РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13.06.2014 року Франківський районний
суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: Мартинишин
М.О.

при секретарі: Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про стягнення коштів, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом в
якому просить стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на його користь борг за
договором позики у сумі 60250,00 грн., та з
відповідача ОСОБА_3 три відсотки річних
від простроченої суми у розмірі 445,00
грн. та з відповідача ОСОБА_2 судові
витрати

Свої вимоги мотивує тим, що 25 березня 2013
року він позичив ОСОБА_2 грошові кошти у
сумі 60250,00 грн., які ОСОБА_2 зобов'язалася
повернути до 01 січня 2014 року. 25.03.2013 року
між ним та ОСОБА_3 укладено договір
поруки, відповідно до якого поручитель
зобов'язується відповідати перед
позивачем за невиконання ОСОБА_2 своїх
зобов'язань в частині нарахування 3%
річних на сум основного зобов'язання,
що випливають з договору позики від
23.03.2013 року В обумовлену дату
повернення позики ОСОБА_2 суму позики
не повернув та ухиляється від
повернення позики і надалі. Вважає, що
відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний йому
сплатити суму боргу у сумі 60250,00 грн., та
відповідач ОСОБА_3 три відсотки річних
від простроченої суми у розмірі 445,00
грн. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, дав
пояснення аналогічні викладених у
позові. Просить позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, про причини своєї неявки суд
не повідомили, хоча належним чином були
повідомленні про день, час та місце
слухання справи, на підставі ст.ст.169,224
ЦПК України суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів(постановляє заочне рішення),
проти чого і не заперечив представник
позивача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
у їх сукупності, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позивальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики
вважається укладеним з моменту
передачі грошей. Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК
Украйни випливає, що на підтвердження
факту передачі коштів позичальник
передає позикодавцеві розписку.

Як вбачається із розписки від 25.03.2013р.
відповідач ОСОБА_2 позичив у позивача
ОСОБА_1 гроші в розмірі 60250,00 грн. до
01.01.2014р.(а.с.5).

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК України та умов
Договору позики випливає, що на
підтвердження факту передачі коштів
позичальник передає позикодавцеві
розписку, а тому така була відповідачем
надана позивачу 25.03.2013 року.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Як вбачається із договору поруки від
25.03.2013 року(а.с.9-10), що 25.03.2013 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір
поруки, відповідно до якого поручитель
зобов'язується відповідати перед
позивачем за невиконання ОСОБА_2 своїх
зобов'язань в частині нарахування 3%
річних на сум основного зобов'язання,
що випливають з договору позики від
23.03.2013 року.

Відповідно до ст. 553 ч.1 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання
припиняються виконанням проведеним
належним чином.

Проте станом на день ухвалення рішення
відповідач ОСОБА_2 так і не повернув
позивачу вказану суму коштів, чим
прострочив виконання свого грошового
зобов'язання.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ст. 625 ЦК
України).

Відповідно до ст.554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлену
додаткову(субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Таким чином, зважаючи на неповернення
відповідачем позивачеві суми позики,
суд вважає, що позов слід задовольнити
та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача борг за договором
позики у сумі 60250,00 грн. та на користь
позивача з відповідача ОСОБА_3 три
відсотки річних від простроченої суми
у розмірі 445,00 грн. згідно розрахунку
позивача(а.с.4)

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
слід стягнути понесені витрати на
оплату судового збору у розмірі 606,96
грн..

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 31, 60, 88, 169, 209, 214-215,
224-225 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 526, 533, 553, 554,
555, 599, 611, 549, 625, 629, 1046-1050 ЦК України, -

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг за договором позики у сумі 60250,00
грн. та 606,96 грн. понесених витрати на
оплату судового збору, а всього разом
60856,96 грн.(шістдесят тисяч вісімсот
п'ятдесят шість гривень 96 копійок)

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
борг три відсотки річних від
простроченої суми у розмірі 445,00 грн.(
чотириста сорок п'ять гривень 00
копійок).

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Мартинишин М.О.