РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області

у складі: судді
Нємиш Н. В.

при секретарі
Андрієвій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дзержинська
справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ
«Страхова компанія «Україна» про
захист прав споживачів та стягнення
страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом ПрАТ «Страхова компанія
«Україна» про захист прав споживачів
та стягнення страхового відшкодування.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 14.10.2013 року о 11.30 год. в
м.Макіївка Донецької області, на 104 км.
Славянськ-Донецьк-Маріуполь, ОСОБА_2,
керуючи автомобілем КАМАЗ-5511,
державний номер НОМЕР_1, що належить
йому на праві приватної власності,
порушив правила дорожнього руху, не
зайняв перед поворотом відповідне
крайнє положення на проїзній частині
та не надавши дорогу автомобілю SKODA OCTAVIA
державний номер НОМЕР_2, що належить
позивачу на праві приватної власності,
в результаті чого відбулось зіткнення
та автомобілі отримали механічні
ушкодження.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст.. 124
КУпАП. Матеріальний збиток завданий
позивачу та погоджений з відповідачем,
складає 49000 грн.

На момент ДТП автомобіль ОСОБА_2,
КАМАЗ-5511 , державний номер НОМЕР_1
застрахований полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС 3910698.

На адресу відповідача була направлена
вимога про виплату страхового
відшкодування. Не зважаючи на терміни,
вказані в вимозі, страховик обумовлену
суму не виплатив. Тому позивач просить
в судовому порядку стягнути з
відповідача 49000 грн. страхового
відшкодування, а також суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми та неустойку за
несвоєчасне здійснення страхової
виплати шляхом сплати пені у розмірі 0,1%
суми заборгованості за кожен день
прострочення з 20.03.2014 року по день
фактичної виплати заборгованості.

Позивач та представник позивача ОСОБА_3
в судовому засіданні просили позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про день, час та місце
судового засідання повідомлявся у
встановленому законом порядку. Про
причини своєї неявки у судове
засідання не повідомив, письмових заяв
про розгляд справи за своєю
відсутністю до суду не надсилав.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених позовних ними вимог та
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Підставою звернення позивача до
суду є захист права сторони за майновим
правовідношенням, що виникло в силу
укладеного договору страхування, на
вимогу відшкодування матеріальної
шкоди внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Суд, з'ясувавши обставини справи,
перевіривши їх наданими доказами,
вважає, що позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення з наступних
підстав.

За змістом ст.14 ЦК України, цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Поряд із
засобами заохочення, виконання
цивільних обов'язків забезпечується
відповідальністю, яка встановлена
договором або актом цивільного
законодавства. Будь-яка особа не може
бути примушена до дій, вчинення яких не
є обов'язковим для неї.

Судом встановлено, що 14.10.2013 року о
11.30 год. в м.Макіївка Донецької області,
на 104 км. Славянськ-Донецьк-Маріуполь,
ОСОБА_2, керуючи автомобілем КАМАЗ-5511,
державний номер НОМЕР_1, що належить
йому на праві приватної власності,
порушив правила дорожнього руху, не
зайняв перед поворотом відповідне
крайнє положення на проїзній частині
та не надавши дорогу автомобілю SKODA OCTAVIA
державний номер НОМЕР_2, що належить
позивачу на праві приватної власності,
в результаті чого відбулось зіткнення
та автомобілі отримали механічні
ушкодження. ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
ст.. 124 КУпАП. Матеріальний збиток
завданий позивачу та погоджений з
відповідачем, складає 49000 грн.

У відповідності до ч.4 ст. 61 ЦПК
України, постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення є
обов'язковою для суду, що розглядає
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду
з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою, тобто є
обставиною, яка не потребує
доказування.

За змістом ст. 22 ЦК України,
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки). Збитки відшкодовуються у
повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.

У відповідності до ч.2 ст.1192 ЦК
України, розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається за реальною вартістю
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК
України, шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою. У
відповідності дост.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, договір оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що на момент
ДТП автомобіль ОСОБА_2, КАМАЗ-5511,
державний номер НОМЕР_1 застрахований
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС 3910698, є забезпеченим,
відповідно до вимог Закону України
«Про обовязкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року.

Відповідно до змісту ст. 979 ЦК України
та ст. 16 Закону України «Про
страхування» від 07.03.1996 року, договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Згідно з п.17 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», необхідною
умовою виникнення обов'язку страховика
за договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
осіб, які на відповідній правовій
підставі володіють транспортними
засобами, є настання страхового
випадку (події, внаслідок якої завдано
шкоди третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована за договором).

Відповідно до ст. 988 ЦК України,
страховик зобов'язаний протягом двох
робочих днів, як тільки стане відомо
про настання страхового випадку,
вжити заходів щодо оформлення всіх
необхідних документів для своєчасного
здійснення страхової виплати
страхувальникові; у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором. Страхова виплата за
договором майнового страхування і
страхування відповідальності
(страхове відшкодування) не може
перевищувати розміру реальних
збитків. Інші збитки вважаються
застрахованими, якщо це встановлено
договором.

За змістом ст. 28 Закону України
«Про обовязкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, шкода,
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана у тому
числі й із пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

Згідно ст. 29 Закону України «Про
обовязкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця.

Згідно п. 19 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», з урахуванням
змісту статті 979 ЦК та статті 16
Закону України "Про страхування", у
разі настання страхового випадку
страховик зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування.

Отже, із Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Україна» належать до стягнення сума
майнових збитків, пов'язаних із
матеріальним збитком завданим
внаслідок ДТП, у розмірі 49000 грн. на
користь позивача у судовому порядку.

Відповідно до ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем не надано розрахунку суму
боргу з урахуванням індексу інфляції
за весь час прострочення, а також 3%
річних від простроченої суми та
неустойку за несвоєчасне здійснення
страхової виплати шляхом сплати пені у
розмірі 0,1% суми заборгованості за
кожен день прострочення, тому в цій
частині вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 23, 979-999, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК
України, Законом України «Про
страхування» від 07.03.1996 року, ст.ст. 12, 28,
29 Законом України «Про обовязкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004
року, ст.ст.10,11, 57-60, 61, 79, 88, 197, 209, 212, 213-215,
222 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ
«Страхова компанія «Україна» про
захист прав споживачів та стягнення
страхового відшкодування задовольнити
частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія
«Україна» на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, суму страхового
відшкодування 49 000 (сорок дев'ять тисяч)
гривень.

Стягнути з ПрАТ «Страхова
компанія «Україна» на користь держави
судовий збір в сумі 490,0 (чотириста
дев'яносто) грн.

В решті позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем у загальному порядку у
разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: