________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/969/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Калініченко Л.В.

при секретарі
Голобородової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про збільшення розміру аліментів та
стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси з позовом, в
якому просила збільшити розмір
аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на
підставі Рішення Київського районного
суду м. Одеси від 11 липня 2013 року з 13
частини усіх видів заробітку на 12
частину з усіх видів заробітку, та
стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на
утримання малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8402 гривень 70
копійок.

У судовому засіданні позивачка позов
підтримала з посиланням на наступні
обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився
ОСОБА_3 (актовий запис № 448 від 20 березня
2007 року відділу рацсу Київського
районного управління юстиції м. Одеси),
його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 11 липня 2013 року з ОСОБА_2
стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання малолітнього ОСОБА_3 у
розмірі 13 частині з усіх видів
заробітку. Однак ОСОБА_2 аліменти не
сплачує у зв'язку з чим станом на
травень 2014 року заборгованість по
аліментам складає 5070 гривень 60 копійок,
тому позивачка вважала, що розмір
аліментів повинен бути збільшений та
повинен складати 12 частину від усіх
видів заробітку. Також позивачка
просила стягнути з відповідача
додаткові витрати у розмірі 8402 гривні 70
копійок, які складаються з: оплати за
харчування дитини у дитячому закладі
за період: травень 2012 року - травень 2013
року у сумі 1976 гривень, витрати на
проведення ремонту у кімнаті
малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 5722
гривні 50 копійок, канцелярські товари у
сумі 972 гривень 3 копійок, оплата за
відвідування спортивного клубу у
розмірі 2700 гривень, меблі у кімнату
малолітнього ОСОБА_3 3219 гривень 87
копійок.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлявся
про час та місце розгляду справи, про
причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України
Київським районним судом м. Одеси
постановлена ухвала про заочний
розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає
позов підлягаючим частковому
задоволенню.

У судовому засіданні
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народився ОСОБА_3 (актовий запис № 448
від 20 березня 2007 року відділу рацсу
Київського районного управління
юстиції м. Одеси), його батьками є
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 11 липня 2013 року з ОСОБА_2
стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання малолітнього ОСОБА_3 у
розмірі 13 частині з усіх видів
заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ним вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено,
що розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю сторін
між батьками, може бути згодом зменшено
або збільшено за рішенням суду за
позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшенні здоров'я когось з них.

Позивачкою ОСОБА_1 не представлено
жодного доказу, що з моменту набрання
чинності рішення суду про стягнення
аліментів, у відповідача ОСОБА_2
змінилося матеріальне становище. Крім
того, суд вважає за необхідне
зазначити, що у відповідності до
представленого розрахунку
заборгованості по аліментам, щомісячно
з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума у
розмірі 655 гривень, тобто більше ніж 12
від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, а тому підстав для
збільшення розміру аліментів суд не
вбачає.

Згідно зі ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, зобов'язані брати
участь у додаткових витратах на дитину,
що викликані особливими обставинами,
(серед яких законодавцем зазначена
хвороба та розвиток здібностей дитини),
додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення
одноразово, періодично або постійно.

У судовому засіданні було
встановлено, що позивачкою у період: з
травня 2012 по травень 2013 року, тобто до
набрання чинності рішення суду щодо
стягнення аліментів, були витрачені
грошові кошти на оплату харчування
дитини у дитячому закладі в розмірі 1976
гривень, та 972 гривні були витрачені на
канцелярські товари, які були
необхідні для підготовки малолітнього
сина до школи.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України
розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

При викладених обставинах, суд вважає
за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі
2948 гривень, витрачених ОСОБА_1 на оплату
харчування дитини, та канцелярські
товари.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів,
пов'язаних з оплатою відвідування
спортивного клубу, проведенням ремонту
у кімнаті, придбання меблів, суд вважає
їх не підлягаючими задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Частиною 4 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В якості доказу оплати відвідування
спортивного клубу позивачкою
представлена квитанція, яка свідчить
по сплату ОСОБА_1 2700 гривень.

Однак, суд вважає за необхідне
зазначити, що у даній квитанції
зазначено, що це є благодійним внеском,
а не обов'язковою виплатою, а тому не
може бути оцінена судом, як витрати на
оплату навчання.

В якості доказу оплати проведення
ремонту та придбання меблів позивачкою
представлені квитанції, які суд не може
прийняти в якості доказів, з них не
можливо встановити за якою адресою
проводилися ремонтні роботи, хто був
замовником, та хто оплачував грошові
кошти.

При викладених обставинах керуючись
ст. ст. 11, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 185, 192
СК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
додаткові витрати на утримання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 2948 гривень.

В іншій частині позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про збільшення розміру аліментів та
стягнення додаткових витрат залишити
без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 гривні 60
копійок.

Рішення може бути переглянуто за
письмовою заявою відповідача, з якою
він має право звернутися до Київського
районного суду м. Одеси протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий
Калініченко Л. В.