АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1650/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Гончаренко Т. В. Доповідач в
апеляційній інстанції Єльцов В. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючогоЄльцов В. О.
суддівПальонний В. С. , Карпенко О. В. при
секретаріБражнюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6, та його представника
ОСОБА_7 на ухвалу Звенигородського
районного суду Черкаської області від
20 травня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення
боргу за договором позики.

Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_8. ОСОБА_9 про стягнення боргу за
договором позики.

Ухвалою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 20 травня 2013
року було визнано мирову угоду від 17
травня 2013 року, укладену між ОСОБА_6 та
ОСОБА_8, ОСОБА_9. Згідно умов вказаної
мирової угоди від 17.05.2013 року:
відповідач ОСОБА_8 передає у власність
позивача ОСОБА_6 96/4000 частин належного
йому на праві власності домоволодіння,
що розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
ринковою вартістю 79710 грн.. В свою чергу
позивач ОСОБА_6 відмовляється від
наявних до відповідачів позовних вимог
у розмірі 80000 грн., а також
відмовляється в подальшому від
будь-яких інших, додаткових вимог
майнового та немайнового характеру, що
витікають з укладеного між сторонами
даної цивільної справи 27 березня 2012
року договору позики (розписки),
зобов'язання за якими несуть
відповідачі: 3% річних від простроченої
суми, інфляційне збільшення, упущена
вигода, моральна шкода і таке інше.
Провадження у справі було закрито.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_9 на
користь ОСОБА_6 витрати по сплаті
судового збору в розмірі 400 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
постановити ухвалу якою друге речення
абзацу першого резолютивної частини
ухвали Звенигородського районного
суду Черкаської області від 20 травня 2013
року в частині зазначення адреси
предмета мирової угоди змінити.
Вказану в ухвалі адресу : АДРЕСА_1
виправити на : АДРЕСА_1.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Відповідно до розписки від 27 березня 2012
року, яка міститься в матеріалах справи
(а.с. 5), відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9
отримали позику від позивача ОСОБА_6 в
розмірі 80000 грн., кошти зобов'язались
повернути до 31 грудня 2012 року.

Оскільки, відповідачі в зазначений
термін борг не повернули, позивач був
змушений звернутись до суду.

В процесі розгляду справи сторони
звернулись до суду першої інстанції з
заявою про визнання укладеної між ними
мирової угоди від 17 травня 2013 року,
відповідно до якої ОСОБА_8 передає у
власність ОСОБА_6 96/4000 частин належного
йому на праві власності домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1
ринкова вартість якого становить 79710
грн.. В сою чергу позивач відмовляється
від заявленого ним позову.

Суд першої інстанції своєю ухвалою від
17 травня 2013 року визнав мирову угоду
укладену між сторонами.

Проте, з таким висновком погодитись
неможливо виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 175 ЦПК України
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов'язків сторін та
предмета позову.

Тобто, мирова угода - це угода досягнута
між сторонами в ході судового розгляду
і під контролем суду заснована на
взаємних поступках угода, яка по новому
визначає їх суб'єктивні права та
обов'язки. Метою такої угоди є
врегулювання спору між самими
сторонами, а її умови можуть
стосуватися лише прав та обов'язків
сторін та предметів спору. Не може
визнаватися судом мирова угода, в якій
нічого не вирішено про долю заявлених
позивачем вимог і умови якої не
пов'язані зі спірними
правовідносинами, так як така угода не
приведе до усунення конфлікту.

За положеннями ч. 5 ст. 175 ЦПК України,
якщо умови мирової угоди суперечать
закону чи порушують права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд постановляє
ухвалу про відмову у визнанні мирової
угоди і продовжує судовий розгляд.

Визнаючи відповідно до умов мирової
угоди за ОСОБА_6 право власності на
нерухоме майно, яке не є предметом
спору, місцевий суд детально не
з'ясував, чи відповідає зазначена
мирова угода вимогам закону, зокрема
положенням ст. 175 ЦПК України, чи
стосується вона прав та обов'язків
сторін, що випливають з договору позики
і самого предмета позову, чи пов'язані
її умови зі спірними правовідносинами,
чи законно відповідач, в розумінні
положень статей 1046, 1049 ЦПК України,
укладаючи мирову угоду щодо нерухомого
майна шляхом передання його у
власність позивача, виконав взяті на
себе зобов'язання по поверненню боргу
за договором позики, при цьому не
звернувши уваги на те, чи вартість
нерухомого майна не перевищує суму
самого боргу.

Крім того, судом не з'ясовано, що саме
перешкоджало сторонам вирішити
питання про відчуження зазначеного в
мировій угоді нерухомого майна шляхом
укладення нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу цього майна,
який би відповідав вимогам статей
655,656,657 ЦК України та був зареєстрований
у встановленому порядку.

Оскільки, з ухвали районного суду
вбачається, що ним фактично не було
з'ясувано, чи відповідає зазначена
мирова угода вимогам закону, тому за
таких обставин, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції дійшов до
помилкового висновку про визнання
мирової угоди, а тому така ухвала не
може залишатися в силі і підлягає
скасуванню.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження колегії суддів і
визнані суттєвими та такими, що
підлягають до часткового задоволення і
дають підстави для скасування ухвали
суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Ухвалу Звенигородського районного
суду Черкаської області від 20 травня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення боргу за
договором позики - скасувати, справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :