АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №645/3351/13
Провадження № 22-ц/790/257/14
Головуючий 1 інстанції: Іващенко С.О.
Категорія: відшкодування шкоди
Суддя-доповідач: Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Гуцал Л.В.,

суддів: Коростійової В.І.,
Івах А.П.,

за участі секретаря Литвин
О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Акціонерної
компанії «Харківобленерго» на рішення
Фрунзенського районного суду м.Харкова
від 31 жовтня 2013 року за позовом
Акціонерної компанії
«Харківобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення суми нарахувань по акту про
порушення користування електричною
енергією для населення,

встановила:

16 квітня 2013 року АК «Харківобленерго»
звернулось до суду з зазначеним
позовом.

Позивач посилався на те, що 20 лютого 2013
року працівниками АК
«Харківобленерго» при огляді
електроустановки в будинку АДРЕСА_1
було виявлено факт заземлення
нульового проводу у прихованому місці.
При підключенні навантаження диск
електролічильника №011586005 не обертався,
електроенергія споживалась, але
приладом обліку не враховувалась
(проведено фотофіксацію). По даним
фактам порушення п.п.42,48 Правил
користування електричною енергією для
населення (далі ПКЕЕН) на підставі п. 53,
було складено акт № 02-05723.

Відповідно до Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією,
затвердженою постановою НКРЕ від №562
від 04.05.2006 року (далі Методика), зроблені
нарахування по акту про порушення
ПКЕЕн в сумі 9087 грн. 35 коп.

Представник відповідача позов не
визнав. Посилався на те, що дійсно 20
лютого 2013 року представниками АК
«Харківобленерго» була здійснена
перевірка роботи електролічильника у
належного відповідачу домоволодінні
та під час незаконного обшуку в
підвальному приміщені контролерами
було знайдено кусок комп'ютерного
дроту з розеткою, який знаходився в
неробочому стані, але після деяких
маніпуляцій в руках співробітників АК
«Харківобленерго», вказаний дріт став
знаряддям для розкрадання електричної
енергії. Із зазначеними в акті
порушеннями ОСОБА_2 не погодився та
відмовився від підпису в акті.

Рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 31 жовтня 2013 у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилався на неповне з'ясування судом
першої інстанції обставин, що мають
значення для справи, неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення вимог процесуального
права. Зокрема, на думку позивача, суд
дійшов помилкового висновку щодо
недоведеності ним позовних вимог, не
врахував те, що факт порушення ОСОБА_2
ПКЕЕН підтверджується відповідним
актом та схемою безоблікового
підключення, відповідач був присутній
при проведенні перевірки та складанні
акту, але відмовився від підпису у
ньому. Судом при ухваленні рішення
безпідставно не було прийнято до уваги
рішення комісії з розгляду актів про
порушення ПКЕЕН від 12 березня 2013 року
про відповідність порушень
зафіксованих в акті № 02-05723 підпункту 7
пункту 3.1. Методики та свідчення
працівників АК «Харківобленерго» про
те, що саме споживачем було знято рейку
на відключаючому пристрої фазного та
нульового дротів.

В суді апеляційної інстанції
представники позивача апеляційну
скаргу підтримали, відповідач та його
представник проти задоволення скарги
заперечували.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог заявлених в
суді першої інстанції, судова колегія
не знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
споживачем електроенергії, постачання
якої в його домоволодіння АДРЕСА_1
здійснює позивач на підставі договору
про користування електричною енергією
від 09 серпня 2009 року
(а.с.9,10).

20 лютого 2013 року працівниками АК
«Харківобленерго» при огляді
електроустановки в будинку АДРЕСА_1
було складено акт № 02-05723, в якому
стверджувалось про факт
позаоблікового споживання
електроенергії внаслідок заземлення
нульового проводу у прихованому місці,
оскільки при підключенні навантаження
диск електролічильника №011586005 не
обертався (електроенергія
споживалась, але приладом обліку не
враховувалась).

Відеозйомка виявлення порушення не
проводилась.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з недоведеності позовних
вимог.

Судова колегія з таким висновком
погоджується, при цьому виходить з
наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб.

За приписами ст.ст.11,60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів; кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Відповідно до ст. ст. 509, 526, 610, 611, 623 ЦК
України, ст. ст. 26, 27 Закону України ,,Про
електроенергетику" та пунктів 48, 53
ПКЕЕН побутовий споживач електричної
енергії несе відповідальність за її
безоблікове використання у випадку
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку.

У разі виявлення представником ЕПО
порушення споживачем ПКЕЕН, у тому
числі фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником ЕПО та
споживачем. На підставі такого акту ЕПО
має право визначити величину збитків,
завданих йому протиправними діями
споживача.

Якщо споживач відмовився від підпису,
то в акті робиться позначка про таку
відмову і він вважається дійсним при
його підписанні трьома представниками
ЕПО (п. 53 ПКЕЕН).

Отже, основним документом, який фіксує
порушення, а потім служить підставою
для визначення розміру збитків, є акт
про виявлення порушення, тобто в
даному випадку це - акт № 02-05723 від 20
лютого 2013 року.

На підставі акту № 02-05723 від 20 лютого 2013
року та Методики, рішенням комісії ЕПО
від 12 березня 2013 року ОСОБА_2 було
нараховано 9087 грн. 35 коп. збитків за
безоблікове використання
електроенергії протягом трьох років. В
рішенні зазначено, що пунк порушення
ПКЕЕН, зафіксований в акті №02-05723,
відповідає підпункту 7 пункту 3.1
Методики. (а.с.12).

Визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН
визначається відповідно до Методики.
Згідно п. 3.1. цієї Методики, вона
застосовується на підставі акта про
порушення, складеного з урахуванням
вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких
порушень ПКЕЕН, як зокрема, у разі
використання "штучного нуля", що
призвело до споживання необлікованої
електричної енергії ( підпункт 7 пункту
3.1).

"Штучний нуль" - додатково змонтований
контур заземлення (у тому числі
металеві труби водопроводу або
опалення), що з'єднаний з "нульовим"
проводом внутрішньобудинкової
електромережі, який за умови
неправильного підключення лічильника
(наприклад, у разі якщо електрична
енергія обліковується однофазним
індукційним лічильником - "фаза" у
третій клемі) дає змогу безобліково
споживати електричну енергію.
Облаштування додаткового контуру
заземлення з метою з'єднання його з
металевими корпусами електричних
приладів для забезпечення їх безпечної
експлуатації не належить до поняття
"штучний нуль" ( підпункт 7 пункту 3.1)

У разі виявлення у споживача порушень,
зазначених, зокрема, у підпункті 7
пункту 3.1 ця Методика застосовується
за умови виявлення місця підключення
до відповідних мереж, що зазначається в
акті про порушення та позначається на
схемі ( підпункт 7 пункту 3.1).

Разом з тим, в наданому позивачем на
підтвердження позовних вимог акті про
порушення від 20 лютого 2013 року місце
підключення додатково змонтованого
контуру заземлення до відповідних
мереж не зазначено. Не відображено
місце підключення і в наведеній в акті
схемі електропостачання споживача.

Тобто, в акті про порушення №02-05723
позивачем було зафіксовано не факт
споживання необлікованої електричної
енергії, а можливість такого
споживання за умови підключення
додатково змонтованого контуру
заземлення та подальшого відключення
від приладу обліку після облікового
нульового проводу (кабелю).

При цьому судом враховується той факт,
що наявність додатково змонтованого
контуру заземлення не заперечується
споживачем, проте на момент складання
акту 20 лютого 2013 року цей контур
заземлення не був з'єднаний з
внутрішньо будинковою електричною
мережею і це позивачем визнається.

Що стосується відключення від приладу
обліку після облікового нульового
проводу (кабелю), то цей факт повністю
заперечується споживачем та взагалі не
доведений АК «Харківобленерго» (не
зафіксовано в акті від 20 лютого 2013 року,
не доведено про технічну можливість
такого відключення, наявність його
слідів чи пристосувань до цього, тощо).

За таких обставин, позивач при
здійсненні розрахунку обсягу та
вартості необлікованої електричної
енергії по акту №02-05723 не мав підстав
для застосування положень Методики.

Про зазначені порушення вказано і у
листі Національної комісії, що здіснює
державне регулювання у сфері
енергетики від 26 травня 2014 року №
1121/26/27-14 (а.с.273-276). Крім того, у листі НКРЕ
звертається увага на те, що відповідно
до схеми електропостачання споживача,
наведеної в акті №02-05723 від 20 лютого 2013
року, розкрадання електричної енергії
споживачем не здійснювалось, оскільки
для споживання не облікованої
електричної енергії, крім з`єднання
додатково змонтованого контуру
заземлення з внутрішньо будинковою
електричною мережею та відключення від
приладу обліку після облікового
нульового проводу (кабелю), необхідно
було здійснити відключення від приладу
обліку після облікового нульового
проводу (кабелю), про що в акті не
зазначено.

На реалізацію положень ч.4 ст.10 ЦПК
України, за клопотанням представника
позивача судом апеляційної інстанції
була призначена та проведена
експертами ХНДІСЕ ім.засл.проф.М.С.
Бокаріуса електротехнічна експертиза
(а.с.244-247). Відповідно цієї експертизи
схема, яка наведена в акті №02-05723 від 20
лютого 2013 року дає можливість
безоблікового споживання електричної
енергії лише через можливість
відключення ввідного нульового дроту
на ввідному автоматичному вимикачі
(а.с.246). В той же час експертом
зазначається, що у двополюсному
автоматичному вимикачі (який
використовувався відповідачем) у
заводському технічному виконанні,
відключення одного полюсу окремо від
іншого не уявляється можливим. Тобто,
висновок експерта про без облікове
споживання електроенергії базується
на припущенні про відключення лише
нульового дроту від електролічильника,
тоді як фактичні обставини справи
свідчать про відсутність об'єктивних
доказів такого відключення, що
унеможливлює використання висновків
цієї експертизи на підтвердження
доводів позовної заяви.

Отже, належних та допустимих доказів на
підтвердження факту безоблікового
споживання ОСОБА_2 електроенергії та
здійснення нарахувань відповідно до
п.п.7 п.3.1. Методики матеріали справи не
містять. Пояснення представника
позивача (а.с.284-286) грунтуються на
письмових доказах, які підтверджують
лише можливість безоблікового
споживання електричної енергії
споживачем за певних умом. Відповідно ж
до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не
може грунтуватись на припущеннях, а
відтак суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відмову у позові.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що судом першої інстанції не взято до
уваги в якості доказу отримані 12 лютого
2013 року працівниками АК
«Харківобленерго» дані виміру на
електричному вводі по АДРЕСА_1, та
рішення комісії з розгляду актів про
порушення ПКЕЕН від 12 березня 2013 року,
за встановлених судом обставин, на
правильність висновку суду першої
інстанції не впливають.

Не спростовують висновків суду і
посилання в апеляційній скарзі на те,
що суд не взяв до уваги свідчення
працівників позивача стосовно того, що
переобладнаний подовжувач, який був
«знайдений» у підвальному приміщенні
домоволодіння відповідача
використовувався останнім у схемі
безоблікового споживання
електроенергії. Так, позивачем
визнається той факт, що на момент
перевірки та складання акту
переобладнаний подовжувач не був
задіяний, і що його підключення було
здійснено саме працівниками позивача,
а тому свідчення останніх є лише
припущенням, та відповідно до ч.4 ст.60
ЦПК України не можуть бути використані
як доказ безоблікового споживання
електроенергії ОСОБА_2

Не заслуговують на увагу і посилання в
апеляційній скарзі на те, що саме
споживачем було знято рейку на
відключаючому пристрої фазного та
нульового дротів, що дало можливість
використовувати електроенергію
безобліково, оскільки доказів цього
факту, які б відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК
України, можна було визнати належними
та допустимими, матеріали справи не
містять.

Інші доводи апеляційної скарги
безпідставні, носять суб'єктивний
характер, зводяться лише до переоцінки
доказів по справі, та непогодженням з
їх оцінкою судом першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Акціонерної
компанії «Харківобленерго» відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 31 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня її проголошення
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді