22-ц/775/939/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції
Суддя - доповідач Ткаченко Т.Б.
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Донецької області у складі :

Головуючого - Ткаченко
Т.Б.

Суддів -
Песоцької Л.І., Гаврилової Г.Л.

При секретарі -
Костомановій А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: товариство з обмеженою
відповідальністю «Порше Мобіліті» про
поділ спільного майна, визнання права
власності на земельну ділянку і жилий
будинок, визнання недійсним договору
іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на ухвалу судді Новоазовського
районного суду Донецької області від 19
травня 2014 року,

В с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Новоазовського
районного суду Донецької області від 19
травня 2014 року відкрито провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: товариство з
обмеженою відповідальністю «Порше
Мобіліті» (далі ТОВ «Порше Мобіліті»)
про поділ спільного майна, визнання
права власності на земельну ділянку і
жилий будинок, визнання недійсним
договору іпотеки.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою і
посилаючись в апеляційній скарзі на
порушення норм процесуального права,
відповідачка ОСОБА_4 просить
апеляційний суд скасувати ухвалу
судді.

Зокрема, вказує, що судом при відкритті
провадження по справі не були
враховані положення ст.109 ЦПК України, а
саме, що позови до фізичної особи
пред'являються за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Судом не враховано роз'яснення,
викладені в п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, а також
вимогу процесуального закону про те, що
зустрічний позов незалежно від його
підсудності пред'являється до суду за
місцем розгляду первісного позову.

Позивач, відповідачка ОСОБА_3 та третя
особа в судове засідання апеляційного
суду не з'явились, про час та місце
розгляду повідомлені належним чином,
із заявою про відкладення розгляду
справи не звернулись, тому у
відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України
справа розглянута у їх відсутність.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення відповідачки ОСОБА_4, яка
просила апеляційну скаргу
задовольнити, заперечення
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5
та заперечення представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_6, які просили скаргу відхилити,
перевіривши матеріали справи, та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що
він просить визнати об'єктами права
спільної сумісної власності його та
відповідачки ОСОБА_3 наступне майно:
придбаний під час їх спільного
проживання однією сім'єю без шлюбу 27
березня (травня) 2003 року на підставі
договору купівлі-продажу житловий
будинок з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1, вартістю 10000 грн.;
новозбудований житловий будинок з
господарськими спорудами за вказаною
адресою, вартістю 65000 грн.; легковий
автомобіль Volkswagen Caddy Kombi, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю
190000 грн.; грошові кошти, сплачені ними
ТОВ «Тріол-Авто» в рахунок попередньої
оплати за даний автомобіль у розмірі
74535,88 грн. та сплачені ТОВ «Порше
Мобіліті» в рахунок погашення кредиту
за період з квітня 2013 року до травня 2014
року у розмірі 46467,93 грн. Також просить
провести поділ спільного майна шляхом
визнання за ним права власності на
новозбудований житловий будинок з
господарськими спорудами, земельну
ділянку площею 0,25 га для
обслуговування вказаного будинку і
господарських споруд, вартістю 25000 грн.,
розташовані по АДРЕСА_1; за
відповідачкою ОСОБА_3 визнати право
власності на вищевказаний автомобіль
та залишити за нею обов'язок виконувати
зобов'язання за кредитним договором,
укладеним між нею та ТОВ «Порше
Мобіліті». Крім того, просить визнати
недійсним договір іпотеки, укладений
між відповідачками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 24
квітня 2013 року з часу його укладання, із
застосуванням наслідків його
недійсності, передбачених ст.216 ЦК
України.

За загальними правилами підсудності
відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Відповідно до роз'яснень наданих в п.34
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» (далі Постанова) якщо
інше не встановлено ЦПК, позови
пред'являються: до фізичної особи - до
суду за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування;
до юридичної особи - за її
місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке
стосовно фізичної особи визначається
відповідно до положень статті 29 ЦК і
статті 3 Закону України від 11 грудня 2003
року № 1382-IV «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», а щодо юридичної особи - за
положеннями статті 93 ЦК.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в
пунктах 41, 42 даної Постанови перелік
позовів, для яких визначено виключну
підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним
і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має
бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності
(наприклад, при об'єднанні позовів, на
один з яких поширюється дія правила про
виключну підсудність) мають
застосовуватися правила виключної
підсудності.

Виключну підсудність встановлено для
позовів, що виникають із приводу
нерухомого майна (частина перша статті
114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181
ЦК до нерухомого майна належать:
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на них, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення.

Як вбачається з нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
жилого будинку від 27 травня 2003 року
ОСОБА_3 придбала жилий будинок з
належними побудовами подвір'я,
розташований по АДРЕСА_1, номер за
реєстром 489, в Реєстр прав власності на
нерухоме майно внесено запис 11 червня
2003 року (а.с.14-15).

Згідно з висновком комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації Новоазовського району»
від 24 квітня 2013 року вказаний житловий
будинок знесений, новозбудоване
нерухоме майно не прийнято в
експлуатацію (а.с.28)

Право власності на земельну ділянку
площею 0,2500 га, розташовану по АДРЕСА_1,
належить відповідачці ОСОБА_3 на
підставі державного акта на право
власності на земельну ділянку серія ДН
№ 070674, виданого 17.06.2004 року
Широкинською сільською радою (а.с.16).

З декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстрованої 27 січня
2014 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області та виготовленої на
замовлення ОСОБА_3, на земельній
ділянці, що належить останній, по
АДРЕСА_1 збудовано житловий будинок та
господарсько-побутові будівлі, поділ
яких входить до предмету позову ОСОБА_2
(а.с.17-23).

Крім того, як вбачається з позову
ОСОБА_2, позивач просить суд визнати
недійсним договір іпотеки, укладений
між відповідачками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 24
квітня 2013 року, за умовами якого на
забезпечення виконання основного
зобов'язання (позики) ОСОБА_3 передала в
іпотеку ОСОБА_4 земельну ділянку по
АДРЕСА_1 з належними на її території
недобудовами (будматеріалами) згідно
паспорту, проектної документації та
дозволу на будівництво (а.с.24-26).

Тому, колегія суддів вважає, що позивач
мав право звернутися з позовом до
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Новоазовського районного суду
Донецької області, оскільки місцем
знаходження нерухомого майна:
земельної ділянки (кадастровий номер
:01:000:0067), житлового будинку з
господарчими побудовами, які позивач
просить поділити між подружжям, а також
предмету іпотеки, являється АДРЕСА_1.

Згідно з п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Враховуючи обставини справи та вимоги
закону, колегія суддів вважає, що
підстав для передачі справи для
розгляду іншому суду немає, у зв'язку з
чим апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвала судді залишенню
без зміни.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.1 ч.1 ст.312 ЦПК
України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу судді Новоазовського районного
суду Донецької області від 19 травня 2014
року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Т.Б.Ткаченко

Судді

Л.І.Песоцька

Г.Л.Гаврилова