Справа № 296/3277/12-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд міста
Житомира в складі:

головуючого - судді Рожкової О.С.

секретарів - Кириченко Ю.Л., Ленько Н.М.,
Маковей О.М., Каторжинської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, поданим
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний
нотаріус Житомирського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ :

В серпні 2012 року ОСОБА_1 (далі також
позивач) звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_3 (далі також відповідач), у
якому просить визнати недійсним
заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, який
посвідчено 13 червня 2010 року за № 72
приватним нотаріусом ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
рідна сестра ОСОБА_5 та, як єдиний
спадкоємець за законом, вона прийняла
спадщину після її смерті. Вважає, що
заповіт посвідчено з порушенням
законодавства і при посвідченні
заповіту 13 червня 2010 року ОСОБА_5 не
розуміла значення своїх дій та не могла
керувати ними, оскільки була психічно
хворою.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив позов задовольнити.

Відповідач та її представник під час
розгляду справи позовні вимоги не
визнали. Зазначали, що заповіт
посвідчено відповідно до
законодавства. В задоволенні позовних
вимог просили відмовити. В останнє
судове засідання не з'явилися, від
позивача надійшла заява про розгляд
справи за її відсутності.

Третя особа надала письмові
заперечення проти позову, в яких
зазначає, що заповіт ОСОБА_5 посвідчено
відповідно до чинного законодавства,
вважає позов необґрунтованим, а
позовні вимоги безпідставними (а.с.76-77).
Просила розглядати справу за її
відсутності, що подала відповідну
заяву (а.с.105).

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_5 (а.с.47).

07.02.2012 року за заявою позивача ОСОБА_1
Першою Житомирською державною
нотаріальною конторою заведено
спадкову справу №54/2012 до майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с.44-68), за
матеріалами якої ОСОБА_1 є спадкоємицею
померлої.

13 червня 2010 року за № 72 приватним
нотаріусом ОСОБА_4 при свідках
посвідчено заповіт ОСОБА_5, яким вона
заповіла все своє майно відповідачу
ОСОБА_3 Із змісту заповіту вбачається,
що ОСОБА_5 не могла особисто ні
підписати, ні прочитати заповіт (а.с.22)

З витребуваних судом медичних
документів, а саме: довідки
Житомирського психіатричного
диспансеру від 08.11.2012 року,
повідомлення Житомирської обласної
психіатричної лікарні від 02.11.2012 року, -
вбачається, що ОСОБА_5 спостерігалася у
лікаря-психіатра з 1973 року з приводу
епілепсії, а надалі з приводу вираженої
деменції судинного ґенезу та епілепсії
з порушенням психіки, лікувалася у
зв?язку з психічними захворюваннями
(а.с.73-74,86)

З письмового звернення жителів будинку
АДРЕСА_1 від 09.09.2010 року до міського
голови вбачається, що останні просили
вжити негайних заходів до ОСОБА_5, яка
викидала речі з вікна та погрожувала
підірвати будинок (а.с.30) .Вказані
обставини підтверджені поясненнями
сусідів ОСОБА_5 по будинку - ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, допитаних в якості свідків в
судовому засіданні.

Відповідно до п.16 постанови № 9 від
06.11.2009 року Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" при розгляді
справ за позовами про визнання
недійсними заповітів на підставі
статті 225, частини другої статті 1257 ЦК
суд відповідно до статті 145 ЦПК за
клопотанням хоча б однієї зі сторін
зобов'язаний призначити посмертну
судово-психіатричну експертизу.
Висновок такої експертизи має
стосуватися стану особи саме на
момент вчинення правочину.

Згідно акту комплексної посмертної
психолого-психіатричної експертизи
Житомирської обласної психіатричної
лікарні від 31.12.2013 року, в момент
посвідчення заповіту від 30.06.2010 року
ОСОБА_5 страждала слабоумством
змішаного ґенезу. Порушення психіки та
ступінь вираженості слабоумства, які
були у ОСОБА_5 на період укладення
заповіту на користь ОСОБА_3 30.06.2010 року,
позбавляли її здатності усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними
(а.с.199-202).

Відповідно до ст.1257 ЦК за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Згідно ч.1 ст.225 ЦК України правочин,
який дієздатна фізична особа вчинила у
момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в
разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси
порушені.

Таким чином, досліджені докази в їх
сукупності є достатніми для визнання
судом спірного заповіту недійсним,
оскільки ОСОБА_5 вчинила його у момент,
коли вона не усвідомлювала значення
своїх дій та не могла керувати ними.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 215, 218, 292, 294
ЦПК України суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, поданий ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 від 30
червня 2010 року, який посвідчено
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстраційний № 72.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду, особи,
які брали участь у розгляді справи, але
не були присутні при проголошенні
рішення, в той же строк з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
О. С. Рожкова