Справа № 357/8506/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що з 11.04.2013 року
перебуває з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, від якого дітей
не мають, останнім часом між ними
почали виникати сварки, непорозуміння,
які призвели до того, що вони почали
проживати окремо, спільного
господарства не ведуть, мають різні
бюджети, позивач вважає збереження
шлюбу неможливим, а тому вона просить
суд шлюб між ними розірвати.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги.

Відповідач позов визнав, щодо
розірвання шлюбу не заперечує.

За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Так, судом встановлено, що сторони по
справі з 11.04.2013 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі, від якого дітей
не мають, що стверджується копією
свідоцтва про шлюб, поясненнями сторін.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини, примушування до припинення
шлюбних відносин чи до їх збереження є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда чи інші
обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено і сторонами не
заперечується, що між ними дійсно
відсутнє взаєморозуміння, проживають
вони окремо, спільного господарства не
ведуть, мають різні бюджети, наміру
зберігати сім'ю не мають.

А тому суд вважає за можливе шлюб між
сторонами розірвати, оскільки за таких
обставин подальше збереження шлюбу
суперечило б інтересам обох сторін, які
не бажають поновлювати шлюбні
стосунки.

Відповідно до ст.113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

При реєстрації шлюбу сторони прізвищ
не змінювали.

Згідно Закону України «Про судовий
збір» при зверненні до суду позивачем
сплачено 243 грн.60 коп. судового збору,
але ці витрати на її користь вона
просить не відшкодовувати за рахунок
відповідача.

Керуючись ст.ст. 24,56, 110, 111, 112,113 СК
України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 174,
212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 15 квітня 2013 року у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану по Шосткинському
району реєстраційної служби
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції у Сумській області,
актовий запис № 10, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя А. М. Дмитренко