсутні та
апелянтом при розгляді справи у суді
апеляційної інстанції не надано докази
на підтвердження того, що ним вчинялися
дії щодо продовження договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, судом першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Печерського районного суду
м.Києва від 22 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7393/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Литвинова І.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.