Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1766/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.06.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Фомічова С.Є.

суддів - Гайсюк О.В.

Карпенко О.Л.

при секретарі - Дімановій
Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_3 про
стягнення за кредитним договором, за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «Експрес-Банк» на рішення
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 25 березня
2014 року і

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк»
звернувся до суду з вимогою до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог зазначали,
що 19 березня 2013 року між ПАТ
«Акціонерний банк «Експрес-Банк» та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№ 108842/363/к1, за умовами якого
остання отримала кредит у розмірі 10 000,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 23 % на
рік, з кінцевим терміном повернення 19
березня 2015 року. В порушення умов
кредитного договору ОСОБА_3 перестала
вносити чергові мінімальні платежі,
має заборгованість перед позивачем по
сплаті платежів, а тому на неї
нараховані штраф та відсотки, а
загальний борг складає 11 324,15 грн.

Рішенням Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області від 25 березня 2014 року позовні
вимоги задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акціонерний
банк «Експрес-Банк» заборгованість за
кредитним договором № 108842/363/к1 від
19.03.2013 року в сумі 10724, 15 грн. та 243 грн. 15
коп. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Акціонерний
банк «Експрес-Банк» ставить питання
про скасування рішення суду першої
інстанції, з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі. Зазначають, що ухвалене
рішення не відповідає вимогам норм
матеріального та процесуального права.
Судом першої інстанції безпідставно
зменшено суму стягнення та не
зрозуміло з яких підстав зменшено
стягнення судового збору.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та в межах позовних
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до кредитного договору
№ 108842/363/к1№ від 19 березня 2013 року
відповідач отримала кредит у розмірі
10 000,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 23 %
на рік, строком до 19 березня 2015 року.
ОСОБА_3 зобов'язалась сплачувати
встановлені суми по погашенню кредиту,
однак у порушення умов кредитного
договору перестав вносити чергові
платежі, і має заборгованість перед
позивачем по сплаті планових платежів,
тому на нього нарахована пеня та
проценти. Загальний борг складає 11 324,15
грн.

Відповідно до умов кредитного
договору, позивач має право вимагати
від позичальника дострокового
виконання зобов'язань щодо повернення
кредиту, сплаті нарахованих процентів,
інших платежів, передбачених договором
та можливих штрафних санкцій, якщо
відповідач не вніс черговий
мінімальний платіж у термін,
визначений договором.

Згідно до договору кредиту ОСОБА_3
зобов'язалась сплачувати встановлені
суми по погашенню кредиту, однак
відповідач у порушення умов кредитного
договору перестав вносити чергові
платежі, і має заборгованість перед
позивачем по сплаті планових платежів,
тому на нього нарахована пеня та
проценти. Загальний борг складає 11 324,15
грн.

Оскільки грошове зобов'язання виконано
боржником не було, то мало місце
порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за
якою позичальник зобов'язаний
повернути банку суму кредиту в строки й
у порядку, встановленому договором. При
цьому боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно умов договору й
вимог Цивільного кодексу, а згідно ст.
525 ЦК України одностороння відмова від
зобов'язання не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
За ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; сплата неустойки.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Колегія суддів судової палати
апеляційного суду погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції і вважає їх вірними, але суд
першої інстанції враховуючи, що
причиною несвоєчасного повернення
кредиту явилось скрутне матеріальне
становище відповідача за її заявою
дійшов до висновку про можливість
зменшення суму пені та штрафу на 600 грн.
З таким висновком суд апеляційної
інстанції погодитись не може.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачем було надано суду лише
заяву про часткове визнання позовних
вимог та прохання зменшити суму
стягнення в зв'язку зі скрутним
матеріальним становищем. Будь яких
доказів, які не можуть бути враховані
судом, як належний та допустимий доказ,
відповідачем суду надано не було.

Що стосується зменшення стягнення
судового збору судового збору, колегія
суддів судової палати вважає, що в
даному випадку судом першої інстанції
було допущено арифметичну помилку в
регулятивні частині так як в
мотивувальні частині суд зазначає
вірну суму судового збору, який
підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Зазначеним вимогам
закону рішення суду першої інстанції
не відповідає.

Враховуючи наведене, колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Кіровоградської області дійшла до
висновку, що рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі на підставі ст.309 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «Експрес-Банк» задовольнити.

Скасувати рішення
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 25 березня
2014 року і ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний банк «Експрес-Банк» 11324
грн. 15 коп. заборгованості по
кредитному договору та 243 грн. 60 коп.
сплаченого судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржено у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: