справа № 2/489/1369/14
рішення

Іменем україни

01 липня 2014 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

представника відповідача
Пастушок І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_3, до
Житлово-комунального підприємства
Миколаївської міської ради «Південь»
(далі - ЖКП ММР «Південь»,
Житлово-експлуатаційної дільниці №7
Житлово-комунального підприємства
Миколаївської міської ради «Південь»
(далі - ЖЕД - 7) про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди

встановив:

У квітні 2014 року ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася
до суду з позовом в якому просила
стягнути з відповідачів 11003,78 грн.
матеріальної шкоди та 40000,00 грн.
моральної шкоди.

У обґрунтування позовних вимог
вказала, що 07.11.2006 в результаті падіння
цегли з карнизу фасаду
п'ятиповерхового будинку по АДРЕСА_1 її
дочці ОСОБА_3 заподіяні тяжкі тілесні
ушкодження у вигляді відкритої
проникаючої черепно-мозкової травми з
розривом верхнього повздовжнього
синуса, багатооскольчатого вдавленого
перелому лобної і тім'яної кісток,
пошкодження головного мозку 3-го
ступеню, пошкодження волосяного
покрову голови. Після проведення
операції, дочці вживлена титанова
пластина. У результаті отриманої
травми дочка стала інвалідом
дитинства та потребує регулярного
лікування.

По даному факту Ленінським РВ ММУ УМВС
України в Миколаївській області в 2006
році було порушено кримінальну справу
за ознаками частини першої статті 128 КК
України. У ході проведення слідчих дій
проведено судово-медичну і
будівельно-технічну експертизи. Однак
через смерть ОСОБА_4, яка працювала на
посаді майстра технічної ділянки
відповідача, кримінальне провадження
закрито з підстав відсутності складу
кримінального правопорушення.

У судове засідання позивач не
з'явилася, до суду надала письмову
заяву про розгляд справи за її
відсутності. У попередніх судових
засіданнях позов підтримала та просила
задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнала із-за недоведеності вини ЖКП
ММР «Південь».

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи і оцінивши зібрані в ній докази,
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Із змісту позову вбачається, що 07.11.2006
в результаті падіння цеглини з карнизу
фасаду п'ятиповерхового будинку по
АДРЕСА_1 дочці позивача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 були заподіяні тяжкі
тілесні ушкодження у вигляді
відкритої проникаючої
черепно-мозкової травми з розривом
верхнього повздовжнього синуса,
багатооскольчатого вдавленого
перелому лобної і тім'яної кісток,
пошкодження головного мозку 3-го
ступеню, пошкодження волосяної частини
голови.

Після проведення операції, ОСОБА_3
вживлена титанова пластина.

У результаті отриманої травми ОСОБА_3 є
інвалідом дитинства.

У ході розгляду справи позивач
пояснила, що близько 15 години 07.11.2006,
знаходячись з дочкою та молодшою
грудною дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_3, біля
будинку АДРЕСА_1 з карнизу даху будинку
на голову її дочки упала цегла. Так як
дитина перебувала в крайньому важкому
стані її терміново, без виклику швидкої
допомоги, було доправлено до лікарні.

Обставини травмування дитини
підтверджуються випискою із історії
хвороби, корінцем медичного висновку №
1293 на дитину (підлітка) - інваліда з
дитинства в віці до 18 років від 12.09.2012 та
постановою ЛКК КЗ ММР «ЦПСД № 1» від
11.06.2013.

За фактом заподіяння ОСОБА_3 тілесних
ушкоджень постановою Прокуратури
Ленінського району м.Миколаєва від
07.03.2007 було порушено кримінальне
провадження по ознакам злочину,
передбаченого статтею 128 КК України
була порушена, яке постановою від 21.06.2007
передано до провадження Ленінському
РВ ММУ УМВС України в Миколаївській
області.

Із матеріалів кримінального
провадження, зокрема скарги ОСОБА_2 від
05.12.2006, яка визнана законним
представником потерпілої, її заяви від
13.11.2006 та пояснень видно, що падіння
цегли з карнизу фасаду будинку
відбулося неподалік магазину
«Фото-експрес», розташованого в
будинку АДРЕСА_1, не доходячи до рогу
будинку.

Виїмка цегли проведена на підставі
постанови слідчого від 09.08.2007 та
оформлена протоколом від цієї ж дати.
Відтворення обстановки і обставин
події оформлено протоколами від 05.20.2009,
до яких додано фото.

У ході кримінального провадження
проведено ряд експертиз.

Так, згідно висновку експерта Бюро
судово медичних експертиз № 1786 від
20.08.2007 у дитини ОСОБА_3 мали місце
тілесні пошкодження в вигляді забитої
рани лобно-тім'яної області,
вдавленого багатооскольчатого
перелому лобно-тім'яної кістки з
пошкодженням верхнього поздовжнього
синуса, відкритої проникаючої
черепно-мозкової травми, забиття
головного мозку 3-го ступеню, які могли
утворитися від дії твердого предмета з
обмеженою контактуючою поверхністю.
Утворення вказаних пошкоджень в строк
і при обставинах, вказаних в постанові
- не виключається. По ступені важкості
вони відносяться до категорії
тілесних пошкоджень по ознакам
небезпечних для життя.

Висновком будівельно-технічної
експертизи № 120-1558, проведеної
експертом Торгово-промислової палати
Миколаївської області 02.10.2009
підтверджено, що карниз фасаду п'яти
поверхового будинку по АДРЕСА_1
знаходиться на момент дослідження в
технічному незадовільному стані і
потребує капітального ремонту.

У досліджуваній частині експертизи
вказано, що карниз фасаду п'яти
поверхового житлового будинку має
ослаблення цегляної кладки з
вентилюванням швів, випадіння окремих
цеглин в роговій частині карнизу, сліди
зволоження кладки окремими місцями.

Експертом з посиланням на нормативний
акт встановлено, що ремонт цегляної
кладки карнизу фасаду будинку повинен
був проведений в 2005 році, але документи,
що підтверджували проведення такого
ремонту, в матеріалах справи відсутні.

Із листів ЖКП ММР «Південь» від 29.12.2008
№ 124 та 22.09.2001 № 3533 вбачається, що з 2003
по 2006 роки капітальний ремонт
покрівлі житлового будинку не
проводився.

У матеріалах кримінального
провадження також є пояснення
мешканців будинку ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, які вказали на незадовільний
технічний стан будинку.

У ході кримінального провадження
встановлено, що житловий будинок по
АДРЕСА_1 знаходиться на балансі ЖКП
ММР «Південь», а відповідальним
працівником за технічний стан будинку
була ОСОБА_4, яка працювала майстром
технічної дільниці з 01.04.2004 по 03.08.2009.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, а 11.12.2013
кримінальне провадження закрито у
зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення.

Таким чином, встановлені факти
відповідають правовідносини, що
виникли із недоговірних зобов'язань
(деліктних), зокрема, з підстав
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, які регулюються
Цивільним кодексом України (далі - ЦК
України) та іншими актами цивільного
законодавства України, які не
суперечать положенням ЦК України.

Спірні правовідносини підлягають
врегулюванню положеннями статті 23,
частинами першою, другою статті 1166,
частиною першою статті 1167 та частиною
першою статті 1168 ЦК України.

За правилами частини другої статті 1166
ЦК України особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Вказаними положеннями закону
встановлена єдина підстава
цивільно-правової відповідальності за
заподіяння шкоди - правопорушення, що
включає як складові елементи: шкоду,
протиправність поведінки заподіювача
шкоди, причинний зв'язок між ними, а
також вину заподіювача шкоди.

Під шкодою розуміють наслідки
правопорушення, які виражаються у
зменшенні майнової сфери потерпілого
внаслідок порушення його права
або блага (порушення права власності та
інших речових прав, наслідки, що
настають внаслідок ушкодження здоров'я
та інше), а також фізичні та моральні
переживання, інші негативні наслідки.

Протиправною поведінкою (дією або
бездіяльністю) є будь-яка поведінка, що
суперечить правовим нормам.

У силу статті 1166 ЦК України
відповідальність настає за заподіяння
шкоди, тобто, якщо шкода причинно
пов'язана з протиправною поведінкою
заподіювача шкоди.

Відповідальність за заподіяну
протиправною поведінкою шкоду
виникає при наявності вини особи, що
заподіяла шкоду, крім випадків, прямо
передбачених законом. Вина заподіювача
шкоди, що підлягає відшкодуванню за
правилами глави 82 ЦК України
передбачається (презюмується).

Отже, в силу встановленої законом
презумпції вини заподіювача шкоди, на
останнього покладається обов'язок
доведення своєї невинуватості.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами цивільної справи і
кримінального провадження тілесне
ушкодження лобно-тім'яної частини
голови малолітньої ОСОБА_3 заподіяно
падінням цеглини з карнизу фасада
житлового будинку, який знаходиться на
балансі ЖКП ММР «Південь», капітальний
ремонт якого станом на момент
заподіяння тілесних ушкоджень
потерпілій не проводився.

Посилання представника відповідача на
повідомлення Миколаївського
відділення Одеського НДІСЕ від 15.05.2008 №
503 про неможливість проведення
будівельно-технічної експертизи суд до
уваги не приймає, оскільки причиною не
проведення експертизи було
невиконання клопотання експерта, крім
того така експертиза проведена іншою
експертною установою.

Також безпідставними є доводи
представника позивача, які ґрунтуються
на актах про огляд технічного стану
будинку, які складено виключно за
участю працівників ЖКП ММР «Південь»,
які є зацікавленими особами, висновки
яких спростовуються будівельно -
технічною експертизою у кримінальному
провадження, яка проведена відповідно
до вимог КПК України.

Враховуючи не доведення відсутності
вини відповідача, що законом
покладається на останнього, суд
приходить до висновку про винуватість
ЖКП ММР «Південь», яким не забезпечено
належного технічного стану будинку, в
заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_3,
а тому позов є обґрунтованим.

Між тим, суд не погоджується з позовом в
частині вимог до ЖЕК - 7, яка не має
статусу юридичної особи, а тому
відповідності до статті 30 ЦПК України є
неналежним відповідачем в справі, що
виключає покладення на вказаного
відповідача відповідальності.

Не в повній мірі суд погоджується з
розмірами матеріальної і моральної
шкоди, визначеними позивачем.

Так, у підтвердження несення витрат на
лікування дитини (з 2006 року по 2013 рік)
позивач надала суду 110 квитанцій,
товарних чеків та вимог на медикаменти
на суму 10594,10 грн., яка є меншою ніж
зазначена в позові (11003,78 грн.).

Крім того, із змісту вимог на
медикаменти від 26.01.2009 № 936489, 12.05.2009 №
936510, 20.05.2009 № 936520, 28.09.09 № 937447, 24.11.2009 №
937927, 08.04.2010 № 938595, 31.05.2010 № 938616, 19.08.2010 №
939576, 28.01.2011 № 940315, 18.03.2011 № 940333 на
загальну суму 1831,66 грн. видно, що в графі
«П.І.Б. хворого» вказано ОСОБА_2, а не
потерпілу дитину.

За положеннями частини першої статті 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 58
ЦПК України суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

За такого, суд не приймає в якості
доказів несення витрат на лікування
дитини, що підтверджено вищевказаними
вимогами на медикаменти.

У зв'язку із цим, розмір матеріальної
шкоди, який підлягає відшкодуванню
складає 8762,44 грн.

Частковому задоволенню підлягають
вимоги в частині компенсації моральної
шкоди.

Відповідно до частин третьої,
четвертої статті 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Враховуючи характер заподіяних
неповнолітній ОСОБА_3 тілесних
ушкоджень, їх наслідки для неї,
глибину душевних переживань сім'ї
позивача за життя дитини, а також вину
відповідача, яка полягає в
бездіяльності в забезпеченні
належного технічним догляду і ремонту
житлового будинку, суд вважає
достатнім розміром компенсації
моральної шкоди 20000,00 грн.

Згідно статті 5 Закону України «Про
судовий збір» позивач звільнена від
сплати судового збору. Отже, відповідно
до частини четвертої статті 88 ЦПК
України з відповідача на користь
держави пропорційно задоволеним
вимогам підлягає стягненню 315,77 грн.
судового збору (193,97 + 121,80).

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 214 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах
та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, -
задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-комунального
підприємства Миколаївської міської
ради «Південь» на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 8762,44 грн. (вісім тисяч сімсот
шістдесят дві гривні 44 коп.) та
моральної шкоди 20000,00 грн. (двадцять
тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з Житлово-комунального
підприємства Миколаївської міської
ради «Південь» на користь держави 315,77
грн. (триста п'ятнадцять гривень 77 коп.)
судового збору.

У іншій частині вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

суддя

Повний текст рішення

підписано 03.07.2014.