Справа № 279/3959/13-ц
Провадження 2/279/68/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р.
Коростенський міськрайонний
суд

Житомирської
області

в складі: судді Cнігір В.М.

при секретарі Каленській І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Коростені Житомирської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за борговою розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом в якому вказав, що 03 грудня 2010
року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 гроші у
розмірі 40000 (чотири тисячі) доларів США
та 2000 (дві тисячі) гривень, які
зобов»язувалася повернути 10 лютого 2011
року, про що написала розписку. В
обумовлений в розписці строк
відповідач кошти позивачу не
повернула, що й стало приводом для
звернення до суду та заявлення вимог
про стягнення з ОСОБА_2 на його користь
заборгованість за основним боргом, три
відсотки річних від простроченої суми
за весь період прострочення, а загалом
36332 гривень 00 копійок .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
повністю підтримав свої позовні вимоги
та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з»явилася, була повідомлена належним
чином про час та місце розгляду справи,
що підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

Вислухавши пояснення позивача, повно і
всебічно з"ясувавши обставини справи,
дослідивши надані суду докази, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобовязується повернути позикодавцеві
таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України
позичальник зобовязаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України
позичальник зобовязаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625
цього кодексу, якщо ним несвоєчасно
повернуто суму позики.

Відповідно до ст. 625 ЦК
України боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобовязання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобовязання, на вимогу
кредитора зобовязаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобовязана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. А згідно ч.1 ст.61 цього
Кодексу обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 03 грудня 2010 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено
договір позики, згідно якого позивач
позичив відповідачу на купівлю будинку
500 (п»ятсот) доларів США, 2000 (дві тисячі)
гривень та 3,5 (три з половиною) доларів
США, про що ОСОБА_2 написала розписку,
відповідно до якої зобов»язалася
повернути борг до 10.02.2011 року (а.с.6).

Проте, відповідач ОСОБА_2 не
виконує взяті на себе зобов'язання та
не повертає позикодавцю позичені
гроші, чим порушує вимоги, закріплені в
ст.1049 ЦК України та зобов'язання
за вищевказаною розпискою.

Сума, яка підлягає стягненню з
відповідача з розрахунку за курсом
Національного банку України станом на
28.05.2014 року становить:

-сума боргу за борговою розпискою
складає - 500 та 3,5 доларів США ( в
перерахунку по офіційному курсу валют
Національного банку України станом на
28.05.2014 року становить 5916 гривень 12
копійок), та 2000 гривень 00 копійок.

Таким чином, загальна сума позики
становить - 7916 гривень 12 копійок та за
період прострочення виконання
грошового зобов»язання (927 днів) сума
тривідсоткових річних від
простроченої суми грошового
зобов»язання складає 603 гривні 60
копійок.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідач
позичила 4000 доларів США, не знаходить
свого підтвердження належними і
допустимими доказами.

Таким чином, оцінивши зібрані і
дослідженні в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню, з відповідача слід
стягнути в користь позивача
встановлену в судовому засіданні
заборгованість за договором позики в
розмірі 7916,12 гривень та три відсотки
річних від простроченої суми грошового
зобов»язання - 603,60 гривень .

З огляду на викладене та
керуючись ст.ст. 625,1046,1047, 1048, 1050 ЦК
України, ст.ст. 60, 84, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за борговою
розпискою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 борг за борговою розпискою - 7916
(сім тисяч дев"ятсот шістнадцять)
гривень 12 копійок та три вісотки річних
від простроченої суми грошового
зобов"язання - 603 (шістсот три) гривні 14
копійок .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Коростенський
міськрайонний суд Житомирської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Віта Михайлівна Снігір