Номер провадження: 22-ц/785/2634/14
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Заїкіна А.П., Гірняк Л.А.,

за участю секретаря - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії, скасування розпорядження,
визнання протиправною приватизацію,
визнання договору удаваним, стягнення
матеріальної та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 12 грудня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА :

30.03.2004року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до
суду з позовом про визнання незаконним
проведення будівельних робіт, які
здійснює відповідачка ОСОБА_4 у
підвальному приміщенні будинку
АДРЕСА_1

У жовтні 2004 року позовні вимоги
доповнили і просили вилучити від
ОСОБА_4 та поділити в рівних частках
підвальне приміщення на усіх мешканців
будинку, за рахунок відповідачки
зміцнити стіни підвального приміщення,
відшкодувати матеріальну шкоду,
заподіяну ушкодженням квартири
позивачки, зобов'язати ОСОБА_4 зробити
капітальний ремонт квартири ОСОБА_2 та
стягнути на користь позивачів моральну
шкоду.

У процесі розгляду справи позивачі
неодноразово змінювали предмет та
підставу позовної заяви.

26.01.2011 року позивачами подано заяву про
збільшення позовних вимог, в якій вони
просили визнати незаконним та
скасувати прийняте виконкомом
Приморської районної адміністрації
розпорядження №512 від 04.07.1997 року "Про
реконструкцію жилої будівлі по
АДРЕСА_1", визнати нікчемним (недійсним)
п. 2 договору №21310 від 27.08.1997 року в
частині відчуження ІІІ, IV,VII,VIII,IX -
підсобні, визнати нікчемним (недійсним)
п. 2 договору № 25130 від 16.04.2001 року в
частині відчуження І, II, III, IV, V, VI, VII, VIII,
IX - підвал, визнати нікчемним
(недійсним) п. 1 договору дарування АРВ
№120998 від 06.04.2001 року в частині
відчуження І, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX -
підвал, визнати нікчемним (недійсним) п.
1 договору дарування ВВО № 938135 від
29.12.2004 року в частині відчуження
підсобних приміщень.

26.10.2011 року позивачами також подано
заяву про збільшення позовних вимог,
згідно якої вони просили визнати дії
противоправними, зобов'язати вчинити
певні дії, скасувати розпорядження,
визнати противоправною приватизацію,
визнати договір удаваним, стягнути
матеріальну та моральну шкоду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при
прийнятті Приморською районною
адміністрацією оскаржуваного
розпорядження №512 від 04.07.1997 року "Про
реконструкцію жилої будівлі по АДРЕСА_1
порушено законні права позивачів як
співвласників суміжних приміщень.

Крім того, як, вказують позивачі, ними
не надано згоду на переобладнання
приміщень, у зв'язку із чим вважають,
прийняте Приморською районною
адміністрацією розпорядження №512 від
04.07.1997 року "Про реконструкцію жилої
будівлі по АДРЕСА_1» таким, що порушує
їх права та інтереси.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не
з'явилася.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засідання
позов підтримав та просив
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 -
ОСОБА_4 та представник ОСОБА_4 -ОСОБА_7
проти задоволення позову заперечували
та просили відмовити у задоволені
позовної заяви.

Представник Приморської районного
адміністрації Одеської міської ради в
судове засідання не з;явився.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 12 грудня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3
відмовлено.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачі не надали до
суду належних доказів порушення їх
прав як власників суміжних квартир та
доказів неправомірності проведення
реконструкції квартири АДРЕСА_1.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_3 разом з
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 є власниками в
рівних частках квартири АДРЕСА_1 згідно
свідоцтва про право власності від
02.08.2004року зареєстрованого у реєстрову
книгу за № 8-15847.

ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-
продажу від 26.12.2006року, укладеного з
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

На підставі договору міни від
03.03.1994року ОСОБА_12 був власником
квартири АДРЕСА_1. В 1997 році ОСОБА_12
провів комплексну реконструкцію
квартири № 2, внаслідок чого загальна
площа квартири стала складати 160,8кв.м.,
в тому числі площа нежитлового
приміщення - 84,8 кв.м.

Розпорядженням Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради №
512 від 04.07.1997року було збережено для
подальшої експлуатації
реконструйовану квартиру з наданням
права власності на неї ОСОБА_12

Реконструйована квартира № 2 ОСОБА_12
була продана ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі- продажу № 21310 від
27.08.1997року, зареєстрованого Одеською
товарною биржою. ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі- продажу № 25130 від
16.04.1999року, зареєстрованого Одеською
товарною биржою, продала квартиру № 2
ОСОБА_13

ОСОБА_13 провела добудову веранди,
площею 8,3 кв.м. , а також часткову
реконструкцію внутрішніх приміщень,
внаслідок чого загальна площа
квартири стала 175,7кв.м.

У зв;язку з тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
надавали згоду необхідну для введення
в експлуатацію реконструйованої
ОСОБА_13 квартири № 2, вона звернулась до
суду з позовом та на підставі рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 01.06.2004року Приморською районною
адміністрацією Одеської міської ради
прийнято розпорядження № 4210 від
29.11.2004року про прийняття в
експлуатацію закінченої реконструкції
квартри АДРЕСА_1. На підставі даного
розпорядження ОСОБА_13 видано свідоцтво
про право власності від 08.12.2004року.

ОСОБА_5 на підставі договору дарування
від 29.12.2004року, укладеного з ОСОБА_13 є
власником квартири АДРЕСА_1. Загальна
площа квартири № 2 складає 175,7 кв.м.

Питання правомірності проведення
реконструкції квартири АДРЕСА_1
досліджувалось при вирішенні справи у
Приморському районному суді м.Одеси за
результатом якої винесено рішення
Приморським районним судом м. Одеси від
01.06.2004року та при вирішенні справи за
позовом Управління охорони об;єктів
культурної спадщини Одеської обласної
державної адміністрації до ОСОБА_5,
третя особа Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради
про приведення об;єкта у попередній
стан, де рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 21.12.2011року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Одеської області від
25.09.2012року, у позові відмовлено. Ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25.07.2013року рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 21.12.2011року та ухвала Апеляційного
суду Одеської області від 25.09.2012року
залишені без змін.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обгрунтовано прийшов до висновку, що
підстав для задоволення позову не
вбачається, оскільки позивачі не
надали належних доказів на
підтвердження того, що реконструкцією
квартири АДРЕСА_1 їх було позбавлено
права власності на підвальні
приміщення, не надали доказів того, що
договори купівлі-продажу № 21310 від
27.08.1997року та № 25130 від 16.04.1999року є
удаваними, не надали доказів, що їм
заподіяна матеріальна та моральна
шкода.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на те, що суд першої
інстанції недостатньо і неповно
інтерпретує предмет позову і не дав
оцінки діям або бездіяльності
Приморської районної адміністрації.

Колегія суддів не погоджується з
даними доводами і вважає, що суд першої
інстанції розглянув справу у
відповідності до вимог ст.11 ЦПК
України.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до заяви про збільшення
позовних вимог від 26.10.2011року ( т.3 а.с.1-8),
Приморська районна адміністрація
Одеської міської ради є відповідачем
по справі.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України особи, які
беруть участь у справі, ... мають право
брати участь у судових засіданнях...
Суд першої інстанції відповідно до
вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомляв
Приморську районну адміністрацію
Одеської міської ради про час та місце
судового розгляду справи. Однак
Приморська районна адміністрація
Одеської міської ради в судове
засідання не з;явилась і суд першої
інстанції розглянув справу на підставі
тих доказів, які були надані
позивачами. Доказів того, що Приморська
районна адміністрація Одеської
міської ради діяла у порушення вимог
Положення про районну адміністрацію
Одеської міської ради позивачі не
надали.

Доводи апеляційної скарги про те, що у
зв;язку зі складністю справи суд
повинен був призначити експертизу,
відповідне клопотання було заявлено
представником ОСОБА_3 в суді першої
інстанції, однак суд першої інстанції
його не розглядав, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки представник
ОСОБА_3 міг скористатися своїм правом
та заявити клопотання про призначення
експертизи в суді апеляційної
інстанції, однак своїм правом не
скористався.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 12 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
підпис Л.І.
Доценко

Судді
підпис А.П.
Заїкін

підпис Л.А.
Гірняк

Копія вірна:

Суддя
Л.І. Доценко