АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/238/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2135/14
Головуючий у 1-й інстанції Ланна Я. О.
Доповідач Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді : Карнауха П.М.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» на рішення
Чутівського районного суду
Полтавської області від 23 травня 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 19 березня 2014 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 25214,54 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позову зазначив, що
ОСОБА_2 згідно з укладеним з ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредитним договором № б/н
від 19.05.2008 року отримав кредитні кошти у
вигляді встановленого кредитного
ліміту в розмірі 3000,00 грн. на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Внаслідок неналежного
виконання умов договору, станом на
23.01.2014 року виникла заборгованість на
загальну суму 25214,54 грн., що складається
з 3000,00 грн. заборгованості за кредитом;
13512,66 грн. заборгованості по процентам
за користування кредитом; 7025,00 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом; штрафів - 500 грн.
(фіксована частина) та 1176,88 грн.
(процентна складова).

Рішенням Чутівського районного суду
Полтавської області від 23 травня 2014
року позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 15131,75 грн. заборгованості
за кредитним договором. Вирішено
питання стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення
місцевого суду змінити та задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.
Посилається на те, що при ухваленні
рішення судом порушені норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає, виходячи з
наступного.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
Договір у відповідності до п. 9.12
щорічно пролонговувався та діє до
теперішнього часу. Оскільки відповідач
заявив клопотання про застосування
строку позовної давності до
правовідносин, що виникли, стягненню
підлягає заборгованість за три останні
роки, що передують зверненню до суду.

Колегія суддів погоджується з
висновками місцевого суду, виходячи з
наступного.

Як установлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2
згідно з укладеним з ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредитним договором № б/н
від 19.05.2008 року отримав кредитні кошти у
вигляді встановленого кредитного
ліміту в розмірі 3000,00 грн. на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами та
Правилами надання банківських послуг
складає між ним та Банком Договір.

Факт отримання кредиту та використання
кредитної картки НОМЕР_1 відповідачем
не оспорюється.

Відповідно до п. 5.3. Умов та правил
надання банківських послуг, право
зміни розміру наданого на платіжну
карту Кредиту (кредитного ліміту) Банк
залишає за собою в односторонньому
порядку за власним рішенням Банку та
без попереднього повідомлення Клієнта.

Відповідно до наданої Банком
інформації, строк дії виданої ОСОБА_2
кредитної картки НОМЕР_1 встановлено до
січня 2012 року.

Із п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг вбачається, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк. Разом з цим, відповідно до Правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Клієнт зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсоткам за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором. В разі
виникнення заборгованості Держатель
по Картрахунку зобов'язаний погасити
заборгованість протягом 30 днів з
моменту її виникнення. За порушення
строків платежу за будь-яким грошовим
зобов'язанням згідно кредитного
договору більше ніж на 30 днів, Клієнт
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500,00 грн. та 5 % від суми позову (п.
6.5, 6.9., 8.6. Умов та правил надання
банківських послуг).

Згідно п. 5.2. Умов та правил надання
банківських послуг, у випадках
порушення Держателем умов даного
Договору Банк має право вимагати
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому чи у визначеній
Банком частині.

Внаслідок неналежного виконання умов
договору, станом на 23.01.2014 року виникла
заборгованість на загальну суму 25214,54
грн., що складається з 3000,00 грн.
заборгованості за кредитом; 13512,66 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом; 7025,00 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом; штрафів - 500 грн.
(фіксована частина) та 1176,88 грн.
(процентна складова).

Пунктом 2 Умов та правил надання
банківських послуг визначено терміни
та поняття, відповідно до яких,
мінімальний обов'язковий платіж - це
розмір боргових зобов'язань Держателя,
які щомісячно належать сплаті
Держателем протягом строку дії Карти.
Мінімальний обов'язковий платіж є
обов'язковим для Держателя платіжних
карт, здійснюючих операції по
кредитній схемі.

Строки і порядок погашення по Кредиту
(кредитний ліміт, кредитна лінія) по
платіжним картам з встановленим
Мінімальним обов'язковим платежем
визначений в Пам'ятці Клієнта, яка є
невід'ємною частиною Договору. Платіж
включає плату за користування
Кредитом, передбачену Тарифами, та
частину заборгованості по Кредиту (п.5.3.
Правил користування платіжною картою).

Відповідно до умови Заяви та п. 4.1.
Правил користування платіжною картою,
погашення заборгованості по кредиту
може здійснюватися шляхом внесення
коштів на карту клієнтом або шляхом
списання коштів з інших карт.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк. При цьому в законодавстві
визначаються різні поняття як «строк
дії договору», так і «строк (термін)
виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК
України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Як вбачається з Роздруківки руху
коштів по кредитній картці № НОМЕР_1,
19.05.2008 року ОСОБА_2 зняв з картки
кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн.,
14.07.2008 року вніс 220,00 грн. в рахунок
погашення заборгованості (а.с. 55-62). При
цьому, розмір обов'язкового
щомісячного платежу згідно з Пам»яткою
клієнта становить 14 % - 420,00 грн. (а.с. 54).

При розгляді даної справи у суді першої
інстанції відповідач ОСОБА_2 заявив про
застосування строку позовної давності
до правовідносин, що виникли.

Позивач звернувся до суду 19.03.2014 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

По справі відсутні докази щодо
існування погодженої сторонами іншої
тривалості строку позовної давності
відповідно до ст. 259 ЦК України. Для
окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою. Для обчислення
позовної давності застосовуються
загальні положення про обчислення
строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК
України. При цьому початок перебігу
позовної давності пов'язується не
стільки зі строком дії (припинення дії)
договору, як з певними моментами
(фактами), які свідчать про порушення
прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Аналізуючи умови договору сторін та
зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу та
обраховуватися по кожному черговому
платежу окремо, а щодо повернення
кредиту в повному обсязі зі спливом
останнього дня місяця дії картки.

Зазначена правова позиція
сформульована в постановах Верховного
Суду України від 06 листопада 2013 року по
справі № 6-116цс13 та від 19 березня 2014 року
по справі № 6-14 цс14.

Враховуючи вищенаведене, висновки
місцевого суду про стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитним договором за три останні
роки, що передують зверненню до суду, є
обґрунтованими. Розрахунок стягнутої
суми заборгованості сумнівів у колегії
суддів не викликає.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд невірно застосував строки позовної
давності, не заслуговують на увагу з
наведених вище підстав.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
зводяться до незгоди з рішенням суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
підстави для його зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Чутівського районного суду
Полтавської області від 23 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Карнаух П.М.

Судді:
Дряниця Ю.В.

Пилипчук Л.І.

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області
Карнаух П.М.