мер провадження            2/487/279/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2014
року

м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді - Бобрової І.В.,

при секретарі – Табунщик К.С.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача – ОСОБА_2, представника
відповідача – ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, Миколаївської міської ради,
третя особа – житлово-комунальне
підприємство Миколаївської міської
ради «БРИЗ» ЖЕК №2 про встановлення
порядку користування квартирою, зміну
договору найму, зобов’язання вчинити
певні дії, та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_4, що діє в своїх інтересах та
як законний представник малолітньої
ОСОБА_5, третя особа – орган опіки та
піклування Миколаївської міської ради
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа –
житлово-комунальне підприємство
Миколаївської міської ради «БРИЗ» ЖЕК
№2 про встановлення порядку
користування квартирою, зміну договору
найму, зобов’язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що ОСОБА_4 зареєстрована за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідальним
квартиронаймачем даної квартири є
відповідач ОСОБА_2. Відповідач веде
аморальний спосіб життя, пияче, не
сплачує комунальні послуги, приводить
в квартиру незнайомих осіб. Попавши під
вплив свого співмешканця, відповідач
вигнала позивача з квартири та створює
перешкоди ОСОБА_4 в користуванні
квартирою. На підставі викладеного,
посилаючись на ст..ст. 103,104 ЖК України,
позивач, уточнивши позовні вимоги,
просив суд ухвалити рішення яким
змінити договір найму квартири АДРЕСА_1
та визнати за ОСОБА_2 право
користування житловою кімнатою площею
14,00 кв.м. за ОСОБА_4 – 19,00 кв.м., місця
загального користування залишити в
спільному користуванні; зобов’язати
житлово-комунальне підприємство
Миколаївської міської ради «БРИЗ» ЖЕК
№2 укласти окремі договори найму на
відповідні житлові кімнати та
розподілити особовий рахунок.

Ухвалою суду від 16.01.2014 року
до участі в справі в якості
співвідповідача було залучено
Миколаївську міську раду.

В свою чергу відповідач
ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням. Посилалася на те,
що вона проживає та є зареєстрованою в
ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1991 року, в той час як
відповідач, яка доводиться їй онукою,
була зареєстрована з її згоди лише у 2010
році, але ніколи за вказаною адресою не
проживала. Навпаки відповідач має інше
постійне місце проживання зі своєю
матір’ю АДРЕСА_2. Оскільки ОСОБА_4
ніколи в спірній квартирі не проживала
там не має її особистих речей, витрат на
утримання квартири вона не несе, тому
відповідно до ст..71 ЖК України її
необхідно визнати такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням.

Ухвалою суду від 13.02.2014 року
зустрічна позовна заява була
об’єднана з первісним позовом для
спільного розгляду.

Ухвалою суду від 02.04.2014 року
до участі в справі в якості
співвідповідача було залучено ОСОБА_4,
як законного представника малолітньої
ОСОБА_5, а також орган опіки та
піклування Миколаївської міської ради
в якості третьої особи.

В судовому засіданні
представник позивача підтримав
позовні вимоги, просив їх задовольнити
у повному обсязі. Щодо задоволення
зустрічного позову заперечував,
посилаючись на те, що ОСОБА_4 не мала
можливості проживати в спірній
квартирі з-за постійних сварок, які на
неї негативно впливали, а тому фактично
тимчасово вибула з місця реєстрації та
скористалася своїм правом на вирішення
спору у судовому порядку.

Відповідач в судовому засідання проти
задоволення позову заперечувала та
просила відмовити в його задоволенні,
оскільки жодної поважної причини
відсутності ОСОБА_4 за місцем
реєстрації позивачем не приведено.
Зустрічну позовну заяву просила
задовольнити у повному обсязі.

Миколаївська міська рада в судове
засідання представника не направила,
про дату, час та місце проведення
судового засідання повідомлялася
належним чином, про причини неявки суд
не повідомила.

Представник житлово-комунальне
підприємство Миколаївської міської
ради «БРИЗ» ЖЕК №2 в судове засідання
не з’явився, про причини неявки суд не
повідомив, в попередньому судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
зазначив що претензій В ЖЕК до ОСОБА_2
не має, оскільки заборгованість зі
сплати комунальних послуг відсутня.

Представник органу опіки та піклування
в судове засідання не з’явився,
звернувся до суду з письмовою заявою, в
якій просив розглядати справу без його
участі.

Вислухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

Згідно довідки форма 3, виданої 31.03.2014
року ЖКП «БРИЗ» у квартирі АДРЕСА_3 з
правом на проживання зареєстровано три
особи, а саме позивач ОСОБА_4 з 2010 року,
ОСОБА_2 з 2003 року та малолітня ОСОБА_5,
яку було зареєстровано за вказаною
адресою 19.02.2014 року, коли позивач уже
звернулася з даним позовом до суду.

Між тим, як було встановлено судом
позивач в вищезазначеній квартирі не
проживає з моменту реєстрації, спірною
квартирою не користується без поважних
причин, витрати, пов'язані з оплатою
житлово-комунальних послуг не несе,
вказані обставини підтвердили
допитані в судовому засіданні свідки -
сусіди по спірній квартирі ОСОБА_6,
ОСОБА_7, а також ОСОБА_8, які пояснили, що
дійсно ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_3 не
проживає, її речі у квартирі відсутні.

Заперечення позивача стосовно того, що
у спірній квартирі йому перешкоджає
проживати ОСОБА_2, а також доводи
представника позивача, що зв'язок з
квартирою ОСОБА_4 не втратила, оскільки
там знаходяться її меблі, суд до уваги
не приймає, оскільки вони не знайшли
свого підтвердження при дослідженні
доказів по справі.

Згідно ст..60 ЦК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням зазначеної правової
норми суд приймав рішення на підставі
наданих сторонами доказів.

Отже, суд приходе до висновку про те,
що ОСОБА_4 втратила право користування
житловим приміщенням у квартирі
АДРЕСА_3 оскільки не проживає в спірній
квартирі без поважних причин більш
строків, встановлених ст. 71 ЖК України.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що
малолітня ОСОБА_5 у зазначену квартиру
своєю матір’ю вселена не була без
поважних причин, та згідно ст..29 ч.4 ЦК
України місцем проживання фізичної
особи, яка не досягла десяти років, є
місце проживання її батьків. Суд
вважає, що ОСОБА_5 також втратила право
користування житловим приміщенням -
спірної квартири.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_4 втратила
право користування житловим
приміщенням, а саме: квартирою №134 по
вулиці Лазурній, 42А в місті Миколаєві,
суд не вбачає підстав для задоволення
первісного позову, щодо встановлення
порядку користування квартирою та
зміни договору найму.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 71 ч.1, 72 ЖК України, ст.ст.
5-8. 10, 11, 213, 214, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4
до ОСОБА_2, Миколаївської міської ради,
третя особа – житлово-комунальне
підприємство Миколаївської міської
ради «БРИЗ» ЖЕК №2 про встановлення
порядку користування квартирою, зміну
договору найму, зобов’язання вчинити
певні дії - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, що
діє в своїх інтересах та як законний
представник малолітньої ОСОБА_5, третя
особа – орган опіки та піклування
Миколаївської міської ради про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням –
задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
малолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням за адресою
АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 243,60
грн..

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особи, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя

Боброва І.В.