Номер провадження: 22-ц/785/5061/14
Головуючий у першій інстанції Свячена
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич
Н.Д.

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 26 листопада 2013 року у
цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк " Надра" до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором "Автопакет",

ВСТАНОВИЛА:

01.08.2013 року, публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк "Надра"
(далі-Банк), звернулось із позовом про
стягнення з відповідачів
заборгованості за договором
"Автопакет" у сумі 75 063,14 доларів США
(еквівалент 599 979,68 гривень).

Позов обгрунтовано тим, що 02.10.2007
року позивач надав ОСОБА_2 кредит у сумі
99 000 доларів США на строк до 01.10.2014 року,
уклавши договір "Автопакет", у якому
також зазначено, що предметом застави у
договорі є автомобіль марки "Ауді Q 7", 2007
року випуску № НОМЕР_1. У забезпечення
виконання зобов'язання, цього ж дня, між
позивачем та ОСОБА_3 укладено договір
поруки.

Посилаючись на те, що відповідач
ОСОБА_2 неналежно виконував умови
договору про поверення кредиту,
допустив заборгованість стосовно
повернення кредиту і відсотків, а
ОСОБА_3, як поручитель, зобов'язався
нести солідарну відповідальність за
неналежне виконання умов кредитного
договору, позивач просив позов
задовольнити.

Відповідачі не приймали участі у
судовому засіданні у суді першої
інстанції.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 26.11.2013 року
позов задоволено: суд стягнув з
відповідачів, солідарно, на користь
позивача заборгованість станом на
13.06.2013 року у сумі 75 063,14 доларів США
(еквівалент 599 979,68 гривень) і судові
витрати у сумі 3 441 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду
м. Одеси від 03.03.2014 року відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення суду від 26.11.2013 року.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати
і постановити нове рішення про відмову
у позові, посилаючись на незаконність
рішення суду, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

У засіданні колегії суддів:
представник позивача скаргу не
визнав. Відповідачі у засідання
колегії суддів не з'явились.

Рішення суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін на
підставі ст. 308 ЦПК України.

2

За змістом ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і

залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Суд, вирішуючи спір і
задовольняючи позов виходив з того, що
між сторонами існують зобов'язання із
договору "Автопакет" та договору
поруки, позичальник належним чином не
виконував зобов'язання і допустив
заборгованость, у зв'язку з чим
позичальник разом із поручителем, у
содідарному порядку, повинні сплатити
позивачу заборгованість у сумі 75 063,14
доларів США, еквівалент 599 979,68 гривень.

Висновок суду відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що 02.10.2007 року між
позивачем і ОСОБА_2 укладено кредитний
договір "Автопакет", за умовами якого
Банк надав позичальнику кредит у сумі 99
000 доларів США з метою придбання
автомобіля "Ауді Q7", зі сплатою 13% на рік
за користування кредитом, на строк до
01.10.2014 року (а.с.7-9).

02.10.2007 року, між позивачем і ОСОБА_3
укладено договір поруки, за яким
ОСОБА_3, у разі порушення ОСОБА_2 умов
договору "Автопакет", як солідарний
боржник, зобов'язався відповідати за
неналежне виконання зобов'язань
позичальником (а.с.10).

Додаткові угоди між позивачем і
ОСОБА_2 від 29.01.2009 року і від 20.08.2010 року
стосувались щомісячної суми
мінімального необхідного платежу,
відстрочки сплати платежу, графіку
погашення та кінцевого строку
повернення кредиту - до 01.10.2017 року
(а.с.11-16).

06.02.2013 року, між позивачем і ОСОБА_2
укладено договір купівлі-продажу
автомобіля "Ауді Q7", 2007 року випуску №
НОМЕР_1 за 374 999,59 гривень (а.с.70,71).

З розрахунку заборгованості
вбачається, що після придбання
Банком предмета застави, сума 374 999,59
гривень в еквіваленті доларів США у
лютому 2013 року зарахована у рахунок
часткового погашення заборгованості
за кредитом та процентами (а.с.6).

Разом з тим, станом на 13.06.2013 року
ОСОБА_2 має заборгованість з повернення
кредиту у сумі 58 884,24 доларів США,
процентів у сумі 2 912,86 доларів США. Крім
того, нараховані пеня за неналежня
виконання зобов'язання у сумі 3 366,02
доларів США за період з 13.06.2012 року по
13.06.2013 року, і , відповідно до п. 5.2
договору "Автопакет" штраф у сумі 9 900
доларів США (а.с.6, 6 зворот,9).

18.06.2013 року Банк повідомив
позичальника і його поручителя про
наявність заборгованості і дострокове
її погашення (а.с.20-22).

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про задоволення позову.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
про те, що: суд належним чином не
сповістив його і ОСОБА_3 про час та
місце розгляду справи; судом не
враховано, що автомобіль передано
Банку у рахунок погашення кредиту; у
погашення кредиту він передав банку
також 40 000 доларів США; не з'ясовано за
який період нараховані відсотки та
пеня і не зазначено за порушення яких
умов договору нараховано штраф, - не
заслуговують на увагу.

У матеріалах справи є поштове
повідомлення про належне сповіщення у
судове засідання на 26.11.2013 року
відповідача ОСОБА_2 (а.с.47).

ОСОБА_3, як відповідач у справі, із
заявою про перегляд заочного рішення
суду і апеляційною скаргою на рішення
суду не звертався і не уповноважував
ОСОБА_2 на представництво його
інтересів у суді.

З приєднаного до матеріалів справи
розрахунку Банка про заборгованость
вбачається, що сума від продажу
автомобіля у лютому 2013 року зарахована
у рахунок часткового погашення
заборгованості за кредитом і
процентами (а.с.6).

ОСОБА_2, всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК
України, належними та допустимими
доказами не довів факту повного
погашення заборгованості перед Банком,
зокрема сплати ним 40 000 доларів США і не
спростував розрахунок заборгованості
Банка.

З розрахунку Банка видно, що
проценти нараховані за період з 02.10.2007
року по

3

01.06.2013 року, а пеня за період з 13.06.2012
року по 13.06.2013 року (а.с.6).

У позовній заяві Банк зазначив, що
ОСОБА_2 порушив п.п.4.3.2, 4.3.17 кредитного
договору, оскільки після 2008 року не
надав жодного підтвердження того, що
він здійснював страхування предмету
застави (а.с.4,8 зворот,9).

Інших, правових доводів,
апеляційна скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позову, рішення суду
постановлено із додержанням вимог
закону, колегія суддів відхиляє
апеляційну скаргу, а рішення суду
залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Заочне рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 26
листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
із розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області /підпис/
Л.Г. Ващенко

/підпис/ Л.М.
Вадовська

/підпис/ Н.Д.
Плавич

Копія вірна суддя апеляційного суду
Одеської області
Л.Г. Ващенко