Справа № 438/494/14-ц
Номер провадження 2/438/345/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

19 червня 2014 року Бориславський міський
суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша
А.Т.

при секретарі
Слепченко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бориславі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просить стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на його користь 16000 грн. в
рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди та понесені судові
витрати по справі.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11
серпня 2013 року близько 21 год. 30 хв.
Відповідач ОСОБА_2 керуючи мотоциклом
на перехресті вул..
Бориславська-Шевченка в смт. Східниця
м. Борислава, грубо порушивши ПДР,
здійснив наїзд на позивача, як на
пішохода, після чого не зупинившись,
втік з місця події. Внаслідок наїзду,
позивачу було спричинено тілесні
ушкодження у вигляді струсу головного
мозку, забою м'яких тканин стегна, забою
правої нирки, саден лівого переднього
та правого стегна і правого
гомілкового ступневого суглобу. У
зв'язку з отриманими травмами позивач
тривалий час лікувався, зокрема з 11
серпня 2013 року по 22 серпня 2013 року
перебував на стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні ЦМЛ м.
Борислава, а з 23 серпня 2013 року по 06
вересня 2013 року перебував на
амбулаторному лікуванні у
лікаря-невропатолога ЦМЛ м. Борислава.

Враховуючи те, що внаслідок ДТП
позивачу було заподіяно тілесні
ушкодження у вигляді струсу головного
мозку, забою м'яких тканин стегна, забою
правої нирки, саден лівого переднього
та правого стегна і правого
гомілкового ступневого суглобу,
внаслідок чого позивач тривалий час
перебував на стаціонарному та
амбулаторному лікуванні, йому було
завдано моральну шкоду, яку позивач
оцінив у сумі 16000 грн. Завдана моральна
шкода полягає у перенесенні позивачем
сильного фізичного болю та душевних
страждань, яких зазнав у зв'язку з
ушкодженням здоров'я. Завдану моральну
шкоду відповідач не відшкодував, хоча,
під час перебування позивача у лікарні,
відповідач зобов'язувався добровільно
відшкодувати моральну шкоду в сумі 16000
грн. до 20 вересні 2013 року, про що написав
власноручно розписку.

Пзивач ОСОБА_3 у судовому засіданні не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі,
просить їх задоволити та не заперечує
проти винесення судом заочного рішення
по справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
не з'явився, про причину неявки суд не
повідомив, хоча належним чином
повідомлявся судом про час та місце
розгляду справи, заперечення до суду не
подав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо
доказів для розгляду справи без участі
відповідача, суд у відповідності до ст.
ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе
заслухати справу на підставі наявних
доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписуючого технічного
засобу не здійснювалось через неявку в
судове засідання осіб, які беруть
участь у справі.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1187 Цивільного
кодексу України джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об`єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, з урахуванням
викладених обставин та положень
діючого в Україні законодавства,
позивач має право вимагати від
відповідача, з вини якого сталося ДТП,
відшкодування завданої йому шкоди.

Судом встановлено, о 21 год. 30 хв. в смт.
Східниця на перехресті вул.
Бориславська- Шевченка Львівської
області гр. ОСОБА_2 керуючи мотоциклом
PIAGGIO б/н. рама НОМЕР_1, не обрав безпечної
швидкості руху, не впорався з
керуванням, в наслідок чого скоїв наїзд
на пішохода ОСОБА_1 спричинивши йому
легкі тілесні ушкодження, та пошкодив
мотоцикл під своїм керуванням. Будучи
причетним до ДТП залишив місце пригоди,
чим порушив пункт 2.10 а,б,в,г,д,е, 12.1 ПДР,
за що правопорушення передбачене ст. 124,
122-4 КУпАП.

Постановою Бориславського міського
суду Львівської області від 26 грудня 2013
року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення за
ст. 124, 122-4 КУпАП та закрито провадження
у справі у зв'язку із закінченням
строків накладення адміністративного
стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП

Внаслідок ДТП, що мало місце 11
серпня 2013 року, позивачу було
спричинено тілесні ушкодження у
вигляді струсу головного мозку, забою
м'яких тканин стегна, забою правої
нирки, саден лівого переднього та
правого стегна і правого гомілкового
ступневого суглобу. У зв'язку з
отриманими травмами позивач тривалий
час лікувався, зокрема з 11 серпня 2013
року по 22 серпня 2013 року перебував на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні ЦМЛ м.
Борислава, а з 23 серпня 2013 року по 06
вересня 2013 року перебував на
амбулаторному лікуванні у
лікаря-невропатолога ЦМЛ м. Борислава.

Позивачу завдано моральну
шкоду, яку він оцінив у сумі 16000 грн.
Завдана моральна шкода полягає у
перенесенні позивачем сильного
фізичного болю та душевних страждань,
яких зазнав у зв'язку з ушкодженням
здоров'я.

Позивач добровільно зобов'язався
відшкодувати моральну шкоду позивачу в
сумі 16000 грн. до 20 вересні 2013 року, про що
написав власноручно розписку, однак до
зазначеного часу завдану моральну
шкоду не відшкодував.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до роз'яснень, вказаних
в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо) та з

урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров;я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема, у принижені честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв`язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності ( в тому
числі інтелектуальної ), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав.

Відповідно до п. 4 даної Постанови,
у позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової ) шкоди має бути
зазначена, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК
України, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Згідно ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх позовних вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не можуть ґрунтуватися на
припущеннях.

За вказаних обставин вимоги ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди з
урахуванням наданих доказів, фактичних
обставин справи, підлягає задоволенню.
Суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2
на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди грошову
компенсацію у розмірі 16000,00 гривень, яка
на думку суду буде відповідати
принципам розумності та
справедливості.

Щодо заявленої вимоги ОСОБА_1 про
стягнення на його користь з
відповідача судових витрат по справі,
суд зазначає наступне.

Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», передбачено, що розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

На підставі зазначеного суд вирішив, що
вимога позивача про стягнення з
відповідача витрат, пов'язаних з
оплатою по підготовці позовної заяви в
розмірі 450 грн. (квитанція до
прибуткового касового ордеру №11 від 09
квітня 2014 року) підлягає задоволенню на
підставі ст. 84 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі цього з відповідачів на
користь позивача суд вирішив стягнути
по 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16000
гривень в рахунок відшкодування
завданої моральної шкоди та 450 гривень
пов'язаних з оплатою по підготовці
позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 гривень 60
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Львівської області через
Бориславський міський суд Львівської
області.

Головуючий:
Слиш А.Т.