АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4795/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бурда П. О. Доповідач - Тамакулова
В.О. Категорія 39
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

16 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Котушенко С.П, Петренко І.О.

при секретарі: Поляковій Н.О. ,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 03 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права власності на
житловий будинок в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом до про визнання права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування за законом.

Позов обгрунтовувала тим, що з 17 червня
1997 року вона знаходилась в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який 21
грудня 2004 року розірвано.

19 лютого 2005 року у зв'язку з
реєстрацією шлюбу з ОСОБА_3 вона
змінила прізвище на ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько
ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася
спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1, в
якому спадкодавець постійно мешкав та
був зареєстрований. Вартість будинку
складає 60000 гривень. За життя ОСОБА_7
заповіту не склав.

14 вересня 2012 року позивач, як
спадкоємець першої черги за законом ,
подала до Петропавлівської державної
нотаріальної контори
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області заяву про
прийняття спадщини.

Спадкоємець ОСОБА_8, її сестра,-
відмовилася від належної їй частки
спадкового майна на користь позивача,
відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України
звернулась з заявою за місцем її
перебування до нотаріуса
нотаріального округу м.
Санкт-Петербург Російської Федерації.

Мати спадкодавця ОСОБА_4-
відповідач по справі, у встановлений ч.1
ст.1270 ЦК України шестимісячний срок не
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини

Після спливу шести місяців після
смерті спадкодавця позивач звернулася
із заявою про одержання свідоцтва про
право на спадщину до нотаріальної
контори, однак отримала відмову в його
видачі за відсутності
правовстановлюючого документу на
житловий будинок. Нотаріус роз'яснив
позивачу право звернення до суду.

Позивач просила встановити факт
належності на праві власності
спадкодавцю житлового будинку
АДРЕСА_1, який зазначено в технічних
документах літерою А, житловою площею
24,4 кв.м, загальною площею 48,5 кв.м, з
господарчими будівлями: саманним
сараєм Б, сараєм дерев'яним В, уборної Г,
погріба Д, колодязя К, огорожі 1-2-3;
визнати за нею право власності у
порядку спадкування за законом.

Відповідач позовні вимоги не
визнала з посиланням на бажання
прийняти спадщину після смерті її сина
, зазначала, що зверталася до нотаріуса
із заявою, однак їй усно відмовлено в
оформленні спадщини за пропуском
строку звернення. Вона має намір
звернутися до суду із позовом про
встановлення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Рішенням суду І інстанції в
задоволенні позову відмовлено.

В скарзі апелянт посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення й постановити нове,
яким задовольнити вимоги.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає відхиленню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

За ст.ст. 57- 60 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 03 червня 1988
року ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_7 купив
житловий будинок АДРЕСА_1, який в
договорі зазначено під літерою А,
житловою площею 24,4 кв.м, загальною
площею 48,5 кв.м, з господарчими
будівлями: саманним сараєм Б, сараєм
дерев'яним В, уборною Г, погрібом Д,
колодязем К, огорожею 1-2-3, (копія
договору купівлі-продажу нотаріально
посвідченого державним нотаріусом
Петропавлівської державної
нотаріальної контори за реєстровим №
927 а.с.69-70, 82, 84, 97-98).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер (
свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5,
видано відділом державної реєстрації
актів цивільного стану
Петропавлівського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області 13 вересня 2012
року а.с. 5).

Відповідно до ч.1 ст. 1216, ч.1 ст. 1218
ЦК України спадкуванням є перехід прав
та обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців); до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На день смерті ОСОБА_7
відкрилася спадщина на житловий
будинок АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_7 заповіту не
склав, спадкового договору не уклав, що
підтверджується інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру
(заповіти/спадкові договори), виданою 15
лютого 2013 року державним нотаріусом
Юр'ївської державної нотаріальної
контори (а.с.11).

У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки(
ст.1261 ЦК України).

Спадкоємцями першої черги майна
померлого ОСОБА_7 є доньки ОСОБА_3,
ОСОБА_8, та мати ОСОБА_4.

Позивач надала суду докази родинних
зв'язків з померлим ОСОБА_7 та
своєчасного звернення за прийняттям
спадщини ( копія свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3, виданого
Брагинівською сільською радою 16 грудня
1978 року а.с.6).

З 17 червня 1997 року у зв'язку з
одруженням прізвище позивач змінила на
ОСОБА_3( копія свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_1, виданого відділом
державної реєстрації актів
громадянського стану
Петропавлівського районної державної
адміністрації Дніпропетровській
області 17 червня 1997 року а.с.7).

21 грудня 2004 року шлюб позивача з
ОСОБА_5розірвано( копія свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Петропавлівського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області 21 грудня 2004
року а.с. 8). 19 лютого 2005 року у зв'язку з
реєстрацією шлюбу з ОСОБА_3 позивач
змінила прізвище на ОСОБА_3 (копія
свідоцта про шлюб серії НОМЕР_4,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Петропавлівського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області від 19 лютого
2005 року а.с. 9).

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270
ЦК України спадкоємець за заповітом чи
за законом має право прийняти спадщину,
або не прийняти її; спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини; для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

За позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини
(ч.3 статті 1272 ЦК України).

14 вересня 2012 року позивач, як
спадкоємець першої черги за законом,
подала до Петропавлівської державної
нотаріальної контори
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області заяву про
прийняття спадщини за законом

Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.1274 ЦК
України спадкоємець за законом має
право відмовитися від прийняття
спадщини на користь будь-кого із
спадкоємців за законом незалежно від
черги.

ОСОБА_8 відмовилася від належної їй
частки спадкового майна на користь
позивача, доказом чого є її заява,
посвідчена 24 листопада 2012 року
нотаріусом нотаріального округу м.
Санкт-Петербург Російської Федерації
(а.с.12).

ОСОБА_4 не надали суду доказів, що
вона є матір'ю спадкодавця, та що у
встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України
шестимісячний срок звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, або рішенням суду
на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України їй
визначено додатковий строк для
прийняття спадщини.

15 лютого 2013 року позивач звернулася
із заявою про одержання свідоцтва про
право на спадщину до державної
нотаріальної контори, однак їй було
відмовлено за відсутності
правовстановлюючого документу на
житловий будинок на ім'я померлого.
(а.с.13).

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
30 травня 2008 року "Про судову практику у
справах про спадкування" свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку
встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформлені
права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

За п.24 зазначеної постанови
відповідачами у такій справі є
спадкоємці, які прийняли спадщину. При
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття- відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Аналогічна позиція міститься в
листі Вищого спеціалізований суд
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 16 травня 2013 №
24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування». У
разі пред'явлення позову до
неналежного відповідача, суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо
позивач не заявляє клопотання про
заміну неналежного відповідача, суд
відмовляє у задоволенні позову.

При відмові в позові суд зазначив, що
позивач невірно визначила відповідача
по справі. заявила позов до неналежного
відповідача - особи, яка не прийняла
спадщини у встановлений строк і якій
рішенням суду не визначено додаткового
строку для прийняття спадщини, за
відсутності доказів, що відповідач є
спадкоємцем першої черги.

Після встановлення судом цих обставин
позивач не заявила клопотання про
заміну неналежного відповідача
належним, отже суд обгрунтовано
відмовив у позові.

При розгляді спору, суд І
інстанції в повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, перевірив
доводи, обставини справи на час її
розгляду, надав їм належну оцінку і
постановив рішення, яке відповідає
вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 03
квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

С у д д і: