АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6296/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Болдирєва У.М. Доповідач - Повєткін
В.В. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 травня 2014 року

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В с т а н о в и в :

У лютому 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором посилаючись на те,
що відповідно до укладеного договору
від 29.01.2008 року відповідач отримала
кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач підтвердила
свою згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною карткою складає між нею та
банком договір, що підтверджується
підписом у заяві. Відповідач не
виконувала належним чином умови
договору і станом на 16.12.2013 року має
заборгованість за кредитним договором
в сумі 22.202,40 грн., яка складається з:
заборгованість за кредитом в сумі 2.542,82
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом в сумі 11.301,13 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі 6.825,00 грн.,
штрафи відповідно до пункту 8.6. «Умов та
правил надання банківських послуг»:
фіксована частина в сумі 500,00 грн,
процентна складова в сумі 1033,45 грн. Тому
позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь
заборгованості за кредитним договором
в сумі 22.202,40 грн. та судові витрати
(а.с.2-3).

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 травня 2014 року в
задоволенні позовних вимог -
відмовлено (а.с.39-41).

В апеляційній скарзі (а.с.46-49) ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
скасувати, як необґрунтоване і
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалите нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити, оскільки:

- строк дії картки не припиняє строку
дії договору, а Умови та правила
надання банківських послуг не містить
положень, що строк дії договору та
строк дії картки це одне й те ж саме
поняття та вони співпадають;

- сторони домовились, що договір діє на
протязі 12 місяців з моменту його
підписання, якщо жодна зі сторін не
заявляє про його припинення він
автоматично лонгується на такий же
термін, а тому, враховуючи, що з 2008 року
жодна зі сторін не заявила про свій
намір розірвати договір, на даний час
договір діє;

- в силу того що кредитний договір діє
до 10.11.2014 року, то відповідно до ст.253 та
ч.5 ст.261 ЦК України, перебіг строку
позовної давності звернення з вимогами
до відповідача ще не розпочався, а
відтак на даний момент не може бути
пропущений;

- з вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом позивач
звернувся 13.02.2014 року, а тому має право
на стягнення платежів, строк внесення
яких настав після відповідного числа
лютого 2011 року.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовні
вимоги, суд першої інстанції встановив,
що позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення заборгованості, яка
виникла внаслідок порушення
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором з пропуском строку позовної
давності.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що
29.01.2008 року між сторонами укладено
кредитний договір відповідно до «Умов
та правил надання банківських послуг»
шляхом подання позичальником заяви до
банку та отримання платіжної картки з
кредитним лімітом в сумі 3000,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
(а.с.7,8-11).

Згідно з розрахунком заборгованості за
кредитним договором, доданим банком до
позовної заяви, заборгованість з
кредиту станом на 16.12.2013 року становить
2542,82 грн., такий розмір заборгованості з
кредиту є незмінним з 31.07.2008 року, тобто
з цієї дати погашення заборгованості з
кредиту відповідачем не здійснювалось,
останній платіж здійснено
відповідачем 31.07.2008 року в сумі 176,00 грн.
з погашення процентів (а.с.4-6).

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Банк звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості з кредиту, яка виникла
станом на 31.07.2008 року в лютому 2014 року
(а.с.2-3), тобто з пропуском строку
позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

21.05.2014 року відповідач звернулась до
суду першої інстанції з заявою про
застосування спливу строку позовної
давності (а.с.29-30).

Тому суд першої інстанції правильно
дійшов висновку про відмову у позові
про стягнення заборгованості з кредиту
в сумі 2542,82 грн., яка виникла за межами
строку позовної давності.

Відповідно до цього відсутні підстави
для стягнення заборгованості з
процентів та комісії, нарахованої на
вказану суму залишку кредиту, а також
для стягнення штрафів, оскільки згідно
ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги про
стягнення неустойки.

Доводи апеляційної скарги щодо
лонгації строку дії кредитного
договору не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки це не змінює строку
погашення заборгованості за кредитним
договором.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: