Номер провадження: 22-ц/785/6166/14
Головуючий у першій інстанції Пучкова
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: судді
Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова
В.О., Драгомерецького М.М.

При секретарі: Булгак Х.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м.Одеси від 05
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета позову: Київський РВ ОМУ УМВС
України в Одеській області, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання особи такою, що
втратила право користування квартирою,
усунення перешкод у користуванні
власністю,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013р. ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом та після
його уточнення просив визнати ОСОБА_3
такою, що втратила право користування
квартирою АДРЕСА_1 та усунути йому
перешкоди у користуванні власністю
шляхом виселення відповідачки із
зазначеної квартири без надання іншого
жилого приміщення.

В обґрунтування позову позивач
посилався на те, що у зв'язку із
припиненням відповідачкою статусу
співвласника цієї квартири, вона в силу
ч.2 ст. 156 ЖК України не могла набути
права проживання як член його сім'ї, що
їх діти досягли повноліття та що
позивачка має у приватної власності
інше житло.

ОСОБА_2 з підстав, передбачених ст.
ст. 64, 65, 116, 156, 157 ЖК України, ст. ст. 317, 319,
321, 358, 361, 369, 391, 403, 405, 406 ЦК України просив
про задоволення його вимог.

Відповідачка та треті особи
ОСОБА_4, ОСОБА_5 позов не визнали.
Останні зазначали, що хоча вони і
досягли повноліття, але бажають, щоб їх
мати - ОСОБА_3 продовжувала мешкати з
ними у спірній квартирі і підстав для
її виселення не має.

Рішенням суду від 05.05.2014р. у позові
відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляція
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
відсутні підстави для задоволення
позову.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду, оскільки він
відповідає вимогам

закону та дійсним обставинам справи.

Судом установлено, що сторони з 1990р. по
24.01.2008р. перебували у зареєстрованому
шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей:
ОСОБА_4, 1991р. народження, та ОСОБА_5, 1995р.
народження.

На теперішній час позивач та діти є
співвласниками спірної
чотирьохкімнатної квартири. Як видно з
матеріалів справи позивач на протязі
2008 -2013р.р. неодноразово звертався до
суду з позовами до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні власністю та
зобов'язання знятися з реєстраційного
обліку і рішеннями Київського
районного суду м. Одеси від 19.02.2008р. та
від 27.03.2013р., залишеними без змін
ухвалами Апеляційного суду Одеської
області від 21.11.2008р. та від 10.12.2013р.,
відповідно.

Цими рішеннями судів встановлено, що
відповідачка як член сім'ї власника
користується цією квартирою та не
доведено, що її проживанням у квартирі
порушується право власності позивача
на це майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Співвласник спірної квартири - третя
особа ОСОБА_5 в суді апеляційної
інстанції пояснив, що між ним, сестрою
та батьком встановився певний порядок
користування спірною квартирою, за
яким мати проживає в кімнаті разом із
сестрою і вони бажають, щоби мати
проживала в квартирі.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи дійшла висновку, що підстав,
передбачених ст. 116 ЖК України, ст. ст. 391,
405 ЦК України, для виселення
відповідачки або визнання її такою, що
втратила право користування цим житлом
- відсутні.

Доводи апеляційної скарги цих
висновків не спростовують, а тому
колегія суддів не приймає їх до уваги.

Рішення суду є правильним, воно
ухвалено у відповідності до положень
ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для
його скасування, як про це йдеться мова
у апеляційній скарзі, немає.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Судом першої інстанції обставини
справи досліджено повно, а зібраним
доказам дана вірна оцінка.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Київського районного
суду м. Одеси від 05 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області: В.Ф. Парапан

В.О.Панасенков

М.М.Драгомерецький