Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року Кіцманський районний
суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Мізюка В.М., при
секретарі Константинник М.Д.
розглянувши у відкритому у судовому
засіданні в залі суду м. Кіцмань
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.
Посилається на те, що 25 березня 2014 року
біля 13 години, вона, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
проїжджаючи по вул. Шевченка, с.
Мамаївці у напрямку смт. Лужани,
Кіцманського району Чернівецької
області, на автомобілі «MITSUBISHI LANCER»,
державний номер НОМЕР_1, біля будинку
№66, де розташований ресторан «Іва», від
натиску струї води з «Картчера», яким
відповідач ОСОБА_2 змивав бруд з
бруківки на узбіччі вищевказаної
вулиці, вилетів камінь та вдарив у ліву
нижню частину лобового скла
автомобіля, в результаті чого
утворилася тріщина розміром 10х15 см.
Розмір матеріального збитку,
заподіяного автомобілю «MITSUBISHI LANCER»,
згідно рахунків № 00093 та № 00094 від 16
квітня 2014 року ТзОВ «Ніко Чернівці»,
щодо заміни та тонування лобового скла
становить 8853 гривні 68 копійок, який
відповідач відмовляється у
добровільному порядку відшкодувати, а
тому просить стягнути з відповідача на
її користь відшкодування матеріальної
шкоди та 1500 гривень моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримали, просила
позов задовольнити та стягнути з
відповідача відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Відповідач позовні вимоги не
визнав та просив відмовити в позові,
вказавши на те, що він змивав бруд не з
проїжджої части, а з тротуару і
постійно стояв спиною до автомобілів,
які проїжджали, тому не думає, що саме
від нього відлетів камінь, який
спричинив пошкодження лобового скла
автомобіля.

Заслухавши сторін та показання
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст.ст. 1166,
1167 ЦК України підставою для
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди є наявність вини особи,
яка її завдала.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач всупереч вимогам ст.60
ЦПК не надав суду докази на
підтвердження своїх доводів щодо
позовних вимог.

Судом встановлено, що 25 березня
2014 року біля 13 години ОСОБА_1
проїжджаючи по вул. Шевченка, с.
Мамаївці у напрямку смт. Лужани,
Кіцманського району Чернівецької
області, на автомобілі «MITSUBISHI LANCER»,
державний номер НОМЕР_1, біля будинку
№66, де розташований ресторан «Іва», а
відповідач ОСОБА_2 змивав бруд на
узбіччі вищевказаної вулиці.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Однак, позивачкою в судовому
засіданні не доведено, що саме в діях
ОСОБА_2 наявна вина, вчинених ним дій, що
призвело до пошкодження вищевказаного
автомобіля.

Показання свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, суд оцінює критично, так як вони
знаходяться в дружніх, близьких
відносинах з позивачкою, а можливість
безпосередньо бачити пошкодження
лобового скла автомобіля, є
малоймовірною, оскільки дане
пошкодження могло бути і від руху
зустрічного транспорту чи інших
природних чинників.

Суд бере до уваги, як доказ
протокол прийняття заяви про вчинене
кримінальне правопорушення,
відповідно до якого проведено
перевірку та виявлено відсутність
будь-яких ознак кримінального
правопорушення.

Спори про відшкодування
заподіяної фізичній особі моральної
шкоди розглядаються у випадках, коли
право на відшкодування моральної шкоди
безпосередньо передбачено нормами
Конституції України або випливає з її
положень, або у передбачених
законодавством випадках.

Відповідно до ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у звязку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоровя;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у звязку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сімї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у звязку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної особи

Відповідно до п. 5 Постанова
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» №4 від 31.03.1995р. суд повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Крім того, в п. 9 вказаної вище
Постанови Пленуму Верховного суду
України передбачено, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Таким чином, позивач обґрунтував
заподіяну йому моральну шкоди виключно
словами, що містяться в позові, не
надавши належних та допустимих
доказів, які б підтвердили заподіяння
їй моральної шкоди та відповідно її
розмір компенсації в сумі, яка
становить саме 1500 гривень а тому, суд
вважає, що позивачці необхідно
відмовити в задоволенні вимог про
відшкодування моральної шкоди в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи сторін та свідків в
судовому засіданні, суд за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, вважає
що позов не обґрунтований та не
підлягає задоволенню.

Вищенаведене підтверджується
належним чином дослідженими доказами
по справі.

На підставі викладеного,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., ст.
ст. 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, керуючись
ст. ст. 10, 11,79, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди відмовити

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області через
Кіцманський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення,
особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: