Провадження № 22-ц/779/1446/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Шалаута Г.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Шалаути Г.І.

суддів: Матківського Р.Й.,
Ковалюка Я.Ю.

секретаря Капущак С.В.

з участю сторін: представника апелянта
ПрАТ СК «Провідна» - Коневалик А.В.,
позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова Компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної шкоди, за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» на рішення
Івано-Франківського міського суду від
24 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 в серпні 2013 року звернулася в
суд з позовом до ПрАТ «СК «Провідна»
про відшкодування матеріальної шкоди,
спричиненої пошкодженням майна
внаслідок ДТП в розмірі 28101 грн. 96 коп.
та до ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної шкоди в розмірі 6452 грн. 18
коп. та 1000 грн. моральної шкоди.

Позов мотивувала тим, що 27 грудня 2012
року на автодорозі Н-10 «Стрий-Чернівці»
ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Мерседес
Бенц 208», номерний знак НОМЕР_2,
власником якого є ОСОБА_5, допустив
порушення правил дорожнього руху, що
спричинило пошкодження належного їй
автомобіля «УАЗ 3163», номерний знак
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4, який управляв автомобілем
«Мерседес Бенц 208», номерний знак
НОМЕР_2, та пошкодив належне їй майно
Відповідальність ОСОБА_4 застрахована
в ПрАТ «СК «Провідна». Страховиком по
її заяві було виплачено відшкодування
в розмірі 10337.60 грн. 15.02.2013 року. В
березні 2013 року вона подала заяву про
виявлення скритих дефектів в
автомобілі (деформацію рами кузова ) та
повідомила, що виплаченої їй суми 10337.60
грн. є недостатньою для проведення
ремонту автомобіля. ПрАТ СК «Провідна»
склала страховий акт та додатково
виплатила їй страхове відшкодування в
розмірі 11060 грн.44 коп., а всього їй було
виплачено 21398 грн. 04 коп. Однак в серпні
2013 року позивачка звернулася в суд з
позовом, в якому зазначила, що вартість
спричиненої їй матеріальної шкоди
пошкодженням автомобіля становить
згідно товарних чеків про придбання
запчастин та акту виконаних робіт по
ремонту автомобіля 55952 грн. Зсилаючись
на ст.ст.1187,1188,1167 ЦК України та на п.22.1
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та на ліміт
відповідальності страховика, що
становить 50000 грн., просила достягнути
із ПрАТ «СК «Провідна» страхове
відшкодування в розмірі 28101 грн. 96 коп.,
яка складає різницю між сумою ліміту
відповідальності (50000 грн.), франшизою
(500 грн.) та виплаченою їй сумою
страхового відшкодування (21398 грн. 04
коп.).

Крім того, зазначила, що сума
матеріального збитку, яка не
відшкодовується страховиком, повинна
бути відшкодована винним у настанні
ДТП. Посилаючись на те, що вартість
матеріального збитку, спричиненого
пошкодженням транспортного засобу
становить 55952 грн. 18 коп., що
підтверджується товарними чеками та
актом виконаних робіт по ремонту
автомобіля, просила стягнути з ОСОБА_4 в
її користь різницю між вартістю
матеріального збитку та сумою, яка
повинна бути відшкодована страховиком,
що становить 6452, 18 грн. та спричинену їй
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 24 жовтня 2013 року позов в
частині заявлених вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування 6452 грн. 18 коп.
матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної
шкоди провадженням закрито за відмовою
від позову.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 24 жовтня 2013 року позов ОСОБА_3
до ПрАТ «СК «Провідна» задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на
користь ОСОБА_3 28101 грн. 96 коп.
матеріальної шкоди та 281 грн. 02 коп.
сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі на дане рішення
ПрАТ «СК «Провідна» посилається на те,
що судом було порушено норми
матеріального права, не застосовано
ст.ст.22,22.1,29,34.4, Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», який регулює спірні
правовідносини, а висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи. Апелянт зазначив, що суд
неправильно витлумачив ст.22
зазначеного вище закону та вважав, що
до сплати підлягає сума в розмірі
ліміту відповідальності страховика -
50000 грн., однак такий висновок є
помилковим, оскільки відповідно до
змісту ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик відшкодовує тільки
належним чином оцінену шкоду, завдану
автомобілю в межах ліміту
відповідальності страховика.

Також суд задовольняючи позов за
відсутності доказів проведення оцінки
пошкодженого транспортного засобу
позивачкою, взяв до уваги як належні
докази, надані позивачем товарні чеки,
рахунок-фактуру та акт виконаних робіт,
в яких ніде не зазначено хто придбавав
запчастини та до якого автомобіля,
прізвища замовника не зазначено в
жодному документі, також відсутні
квитанції про оплату таких запчастин
та виконаних робіт, що не може
вважатися належними доказами, що такі
витрати позивачкою понесені.
Враховуючи те, що на підставі
проведеної працівниками страхової
компанії оцінки заподіяної шкоди
транспортному засобу, позивачці вже
виплачено суму страхового
відшкодування в розмірі 21398 грн. 04 коп.,
просив рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким в
позові відмовити.

В судовому засіданні представник ПрАТ
«СК «Провідна» - Коневалик А.В. доводи
апеляційної скарги підтримав, пояснив,
що страхове відшкодування позивачці
виплачено відповідно до умов та
порядку, визначених п.п. 36.1,36.2 Закону у
два етапи: по її первинній заяві 15.02.2013
року в розмірі 10337.60 грн. та по
додатковій заяві від 06.03 2013 року, яку
позивачка подала про виявлення скритих
дефектів в автомобілі (деформацію рами
кузова ) та повідомила, що виплаченої їй
суми 10337.60 грн. недостатньою для
проведення ремонту автомобіля.
Представник ПрАТ СК «Провідна» оглянув
автомобіль, склав страховий акт та
додатково їй було виплачено страхове
відшкодування в розмірі 11060 грн.44 коп., а
всього 21398 грн. 04 коп. Подані позивачкою
в суд докази рахунок-фактура від 04.02.2013
року (а.с.25) про придбання у ТЗОВ»АІС АЗЧ
МАРКЕТ» передньої дверки лівої за 3828
грн. без квитанції про оплату, та
товарний чек за 05.03.2013 року про
придбання запчастин на 31389 грн. акт про
виконані роботи за 05.03.2013 року, які є
досить об'ємні та які не можуть бути
виконані за такий короткий час, за
відсутності квитанцій про оплату
виконаних робіт позивачкою викликають
сумнів у їх достовірності, а тому їх не
було взято до уваги за відсутності
оцінки транспортного засобу
експертом-оцінювачем, якої позивачка
не представила. Просив апеляційну
скаргу задовольнити, а рішення суду
першої інстанції скасувати,
постановити нове рішення, яким в позові
відмовити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні
апеляційної скарги не визнала,
заперечення мотивувала зсилками на
норми ст.ст. 1166,1187,1192,526 ЦК України та на
ст.22 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» як такі, що
обґрунтовують заявлені нею вимоги.
Також пояснила, що рама на пошкодженому
належному їй автомобілі до цього часу
не встановлена, а всі витрати, понесені
нею на придбання інших запчастин до
пошкодженого автомобіля з січня по
березень 2013 року, рахунки-фактури, акт
виконаних робіт від 05.03.2013 року
підтверджують її витрати на ремонт та
стосуються періоду, в який проводився
ремонт автомобіля і оскільки вона їх
надала, то це вже є підтвердженням того,
що саме вона понесла такі витрати,
вважає такі докази достатніми та
належними, а питання про проведення
оцінки пошкодженого автомобіля чи
проведення експертизи не ставила, так
як не була присутня на судових
засіданнях. Просить апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта, пояснення
позивачки, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши їх
доказами, колегія суддів знаходить
апеляційну скаргу обґрунтованою
приходить до висновку, що її слід
задоволити, а рішення суду першої
інстанції вважає таким, що підлягає
скасуванню з виходячи з наступних
доводів.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що страховик
повинен виплатити страхове
відшкодування позивачці у розмірі
ліміту страхової відповідальності за
пошкодження майна в розмірі 50000 грн.,
зазначеної у страховому полісі ОСОБА_4,
цивільна відповідальність якого
застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» з
урахуванням понесених нею витрат на
відновлення пошкодженого
транспортного засобу за мінусом
виплаченого їй страхового
відшкодування в розмірі 21398, 04 грн. та
франшизи в розмірі 500 грн. та стягнув в
користь позивачки. Між тим з таким
висновком суду колегія не
погоджується, оскільки він не
відповідає нормам матеріального
права-ст.ст.22, 22.1.36.1,36.2, якими
врегульовано питання виплати
страхового відшкодування.

Судом встановлено, що 27 грудня 2012 року о
10.00 год. на автодорозі Н-10
«Стрий-Чернівці» м.111+276 м ОСОБА_4
керуючи автомобілем «Мерседес Бенц 208»,
номерний знак НОМЕР_2, в результаті
порушення Правил дорожнього руху
допустив зіткнення з належним
позивачці автомобілем «УАЗ 3163»,
номерний знак НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_6 Вина ОСОБА_4 доведена Постановою
Надвірнянського районного суду від 22
січня 2013 року, якою його визнано винним
по ст.124 КУпАП та оштрафовано на 400 грн.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 забезпечена полісом
№АВ/8765878/0908/12 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, виданого ПрАТ СК «Провідна» та
чинного до 25 жовтня 2013 року.

Ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну потерпілого
відповідно до умов страхового договору
становить 50000 грн. (а.с.15).

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль позивачки отримав
механічні пошкодження, підтверджені
довідкою державтоінспектора
Тисменецького ВДАЇ від 27.12.2012
року.(а.с.21) згідно якої у автомобілі
УАЗ-3163 н.з.НОМЕР_1 розбито вітрове скло,
скло лівої передньої дверки, дзеркало,
лівий задній фонар та деформовано ліве
переднє та заднє крило, ліву передню та
задню дверку, накладку на крило, а також
деформовано ліву стойку криші, задній
бампер, лівий карніз.

Згідно акту огляду транспортного
засобу «УАЗ 3163», номерний знак НОМЕР_1,
2005 року випуску, складеного
представником ПрАТ «СК «Провідна» за
участю ОСОБА_6 від 03 січня 2013 року з
урахуванням наявних пошкоджень
автомобіля за допомогою програмного
комплексу «Аудатекс», була складена
ремонтна калькуляція від 12 лютого 2013
року, відповідно до якої вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля без врахуванням зносу була
визначена в розмірі 17383.09грн., однак
оскільки автомобіль позивачки з 2005
року (має 7 років) виплаті підлягала
сума з урахуванням зносу 65,08% в розмірі
10837 грн. 60 коп. (а.с.47-53).

22 лютого 2013 року ПрАТ «СК «Провідна»
провела виплату страхового
відшкодування позивачці в розмірі 10337,
60 грн. (вирахувано 500 грн. франшизи)

6 березня 2013 року позивачка подала
заяву(а.с.34) про виявлення скритих
дефектів в автомобілі (деформацію рами
кузова) та повідомила, що виплаченої їй
суми 10337.60 грн. недостатньою для
проведення ремонту автомобіля.
Представниками страховика було
здійснено додатковий огляд автомобіля
позивачки у зв'язку із виявленням на
автомобілі прихованих дефектів та за
допомогою спеціалізованого
програмного комплексу «Аудатекс»
складено нову ремонтну калькуляцію,
відповідно до якої вартість
відновлювального ремонту, враховуючи
нововиявлені скриті пошкодження, без
врахування зносу, становить 33925, 08 грн.,
а з урахуванням зносу 21398 грн. 04 коп.
Оскільки страхове відшкодування в
розмірі 10337, 60 грн. позивачці вже було
виплачено, ПрАТ СК «Провідна» 10 квітня
2013 року додатково виплатила їй
страхове відшкодування в розмірі 11060
грн.44 коп.(з урахуванням зносу) а всього
виплатила 21398 грн. 04 коп., що сторонами
не оспорюється

Розрахунки та виплату страхового
відшкодування ПрАТ СК «Провідна»
провела відповідно до складених
калькуляцій за допомогою програмного
комплексу «Аудатек», яким користуються
експерти оцінювачі та який працює в
автоматичному режимі згідно з вимогами
ст.29 Закону та п. 7.36-7.38 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів,
відповідно до якого відшкодуванню
підлягає вартість запчастин та
елементів, з урахуванням зносу
65,08%,оскільки транспортний засіб має 7
років, 2005 року випуску.

Обставини справи суд першої інстанції
дослідив правильно, однак не з'ясував
які спірні відносини виникли між
сторонами,якими правовими нормами такі
відносини врегульовано та не
застосував до спірних правовідносин
норм матеріального права -п.п.22,22.1,36.2,36.7
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (надалі Закон),
який є спеціальним нормативним актом
,що регулює цивільно-правові відносини
у сфері обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних в
цілому та спірні правовідносини
зокрема. Суд зсилаючись на ч.2 ст.22,610,1166
ЦК України прийшов до висновку, що
реальна шкода,спричинена позивачці
ушкодженням майна внаслідок ДТП,
повинна бути відшкодована
відповідачем в повному обсязі в межах
ліміту відповідальності 50000 грн. та
стягнув з відповідача
28101грн.матеріальної шкоди ,віднявши від
цієї суми вже сплачене страхове
відшкодування в розмірі 21398 грн. 04 коп.
та 500 грн. франшизи.

Колегія не погоджується з таким
висновком суду та вважає його
помилковим, зробленим з порушенням
норм матеріального права, з огляду на
наступне.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку належним чином оцінену
шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Колегією встановлено,що позивачем
після ДТП не проводилася оцінка
належного їй транспортного засобу .

По заяві позивачки про виплату
страхового відшкодування
представником ПрАТ «СК «Провідна» за
участю ОСОБА_6 03 січня 2013 року був
складений акт огляду пошкодженого
транспортного засобу «УАЗ 3163»,
номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску,
та з урахуванням наявних на ньому
пошкоджень складено ремонтну
калькуляцію від 12.02.2013 року, за
допомогою програмного комплексу
«Аудатекс», відповідно до якої
вартість відновлювального ремонту
пошкодженого автомобіля без
врахуванням зносу була визначена в
розмірі 17383.09 грн., однак оскільки
автомобіль позивачки з 2005 року (мав 7
років) виплаті підлягала сума з
урахуванням зносу 65,08% в розмірі 10837 грн.
60 коп. (а.с.47-53), яка їй була виплачена.

6 березня 2013 року позивачка подала
заяву про виявлення скритих дефектів в
автомобілі (деформацію рами кузова) та
повідомила, що виплаченої їй суми 10337.60
грн. недостатньою для проведення
ремонту автомобіля (а.с.34).
Представниками страховика було
здійснено додатковий огляд автомобіля,
та зроблено нову калькуляцію зв'язку із
виявленням на автомобілі прихованих
дефектів, відповідно до якої вартість
відновлювального ремонту , враховуючи
нововиявлені скриті пошкодження, без
врахування зносу, становила 33925, 08 грн.,
а з урахуванням зносу 21398 грн. 04 коп.
ПрАТ СК «Провідна» 10.04.2013 року провела
позивачці додаткову виплату
страхового відшкодування в розмірі
11060грн.44 коп., а всього виплатила 21398 грн.
04 коп.

Розрахунки та виплату страхового
відшкодування ПрАТ СК «Провідна»
провела відповідно до складених
калькуляцій за допомогою програмного
комплексу «Аудатек», яким користуються
експерти оцінювачі та який працює в
автоматичному режимі згідно з вимогами
ст.29 Закону та п. 7.36-7.38 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів,
відповідно до якого відшкодуванню
підлягає вартість запчастин та
елементів, з урахуванням відповідного
зносу,якщо випуск транспортного засобу
перевищує 5 років.

Відповідно до п.36.7 Закону рішення
страховика про здійснення або відмову
у здійсненні виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати)
може бути оскаржене страхувальником
або особою,яка має право на
відшкодування в судовому порядку.

Однак рішення ПрАТ СК «Провідна» про
виплату їй страхового відшкодування в
розмірі 21398 грн. 04 коп. позивачка не
оскаржувала. Оцінки належного їй
ушкодженого автомобіля
експертом-оцінювачем, що має право на
вчинення таких дій, не представила, а
також не заявляла клопотань про
проведення такої оцінки чи експертизи
в судовому засіданні апеляційної
інстанції, хоча права їй були
роз'яснені.

З огляду на викладене колегія вважає
обґрунтованими доводи апелянта про те,
що страховик має обов'язок
відшкодувати тільки належним чином
оцінену шкоду, завдану автомобілю в
межах ліміту відповідальності
страховика та що надані позивачкою
докази про понесені витрати на
відновлювальний ремонт автомобіля:
рахунок-фактура від 04.02.2013 року (а.с.25)
про придбання у ТЗОВ «АІС АЗЧ МАРКЕТ»
запчастини на 3828 грн. без квитанції про
оплату такої, та товарний чек за
березень 2013 року про придбання
запчастин на 31389 грн., акт про виконані
роботи за 05.03.2013 року, за відсутності
квитанції про оплату виконаних робіт
та без зазначення на акті виконаних
робіт прізвища та підпису позивачки, як
замовника, викликають сумнів у
приналежності таких документів
позивачці та не можуть вважатися
доказами належно оціненої шкоди .

Доводи позивачки про те, що якщо такі
документи знаходяться у неї та
датовані січнем-березнем 2013 року в час
ремонту її автомобіля, то вони їй
належать, колегія вважає не
обгрунтованими .

Крім того, обгрунтовуючи позов, ОСОБА_3
зсилалася на положення ст.ст.1187,1188,1166 ЦК
України які визначають загальні
підстави відповідальності за
спричинену шкоду, не поширюються на
спірні правовідносини, оскільки
предметом спору є виплата страхового
відшкодування, умови та порядок
виплати якого врегульовані
спеціальним законом .

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачка не
довела заявлених нею вимог, а тому
рішення суду першої інстанції про
задоволення позову підлягає
скасуванню. Слід постановити нове
рішення про відмову ОСОБА_3 в
задоволенні позову.

На підставі п.п.22, 22.1, 29, 36.2, 36.7 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» задовольнити.
Рішення Івано-Франківського міського
суду від 24 жовтня 2013 скасувати та
ухвалити нове рішення. В задоволенні
позову ОСОБА_3 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» про відшкодування
матеріальної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання ним законної сили.

Головуюча
Г.І. Шалаута

Судді:
Р.Й. Матківський

Я.Ю. Ковалюк