ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/9609/13-ц
Провадження № 2/210/38/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"25" червня 2014 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі:

головуючого судді
Костенко В.В.

при секретарі
Панчук О.І.

за участі позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Бродька А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кривому Розі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк " Приватбанк" про
стягнення моральної шкоди, -

В С
Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 20 грудня 2013 року
звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк " Приватбанк" про
стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що ПАТ КБ
«ПриватБанк» до неї були пред'явлені
позовні вимоги про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ DHN4KP95460431 від 15.11.2006 року. В наслідок
чого рішенням Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від
11.04.2013 року з неї стягнуто на користь
банку заборгованість в розмірі 32581,94
грн. та судовий збір 325,82 грн. Однак,
зазначене рішення скасовано
апеляційним судом Дніпропетровської
області 04.06.2013 року та позивачеві ПАТ
КБ «ПриватБанк» відмовлено в
задоволенні позовних вимог. Ухвалою
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 23.10.2013 року рішення
апеляційного суду залишено без змін.

Позивач зазначає, що у зв'язку з
незаконними діями банку їй було
заподіяну моральну шкоду , оскільки
вона фактично кредитні кошти не
отримувала, кредитний договір не
підписувала і не укладала, промислові
товари не отримувала. Позивач зазнала
тривалих душевних страждань, оскільки
вимушена була у судах різних інстанцій
відстоювати свою права. Внаслідок
неправомірних дій відповідача було
порушено стан її душевного спокою,
звичайний ритм її життя.

На підставі викладеного,
позивачка вважає, що відповідачем
заподіяно їй моральну шкоду , яку вона
оцінює в 35000 грн. і просить стягнути з
відподача.

У судовому засіданні позивачка
підтримала доводи, викладені в
позовній заяві та просила суд
задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача Бродько
А.І. заперечував проти задоволення
позову посилаючись на те, що кредитний
договір було укладено, позивачкою
недійсним його в судовому порядку
визнано не було. В матеріалах цивільної
справи відсутні докази погіршення
стану здоров»я позивачки. Крім того,
шкоду причинено банку, а не позивачці.

На підставі викладеного просив суд
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Вислухавши представників сторін,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд вважає позов обґрунтованим і таким,
що підлягає частковому задоволенню, за
таких підстав.

Судом встановлено , що на адресу
позивачки надійшов лист ПАТ КБ
«ПриватБанк»

від 01.12.2009 року № , яким її
повідомлено про те, що в наслідок
укладення договору на споживчий кредит
№ DHN4KP95460431 від 15.11.2006 року у неї виникла
заборгованість в розмірі 25829,80 грн.
(а.с.8а).

Проте, ОСОБА_2 07.04.2010 року
звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з
заявою, якою повідомила банк про те, що
мала намір у 2006 році придбати в кредит
мобільний телефон, однак коли
дізналася про умови кредитного
договору не стала його оформляти,
кошти чи будь -які речі вона не
отримувала ні від банку , ні від
торгівельної організації (а.с.5).

Після чого, на її адресу надійшов
лист ПАТ КБ «ПриватБанк» № 30.1.0.0/2-6682879
від 26.05.2010 року зі змісту останнього
вбачається те, що заява ОСОБА_2
розглянута та за її результатами
встановлено те, що кредитний договір №
DHN4KP95460431 від 15.11.2006 року на її ім'я дійсно
було оформлено невідомою особою та
такі дії визнані банком , як шахрайські
(а.с.7).

Однак, згодом 11.06.2011 року з ПАТ КБ
«ПриватБанк» ОСОБА_2 було повідомлено
про заборгованість по кредитному
договору в сумі 19907,29 грн. та
запропоновано списати частину боргу, а
в іншій частини заплатити
заборгованість (а.с.8).

Рішенням Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від
11.04.2013 року з ОСОБА_2 стягнуто на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість в розмірі 32581,94 грн. та
судовий збір 325,82 грн. за кредитним
договором № DHN4KP95460431 від 15.11.2006 року.
Однак, зазначене рішення скасовано
апеляційним судом Дніпропетровської
області та 04.06.2013 року було відмовлено
в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» в повному обсязі. До того,
ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 23.10.2013 року рішення
апеляційного суду від 04.06.2013 року
залишено без змін (а.с.10-11, 12-13, 14-15).

Суд вважає, що позивачці заподіяна
певна моральна шкода, так як
договірних правовідносин між
сторонами не було. ПАТ КБ «ПриватБанк»,
провівши службове розслідування 19.08.2008
року визнав факт кредитного
шахрайства при оформленні кредитного
договору № DHN4KP95460431 від 15.11.2006 року
(а.с.18-19), але у подальшому до органів
внутрішніх справ банк не звернувся, а
почав надсилати на адресу позивачки
листи з вимогою про повернення кредиту.
В наслідок чого, позивачка вимушена
була витрачати свій час на перемови з
ПАТ КБ «ПриватБанк», отримання
юридичних консультацій, тощо, т.т.
змінився її звичайний ритм життя , вона
випробувала страждання з приводу
несправедливого відношення до неї. Між
тим, вирішуючи питання, щодо заявленої
суми моральної шкоди, суд вважає
розмір заявлений у позові моральної
шкоди необґрунтованим, так як
позивачка не довела факт погіршення
здоров»я внаслідок душевних
страждань, дії банку щодо звернення до
судів різних інстанцій є реалізацією
його права і не можуть вважатися
такими, що спрямовані на заподіяння
шкоди позивачеві. Виходячи із засад
розумності на об'єктивністі, суд
зменшує суму моральної шкоди до 1000
грн. і вважає цю компенсацію такою, що
відповідає тривалості та тяжкості
перенесених позивачем моральних
страждань.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її права. Моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Відповідно до роз'яснень
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 № 4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо).

На підставі ст.88 ЦПК України суд
стягує з відповідача на користь
позивачки понесені нею витрати на
сплату судового збору пропорційно
частині задоволених на її користь
позовних в сумі 10 гривень .

Керуючись постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 № 4 "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", ст.ст. 10, 11, 27, 60, 213- 215,
218 ЦПК України, ст. 23 ЦК України,

ВИ РІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк " Приватбанк" про стягнення
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк "
Приватбанк" ,
місцезнаходження юридичної особи 49094 ,
м. Дніпропетровськ, вул..Набережної
Перемоги, будинок 50 на користь ОСОБА_2 у
відшкодування моральної шкоди 1000 ( одну
тисячу) гривень та понесені нею витрати
на сплату судового збору пропорційно
частині задоволених на користь
позивача вимог в сумі 10 гривень .

У задоволенні позову в іншій частині
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дзержинський районний суд м.Кривого
Рогу шляхом подачі в десятиденний
строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а особами, які не
були присутні при його проголошенні у
той же строк із дня отримання його
копії.

Повне рішення суду виготовлено на
протязі п"яти днів із дня проголошення
його вступної та резолютивної частин.

Суддя:
В. В. Костенко