Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2014 року
м. Кіцмань

Кіцманський районний суд
Чернівецької області
у складі:
головуючого - судді Олексюк Т.І.

при секретарі - Пітак О.В.

з участю: представника позивача -
ОСОБА_1

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

представника відповідача -
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6, від імені якої виступає
ОСОБА_1. звернулась до суду з даним
позовом, та з урахуванням змінених
позовних вимог мотивувала свої
вимоги тим, що житловий будинок з
господарськими будівлями в АДРЕСА_1
належав її батькам ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на праві
спільної сумісної власності подружжя.
Отже, кожен з батьків мав право на 12
частину будівель, як майна подружжя.
Після смерті матері ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, відкрилася спадщина на 1/2
частину будівель і фактично спадщину
прийняли її батько ОСОБА_7 та
відповідачка ОСОБА_2, які були
зареєстровані та проживали в
господарстві, по 1/4 частині кожен. Отже,
батько ОСОБА_7 набув права власності на
3/4 частини будівель (1/2 частина як
майно подружжя + 1/4 частина як спадкове
після смерті дружини). Не дивлячись на
те, що ОСОБА_7 з 1988 року по 1999 рік не
проживав в господарстві, він не втратив
свого права на будівлі: в 1999 рік він
повернувся в господарство,
зареєструвався та проживав в
господарстві по день смерті.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. Після його
смерті залишилося спадкове майно: 3/4
частини житлового будинку з
господарськими будівлями, що
розташований в АДРЕСА_1. Спадкоємцями
майна, що залишилося після його смерті,
за законом є вона, дочка померлого,
та відповідачі по справі, діти
померлого: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Інших спадкоємців та утриманців
померлого, передбачених законом немає.
ОСОБА_3 прийняв спадкове майно і
відповідно до ст. 1273 ЦК України
відмовився від спадщини в її користь.
ОСОБА_4 не прийняла спадщини і не має
права на обов`язкову частку, ОСОБА_2
прийняла спадкове майно, так як
постійно проживала зі спадкодавцем.

Таким чином, вона спадкуватиме 1/2
частку спадкового майна ( 3/4 : 3 + 1/4 ) та
ОСОБА_2 спадкуватиме 1/2 частку. Вона
своєчасно, у встановлений законом
6-місячний строк прийняла спадкове
майно, звернувшись в нотаріальну
контору з заявою про прийняття
спадщини. Однак, в нотаріальній конторі
отримати свідоцтво на спадщину за
законом не може через відсутність
правовстановлюючих документів на
будівлі, що змушує звернутись із даним
позовом. Вважає, що спадщина
відкривається на житловий будинок літ.
А-І, літню кухню літ. В, в, сарай літ. Г,
сарай літ. Д, гараж/літню кухню літ. Е,
сарай літ. Ж, вбиральню літ. З, колодязь
№ 1, огорожу №2-3. Вона претендує на 1/2
частину вказаних будівель, за
винятком житлового будинку літ. Б-І.
Згідно довідки - характеристики від
23.06.2014 року за № 116, виданої Кіцманським
БТІ, при проведенні розрахунку, що 1/2
житлового будинку літ. А-1 вартістю 10350
грн. та 12 господарських будівель і
споруд вартістю 12777грн. становить 18/100
ідеальних часток нерухомого майна
вартістю 23127 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 та її
представник позову не визнали,
заперечуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
їх батько ОСОБА_7, який на день смерті
він проживав разом зі нею та був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.
Домоволодіння не належало йому на
праві власності. Господарство
відносилось до суспільної групи
«колгоспний двір», оскільки їх мати
ОСОБА_10 була членом колгоспу, являлась
головою колгоспного двору по
ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто по день своєї
смерті. На момент смерті матері у
даному господарстві із дітей фактично
проживала та була зареєстрована лише
вона, що стверджується записами в
погосподарських книгах сільської ради.
Оскільки вона також працювала в
колгоспі та була членом колгоспу
згідно трудової книжки, то після смерті
матері вона стала головою колгоспного
двору даного господарства. Невдовзі
після смерті матері батько ОСОБА_7
виїхав проживати в м.Кіцмань, а 05.02.1985
року знявся з реєстраційного обліку за
адресою АДРЕСА_1. Станом на квітень 1991
року, тобто на день припинення
існування колгоспних дворів, в
господарстві ОСОБА_7 зареєстрований не
був, не проживав та не був членом
колгоспного двору. ОСОБА_7 не мав у
власності господарства за зазначеною
адресою та ніколи не був головою даного
колгоспного двору. Відповідно до
погосподарської книги Ставчанської
сільської ради станом на 1988 рік
членами колгоспного двору були п'ятеро
осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9,
ОСОБА_13, які були зареєстровані та
проживали в домогосподарстві по
квітень 1991 року, тобто до моменту
припинення існування колгоспних
дворів. Станом на 1985 рік (час зняття
ОСОБА_7 з реєстрації у господарстві)
господарство складалося із наступних
будівель: житлового будинку літ. А-І,
літньої кухні літ. В, сараю літ. Г та
криниці. В жовтні 1999 року батько знову
повернувся проживати до неї в
с.Ставчани та 27.10.1999 р. був знову
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1. З
того часу і ніколи раніше батько не
заявляв будь-яких вимог про право на
частку в спільному майні та жодних
правовстановлюючих документів на
зазначене господарство не мав. Із
погосподарських книг вбачається, що в
1983-1990 роках господарство включало
такі будівлі: житловий будинок, кухню,
криницю, сарай. В 90-х роках нею особисто
було збудовано в господарстві наступні
будівлі: житловий будинок літ. Б-І;
сарай літ. Д; сарай літ. Ж; гараж/літню
кухню літ. Е; в 1997 році підведено
газифікацію до обох будинків; в 2000-х
роках нею зведено нову огорожу;
відновлено криницю; поміняно покрівлю
житлового будинку літ. А-І; а в 2009 році
облаштовано нові ворота з хвірткою.
Вважає, що правові підстави для
визнання за ОСОБА_6 права власності на
частку спадкового майна, що належало
ОСОБА_7, відсутні.

Відповідач ОСОБА_4 заперечувала
проти позову з аналогічних підстав.

Відповідач ОСОБА_3 визнав заявлені
вимоги, вказуючи, що позивач вправі
спадкувати після смерті батьків.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, показання відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, надані ними як
свідками, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлені
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Допитана як свідок відповідач по
справі ОСОБА_2 показала, що після смерті
матері її батько ОСОБА_7 у липні 1984 року
пішов проживати у м. Кіцмань, а у лютому
1985 року він знявся з реєстрації в с.
Ставчани. З 1985 року по 2000 рік нею
побудовані новий будинок, гараж, сарай,
туалет, огорожа, оновлено криницю.
Батько в цей час у господарстві не
проживав. Коли батько пішов, у
господарстві були стара хата, стара
кухня, туалет. У старому будинку вона
поміняла вікна, двері, провела ремонт,
підвела газ. Головою двору була мати
ОСОБА_8, батько головою двору ніколи не
був і не був членом колгоспу. ОСОБА_6
пішла з господарства у 1968 році, ОСОБА_3 -
у 1974-1975 роках. У 1984 році господарство
було переписано на неї, вона працювала
у колгоспі і була його членом.

Відповідач ОСОБА_4, як свідок, показала,
що мати працювала у колгоспі, ОСОБА_6
вибула з господарства у 1968 році, ОСОБА_3
- у 1977 році. Батько ОСОБА_7 пішов після
смерті матері і повернувся у 1999-2000 році.
Коли батька не було ОСОБА_2 все
збудувала та у старому будинку
поміняла вікна, сходи, зробила ремонт,
підвела газ. Господарство належить
ОСОБА_2, так і батьки за життя
розпорядились.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.
Ставчани Кіцманського району
Чернівецької області померла ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ставчани Кіцманського
району Чернівецької області помер
ОСОБА_7.

Згідно довідки № 307 від 06.03.2014 року,
виданої виконкомом Ставчанської
сільської ради, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_7, в АДРЕСА_1, проживав і був
зареєстрований з 25.12.2001 року до дня
смерті. Спадкоємцями за законом після
його смерті є: дочка - ОСОБА_2, сина -
ОСОБА_3, дочка - ОСОБА_6, дочка - ОСОБА_4.

Згідно довідки - характеристики
Кіцманського РБТІ від 20.03.2014 року
будинковолодіння по АДРЕСА_1
складається з: житлового будинку (літ.
А-І), 1950 року збудування, житлового
будинку (літ. Б-І), 1990 року збудування,
літньої кухні (літ. В,в), сараїв (літ. Г,
Д, Ж), гаража/літньої кухні (літ. Е),
вбиральні (літ. З), колодязя (№ 1),
огорожі (№ 2-3), загальною вартістю
будівель і споруд 130 258гривень.

Відповідно до матеріалів спадкової
справи № 429/2013 до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 30.09.2013 року із
заявою про прийняття спадщини
звернувся ОСОБА_3, який 06.03.2014 року
відкликав вказану заяву та відмовився
від прийняття спадщини на користь
ОСОБА_6 30.09.2013 року із заявою про
прийняття спадщини звернулась ОСОБА_6

Постановою державного нотаріуса
Кіцманської державної нотаріальної
контори від 22.04.2014 року ОСОБА_6
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
житловий будинок у зв'язку з тим, що нею
не надано оригіналів
правовстановлюючих документів про
належність житлового будинку ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з довідки № 418 від
26.03.2014 року, виданої виконкомом
Ставчанської сільської ради, ОСОБА_7
не проживав в с. Ставчани
Кіцманського району з 05.02.1985 року по
25.12.2001 року.

Відповідно до змісту довідки № 128
від 11.04.2014 року, виданої виконкомом
Ставчанської сільської ради, на день
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
в домогосподарстві АДРЕСА_1, були
зареєстровані: голова
домогосподарства - ОСОБА_2 та її сини:
ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які фактично не
проживали за вказаною адресою. ОСОБА_7
знявся з реєстраційного обліку в
АДРЕСА_1, 05.02.1985 року і знову
зареєструвався за цією адресою 27.10.1999
року. Головою двору станом на день
смерті 17.07.1984 року була ОСОБА_10.
ОСОБА_7 головою двору ніколи не був.
Станом на квітень 1991 року двір
відносився до суспільної групи
«колгоспний». В 1983-1990 роках
господарство включало такі будівлі:
житловий будинок, кухня, криниця,
сарай. В по господарській книзі за
1991-1995 роки інші будови, крім
житлового будинку не передбачені,
тому даних немає. З 1988 року по
квітень 1991 року в домогосподарстві
були зареєстровані і фактично
проживали: голова домогосподарства
ОСОБА_2. ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9,
ОСОБА_13.

Викладена у вищевказаній довідці
інформація підтверджується даними
погосподарських книг за 1983-1985 роки,
1986-1989 роки, 1991-1995 роки.

У 1989 році на ім`я ОСОБА_2 видано
будівельний паспорт та рішенням
виконкому Кіцманської районної ради
народних депутатів № 183/9 від 13.09.1989
року їй надано дозвіл на будівництво
індивідуального житлового будинку. У
1997 році розроблено проект газифікації
2-х житлових будинків та літньої кухні
АДРЕСА_1.

Відповідно до даних технічного
паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 у
домоволодінні наявні наступні
будівлі та споруди: житловий будинок
(літ. А-І), 1950 року побудови, житловий
будинок (літ. Б-І), 1990р., веранда (літ. в),
1985р., літня кухня (літ. В), 1950р., сарай
(літ. Г), 1950р., сарай (літ. Д), 1990р.,
гараж/літня кухня (літ. Е), 1985р., сарай
(літ. Ж), 1985р., вбиральня (літ. З), 1980р.,
колодязь (№ 1), ворота з хвірткою (№ 2),
огорожа (№ 3).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2
15.09.1986 року вчинений запис про
прийняття її у члени колгоспу згідно
протоколу № 4 від 10.09.1986 року. 15.03.1986
року вчинено запис про прийняття
ОСОБА_2 в рільничу бригаду згідно
протоколу № 4 від 10.03.1986 року. 01.03.1993
року здійснено запис про переведення
ОСОБА_2 на тваринницьку ферму на
підставі протоколу № 4 від 20.03.1993 року.
28.04.2000 року колгосп «Зоря»
реорганізований в СВК «Зоря» (протокол
№ 1 від 26.04.2000 року. 06.03.2000 року ОСОБА_2
переведена на роботу телятницею (
протокол № 3 від 26.03.2003 року. 04.01.2013
року ОСОБА_2 звільнена з роботи у
господарстві за власним бажанням
(протокол № 3 від 05.01.2013 року).

З архівної довідки № 24 від 16.05.2014
року, виданої архівним відділом
Кіцманської районної державної
адміністрації, в книгах протоколів
засідань правлінь та загальних зборів
колгоспників колгоспу «Зоря
комунізму» с. Ставчани
Кіцманського району за 1986 рік
протокол № 4 від 10.09.1986 року та дані
про прийняття в члени колгоспу ОСОБА_2
не значаться.

Відповідно до архівної довідки №
32 від 07.07.2014 року на державному
зберіганні перебувають протоколи
засідань правлінь та загальних зборів
колгоспників колгоспу «Зоря комізму»
с. Ставчани Кіцманського району за 1986
рік.

У квітні 2001 року на ім`я ОСОБА_2 видано
свідоцтво про право власності на
майновий пай члена КСП.

25 червня 2011 року ОСОБА_2 видані
державні акти на право власності на
земельні ділянки площею 0,1896га та 0,8587га
за цільовим призначенням - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Відповідно до листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» при вирішенні спору про
визнання права власності на спадкове
майно потрібно розмежовувати час і
підстави виникнення права власності у
спадкодавця, які кваліфікуються
відповідно до законодавства України
чинного на час виникнення права
власності та підстави спадкування
зазначеного майна, що визначаються на
час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами УРСР
підтвердженням приналежності будинку,
який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчих
комітетів сільських рад, які
видавалися на підставі записів у
погосподарських книгах, тобто
виникнення права власності на житлові
будинки, споруди не залежало від
державної реєстрації цього права.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні з 1979 року.

В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу УРСР, яка
втратила чинність 13.12.1995 року,
передбачала обов'язкову реєстрацію
будинків і домоволодінь у межах міст і
селищ, в тому числі і на підставі
записів у погосподарських книгах.

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавалися в якості актів органів
влади, що підтверджують право
приватної власності.

При вирішенні питання щодо
визнання права власності на житлові
будинки, споруди у порядку спадкування,
записи у погосподарських книгах
оцінюються у сукупності з іншими
доказами, наприклад, ухваленими
органами місцевого самоврядування
рішеннями про оформленням права
власності громадян на будинки,
технічним паспортом на будівлі,
документами про відведення у
встановленому порядку земельних
ділянок під забудову тощо.

Згідно ст. 563 ЦК (1963р.) (стаття 563
виключена на підставі Закону № 3718-12
від 16.12.93) в разі смерті члена
колгоспного двору спадкоємство в майні
двору не відкривається. Якщо після
смерті члена колгоспного двору інших
членів двору не залишається, до майна
двору застосовуються правила цього
розділу. Особисте майно членів
колгоспного двору після їх смерті

переходить до спадкоємців на загальних
підставах. Правила цієї статті
застосовуються також при
спадкоємстві майна в господарстві
громадян, які займаються
індивідуальною трудовою діяльністю в
сільському господарстві. (стаття 563 із
змінами, внесеними згідно з Указом ПВР
№ 278-11 від 20.05.85).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (1963р.) майно
колгоспного двору належить його членам
на праві сумісної власності.

Колгоспний двір був припинений 15
квітня 1991 року, коли був відповідно до
Постанови Верховної Ради Української
РСР від 26 березня 1991 року №885-ХІІ
введений в дію Закон "Про власність".

Відповідно до п.6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.1995 року №20 "Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності" право власності
на майно, яке належало колгоспному
двору і збереглося після припинення
його існування, мають ті члени двору,
які до 15 квітня 1991 року не втратили
права на частку в його майні.

З введенням в дію Закону України
«Про власність» в разі смерті члена
колгоспного двору після 30.06.1990р.
спадщина на відповідну частку майна
колгоспного двору відкривається після
смерті кожного з його членів.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК
УРСР розмір частки члена двору
встановлюється виходячи з рівності
часток усіх членів двору, включаючи
неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, що
викладені в п. 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня
1995 року № 20 "Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності", спори щодо майна
колишнього колгоспного двору, яке було
придбане до 15 квітня 1991 року, мають
вирішуватися за нормами, що регулювали
власність цього двору, а саме: а) право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні. Такими, що втратили це право,
вважаються працездатні члени двору,
які не менше трьох років підряд до
цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору (в цей строк не
включається час перебування на
дійсній строковій військовій службі,
навчання в учбовому закладі,
хвороба); б) розмір частки члена двору
визначається виходячи з рівності
часток усіх його членів, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних.
Частку працездатного члена двору
може бути зменшено або відмовлено у її
виділенні при недовгочасному його
перебуванні у складі двору або
незначній участі працею чи коштами в
господарстві двору. Особам, які вибули
з членів двору, але не втратили права
на частку в його майні, вона
визначається виходячи з того майна
двору, яке було на час їх вибуття і яке
збереглося.

Порядок ведення погосподарського
обліку в сільських радах визначався
Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів (далі -
Вказівки), затвердженими постановою
Державного комітету статистики СРСР
(далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985
року № 5-24/26, а згодом - Вказівками,
затвердженими постановою Держкомстату
СРСР від 25 травня 1990 року № 69, згідно
яких суспільна група господарства
визначалась залежно від роду занять
голови господарства (сім'ї). Особи, які
працюють у колгоспі, але не є членами
колгоспу, відносяться до суспільної
групи робітників або службовців
залежно від займаної посади.

На час смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8
Вказівки по веденню погосподарського
обліку в сільських Радах народних
депутатів від 12 травня 1985 року № 5-24/26
не були затверджені.

ОСОБА_8 була головою колгоспного
двору згідно даних погосподарських
книг і тип двору до затвердження
згаданих Вказівко не змінювався.

Після затвердження 12.05.1985 року
Вказівок головою двору являлась
ОСОБА_2.

З 05.02.1985 року до 27.10.1999 року
ОСОБА_7 у господарстві не проживав і
за життя не ставив питання про своє
право на майно. Із наведених вище
підстав позов не заявлявся. Масу
спадкового майна після смерті ОСОБА_7 в
даному випадку не визначено.

ОСОБА_2 була членом колгоспу з вересня
1986 року, що стверджується записами у
трудовій книжці та погосподарських
книгах, фактом отримання нею
майнового паю та земельної частки
(паю), і не спростовується тим, що в
книгах протоколів засідань правлінь
та загальних зборів колгоспників
колгоспу «Зоря комунізму» за 1986 рік
протокол № 4 від 10.09.1986 року та дані
про прийняття в члени колгоспу ОСОБА_2
не значаться.

Майно двору належало на праві сумісної
власності його членам: ОСОБА_8, ОСОБА_7,
ОСОБА_2 та ін. (ст. 120 ЦК 1963р.).

Коли ж ОСОБА_8 померла, ОСОБА_7 вибув з
господарства до 1999 року, а ОСОБА_2 на тих
же підставах продовжувала володіти і
користуватись цим майном.

Тому, в даному випадку не належить
застосовувати правила ст. 13 Кодексу
про шлюб та сім'ю України та ст. 529
Цивільного кодексу (1963р.), а слід
виходити з положень ст. 563 останнього,
згідно з якою на той час
застосовувались загальні положення
про спадкування, якщо після смерті
члена колгоспного двору інших членів
двору не залишалось.

Позовні вимоги заявлені з підстав,
передбачених ст.ст.1261, 1268 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Враховуючи наведене, ст.ст. 120, 123, 563 ЦК
(1963р.), керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 31, 60, 88, 212,
213, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В
:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: