Справа № 216/8006/13-ц
провадження №2/216/321/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, у складі:

головуючого судді -
Бондарєвої О.І.

при секретарі -
Городнічевій Т.О.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представник відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі суду, у місті Кривому
Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні житловою площею та
вселення в будинок, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 (Позивач) звернувся до суду з
вказаним позовом, в обґрунтування
своїх вимог зазначив, що йому на праві
приватної спільної часткової
власності належить ? частина
домоволодіння АДРЕСА_1, у місті Кривому
Розі, на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом, виданого 02.12.2011
року Першою Криворізької державною
нотаріальною конторою, реєстровий
номер 2-2252, зареєстрованого у КП ДОР
«КБТІ» 22.12.2011 року, номер запису 238, у
реєстровій книзі: 22доп.-15.

? частини спірного домоволодіння
належить його тітці, ОСОБА_2
(Відповідач), яка проживає у вказаному
будинку, та чинить перешкоди у
користуванні власністю, не пускає його
до будинку, не дає ключів від вхідних
дверей, на дзвінки не реагує, тому
останній вимушений проживати у
знайомих чи у тимчасово орендованих
квартирах, що позначається на його
матеріальному становищі та
психологічному стані. Тому він просить
усунути порушення його права
власності, та вселити його до спірного
будинку.

У ході розгляду справи представник
позивача ОСОБА_1 наполягав на
задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала, суду пояснила, що Позивач у
справі жодного дня не проживав у
спірному будинку, так як постійно
проживає на території РФ. Комунальні
платежі не сплачує, хоча є
зареєстрованим за вказаною адресою з
1998 року, і вона несе додаткові витрати
на сплату цих платежів. Вона заперечує
щодо вселення Позивача, оскільки
будинок не має відокремленої кімнати,
яка б відповідала частині, яку
успадкував Позивач. Доводи Позивача
стосовно того, що вона не пускає його у
будинок, жодним чином не підтверджені
та не відповідають дійсності. Після
звернення до суду з позовом, ОСОБА_5
приїхав пізно увечері з незнайомими
хлопцями, і вона побоялась пустити їх
до двору.

Представник відповідача ОСОБА_3
просила суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення учасників
судового провадження, свідків,
дослідивши письмові матеріали справи,
у їх сукупності, знаходить позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі, з
наступних підстав.

Так, як убачається зі свідоцтва про
право на спадщину за законом,
посвідченого державним нотаріусом
Першої криворізької державної
нотаріальної контори Шабліян Є.М. від
02.12.2011р., за реєстровим №2-2252, ОСОБА_5
належить на праві приватної спільної
часткової власності 1/4 частка
глинобитного, обкладеного цеглою
житлового будинку А-1, житловою площею
25,6 кв.м., загальною площею 40,4 кв.м.,
господарчими та побутовими будівлями:
цеглова кухня Б, шлаколитовий, 1 стіна
обкладена цеглою сарай В, кам'яний
погріб Г, дощата вбиральня Д, цегловий
сарай Е, цегловий сарай Ж, металевий
гараж К, огорожа 1, ворота/хвіртка 2,
огорожа 3, водо колонка І, вимощення ІІ,
що знаходиться за адресою: місто Кривий
Ріг, АДРЕСА_1

Вказана частка житлового будинку
розташована на земельній ділянці, яка
переходить у користування ОСОБА_5 (а.с.8).

Конституцією (ст.41), ст.1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, до якої
Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно
до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950р.,
Першого протоколу та протоколів №2,4,7
та 11 до Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися та
розпоряджуватися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежне від
волі інших осіб.

Як встановлено судом, і ця обставина
підтверджена повідомлення КП ДОР
«КБТІ» за №1435 від 17.04.2014 року, та не
заперечується самими сторонами, станом
на 31.12.2012 року, згідно даних архівної
справи, право власності на нерухоме
майно за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровано на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Акт від 09.02.2014 року, складений свідками
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджує,
що ОСОБА_5, який є власником ? частини
домоволодіння АДРЕСА_1, у місті Кривому
Розі, 03.02.2014 року, близько о 19.00 год., та
09.02.2014 року, о 15.00 год., дійсно приходив
до ОСОБА_2, яка мешкає за тією же
адресою, для вирішення питання про
вселення, однак, остання не пустила
його а ні до двору, ані до будинку,
відмовилась надати йому ключі від
вхідних дверей, не дозволила зробить
дублікат ключів.

Зазначені обставини, очевидцями яких
були гр. ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
підтвердили у судовому засіданні, під
час їх допиту, в якості свідків.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12,
допитані за клопотанням Відповідача,
суду пояснили, що ОСОБА_13 жодного дня не
проживав у спірному домоволодінні.
Частина цього будинку йому дісталась у
спадок після смерті його батька.
Особистих речей Позивача у будинку
немає, він постійно проживає у
Московській області РФ. У місті Кривому
Розі буває виключно влітку, проїздом на
море. Свідок ОСОБА_10 був очевидцем
приїзду Позивача взимку, однак ОСОБА_2,
будучі жінкою похилого віку, побоялась
впусти його (ОСОБА_5.) у будинок,
оскільки це було увечері, і він був не
сам. Свідкам невідомо чи має ОСОБА_13
ключі від вхідних дверей будинку,
однак, їм відомо, що Відповідач не
чинить перешкоди Позивачу у
користуванні будинком.

Суд не приймає до уваги доводи
Відповідача про те, що будинок не має
відокремленої кімнати, яка б
відповідала частині, яку успадкував
Позивач, як підставу для відмови у
задоволенні позову про вселення,
оскільки вимог щодо поділу спадкового
майна в натурі чи визначення порядку
користування спадковим майном, в
рамках зазначеної цивільної справи не
заявлялось.

Таким чином, у судовому засіданні
доведена наявність неправомірних дій
Відповідача, які створюють перешкоди
Позивачу у здійсненні ним свого права
користування власністю.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здісненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до приписів ч.2 ст.386 ЦК
України, власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобіганню
такому порушенню.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
отже, суд приходить до висновку, що
задоволення задоволення заявлених
позовних вимог захистить порушені
права і інтереси Позивача та не
порушить прав, свобод чи інтересів
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.41
Конституції України, ст.1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свободдо якої
Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно
до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950р.,
Першого протоколу та протоколів №2,4,7
та 11 до Конвенції», ст.ст.16, 386, 391 ЦК,
ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 57, 60,
174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5, - задовольнити у
повному обсязі.

Усунути перешкоди у користуванні
домоволодінням, які чинить ОСОБА_2,
вселивши ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
народився у місті Кривому Розі
Дніпропетровської області, у будинок
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги у десятиденний
строк з дня його проголошення.

Суддя:
О.І.Бондарєва