Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретарів Коваленка
Д.В., Батченко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Нові технології» про зобов»язання
вчинити дії, стягнення середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні та компенсації за не видачу
належно оформленої трудової книжки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом у якому за
уточненими вимогами просить
зобов»язати ПрАТ «Нові технології»
видати йому належним чином оформлену
трудову книжку, стягнути з відповідача
компенсацію за невикористану
відпустку у розмірі 13 499,96 грн. та
компенсацію за не видачу належно
оформленої трудової книжки в сумі 15 000
грн., а всього загальну суму
компенсації у розмірі 15 000 грн.

Вимоги мотивує тим, що працював у
відповідача у період часу з 08.07.2013 року
по 29.11.2013 р., отримував заробітну плату у
розмірі 3 000 грн.

Під час звільнення з роботи йому не
було виплачено компенсацію за
невикористану щорічну відпустку, не
надано виписки про всі нарахування і
утримання із заробітної плати та не
було надано належним чином оформлену
трудову книжку із записом про роботу в
ПрАТ «Нові технології».

У зв»язку з цим 08.04.2014 року ним була
подана до відповідача претензія про
порушення трудового законодавства на
яку відповіді не отримав, проте 16.04.2014
року йому були перераховані кошти за
невикористану відпустку, однак у
трудову книжку запис про
працевлаштування у ПрАТ «Нові
технології» не внесено. Ціна позову
розрахована виходячи із
середньоденної заробітної плати в сумі
136,36 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов з уточненими вимогами та
викладені у заяві обставини.

Представник відповідача Шемет А.О.
позов визнала частково, а саме не
заперечувала проти його задоволення за
шість днів затримки виплати позивачу
компенсації за невикористану
відпустку, в решті вимог просила
відмовити, посилаючись на їх
безпідставність, при цьому пояснила, що
посадовою інструкцією на позивача було
покладено обов»язок ведення трудових
книжок, оформлення відповідних наказів
щодо працевлаштування працівників
товариства, ОСОБА_1 велась книга обліку
трудових книжок. У день звільнення
29.11.2013 року позивач на роботі був
відсутній, у зв»язку з чим довідку про
заробітну плату бухгалтер йому надати
не змогла. Компенсація за
невикористану відпустку була
виплачена 16.04.2014 року після отримання
від позивача 08.04.2014 року вимоги про це.
Оформити та видати ОСОБА_1 трудову
книжку не мають можливості через її
відсутність у товаристві, оскільки
позивач безпідставно забрав свою
трудову книжку, він мав можливість
зробити у ній запис про
працевлаштування у ПрАТ «Нові
технології», однак цього не робив, крім
того, може з»явитися до директора для
оформлення трудової книжки, у чому йому
ніколи не відмовляли.

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

Наказом ПрАТ «Нові технології» № 105-к
від 08.07.2013 року ОСОБА_1 був прийнятий на
роботу до відповідача на посаду юриста
з 08 липня 2013 року та відповідно до
наказу ПрАТ «Нові технології» № 108-к
був звільнений з роботи з 29.11.2013 року за
згодою сторін за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП
України.

Відповідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу,
при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Як роз»яснено у п. 20 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці» від
24.12.1999 року № 13, установивши при
розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із
затримкою розрахунку при звільненні,
що працівникові не були виплачені
належні йому від підприємства,
установи, організації суми в день
звільнення, коли ж він у цей день не був
на роботі, - наступного дня після
пред'явлення ним роботодавцеві вимог
про розрахунок, суд на підставі ст.117
КЗпП стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при
непроведенні його до розгляду справи -
по день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Суд не може прийняти до уваги пояснення
представника відповідача про те, що у
день звільнення 29.11.2013 року позивач на
роботі був відсутній, оскільки
будь-яких доказів щодо цього завчасно
суду надано не було, дані обставини
також заперечуються позивачем. Крім
того, доводи ОСОБА_1, що він працював у
день звільнення підтверджуються
виплатою позивачу заробітної плати за
листопад 2013 року у повному обсязі за
всі робочі дні по 29.11.2013 року включно,
про що свідчать наявні у справі
фінансові документи.

Компенсація за невикористану
відпустку в сумі 650 грн. 11 коп. сплачена
ПрАТ «Нові технології» ОСОБА_1
платіжним дорученням № 67 від 15.04.2014
року та зарахована на картковий
рахунок позивача 16.04.2014 року.

У зв»язку з цим вимоги позивача про
зобов»язання відповідача виплатити
середній заробіток за час затримки
виплати компенсації за невикористану
відпустку при звільненні по день
сплати коштів підлягають задоволенню,
оскільки ґрунтуються на нормах чинного
законодавства.

При цьому, суд виходить з того, що
обчислення середньоденної заробітної
плати, відповідно норм Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.95 р. № 100 зі
змінами, визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом останніх двох
місяців робочі (календарні) дні, що
передують події, з якою пов»язана
відповідна виплата, на число
відпрацьованих робочих днів (годин),
тобто середньоденна заробітна плата
позивача становить 111 грн. 74 коп. (2 458,20
грн. - заробітна плата за вересень 2013
року + 2 458,20 грн. - заробітна плата за
жовтень 2013 року : 44 робочих дні (21 + 23)).

Період з часу звільнення позивача до
дня остаточного розрахунку, а саме з 30.12
2013 року по 15.04.2014 року включає 94 робочих
дні.

У зв»язку з цим сума коштів, які
підлягають виплаті, складає у розмірі 10
503 грн. 22 коп. (111 грн. 74 коп. -
середньоденна заробітна плата
позивача х 94 робочих дні).

За підрахунками позивача сума коштів
за заявленими вимогами визначена у
розмірі 13 499 грн. 96 коп., що не знайшло
своє підтвердження в судовому
засіданні, тому позов в цій частині
підлягає частковому задоволенню.

Під час розгляду справи позивач визнав
ті обставини, що він у ПрАТ «Нові
технології» виконував обов»язки по
оформленню трудових книжок та ведення
книги обліку руху трудових книжок і
вкладишів до них у якій ним власноручно
були здійснені відповідні записи
відносно працевлаштування
співробітників товариства з 11 по 26
порядковий номер, а саме до 19 серпня 2013
року. Також ОСОБА_1 пояснив, що в день
звільнення свою трудову книжку він
забрав. Судом була оглянута трудова
книжка, яка знаходиться у позивача, у
якій записи про працевлаштування у
відповідача відсутні.

За заявленими вимогами позивач просить
зобов»язати відповідача видати
належним чином оформлену його трудову
книжку та стягнути з відповідача
компенсацію за не видачу належно
оформленої трудової книжки у розмірі 15
000 грн.

Відповідно до положень п. п. 2.4, 4.1
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників зі
змінами, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29.07.1993 р. № 58,
записи в трудовій книжці вносяться
роботодавцем. У разі звільнення
працівника всі записи про роботу і
нагороди, що внесені у трудову книжку
за час роботи на цьому підприємстві,
засвідчуються підписом керівника
підприємства або спеціально
уповноваженою ним особою та печаткою
підприємства або печаткою відділу
кадрів. Власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний видати працівнику
його трудову книжку в день звільнення з
внесеним до неї записом про звільнення.
При затримці видачі трудової книжки
з вини власника або уповноваженого
ним органу працівникові сплачується
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 відповідачу 08.04.2014 року
подавалась претензія з приводу
надання повідомлення про нараховані
суми при звільненні та проведення
розрахунку компенсації невикористаної
відпустки у якій зазначалося про те, що
на час подання претензії йому видано на
руки заповнену трудову книжку (а.с. 4, 5).

Отже, з урахуванням заявлених вимог
щодо видачі відповідачем трудової
книжки, яку в день звільнення позивач
самовільно забрав з товариства та яка
на час розгляду справи знаходиться у
позивача, а також тих обставин, що
ОСОБА_1 не надано доказів про те, що
посадові особи ПрАТ «Нові технології»
відмовляються вносити записи про
працевлаштування позивача у
відповідача та судом не встановлено
вини ПрАТ «Нові технології» у невидачі
ОСОБА_1 трудової книжки, вимоги позову в
цій частині задоволенню не підлягають.

З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України,
також підлягає стягненню на користь
держави судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

Керуючись ст. ст. 116, 117, 232 КЗпП
України, Порядком обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.95 р. № 100, п. 32 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» від
06.11.1992 р. № 9 зі змінами, п. 20 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці» від
24.12.1999 року № 13, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 208,
215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Нові
технології» про зобов»язання вчинити
дії, стягнення середнього заробітку за
затримку розрахунку при звільненні та
компенсації за не видачу належно
оформленої трудової книжки
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Нові технології», , на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за затримку виплати при
звільненні компенсації за
невикористану відпустку у розмірі 10 503
(десять тисяч п»ятсот три) грн. 22 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Нові технології», , на користь держави судовий
збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя