Єдиний унікальний номер 253/2312/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1474/2014
Головуючий у І інстанції Зайченко
С.В.Єдиний унікальний номер 253/2313/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1474/14Категорія
43Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 рокум. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів Баркова В.М.,

Зайцевої С.А.,

при секретарі Сачко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 03
грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до комунального підприємства
«Надія», приватного акціонерного
товариства «Горлівськтепломережа» про
визнання дій по складанню акта з
внесенням до нього неправдивих даних
протиправними, визнання незаконним та
скасування акту,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 03 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
комунального підприємства «Надія»,
приватного акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа» про визнання
дій по складанню акта з внесенням до
нього неправдивих даних протиправними,
визнання незаконним та скасування акту
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити
повністю, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи і неправильне
застосування та порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права.

Представник комунального підприємства
«Надія» в судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином телефонограмою (а.с. 100)
та в своїй заяві просив розглянути
справу за його відсутності, тому суд
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
розглянув справу без участі
представника цього підприємства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_2 та його представника
ОСОБА_3, які просили скаргу
задовольнити, пояснення представника
приватного акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа» Михайлової
О.О., яка просила залишити рішення суду
без змін, вивчивши письмові матеріали
справи в межах апеляційного оскарження
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

У відповідності з вимогами ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно перевірив
всі доводи сторін, дав правильну
правову оцінку встановленим фактам і
доказам і, відмовляючи в задоволенні
позову, зробив правильний висновок про
те, що оскаржуваний позивачем акт
обстеження квартири не порушує його
прав як власника житлового приміщення
та не є правовим актом органу влади.

В рішенні суду з цього приводу
приведені відповідні мотиви, які є
переконливими.

Як встановлено судом, позивач проживає
в квартирі АДРЕСА_1.

Звертаючись до суду, позивач із
посиланням на ст. 319 ЦК України вважав
протиправними дії відповідачів по
внесенню до акту від 15 січня 2010 року
відомостей про самовільне відключення
ним квартири від внутрішньобудинкової
системи опалення, в той час коли таке
відключення було здійснене у 2005 році
працівниками комунального
підприємства «Надія» внаслідок
аварійного стану внутрішньоквартирної
системи опалення.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Між тим, складений 15 січня 2010 року
відповідачами акт будь-яких обмежень
ОСОБА_2 щодо права користування та
розпоряджання своєю квартирою не
містить.

Отже, складений комунальним
підприємством «Надія» та приватним
акціонерним товариством
«Горлівськтепломережа» акт є лише
фіксацією факту відсутності в квартирі
позивача приладів опалення та
самовільного їх відключення від
внутрішньобудинкової системи опалення
і згідно зі ст. 57 ЦПК України є доказом,
який у разі виникнення спору повинен
оцінюватися судом відповідно до вимог
ст. 212 ЦПК України.

Крім того, згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 12 жовтня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 27 листопада 2012
року, ОСОБА_2 зобов'язано відновити
систему опалення квартири АДРЕСА_1.

При цьому судами було встановлено, що
ОСОБА_2 не мав відповідного дозволу на
відключення квартири від системи
опалення будинку та відключив її
самовільно (а.с. 36-38, 39-40).

Враховуючи наведене, апеляційний суд
вважає, що при розгляді судами саме
зазначеної справи, ОСОБА_2, у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 10 та ч. 1
ст. 60 ЦПК України, мав спростувати
відомості, викладені в оскаржуваному
ним зараз акті.

Таким чином доводи апеляційної скарги
не приводять апеляційний суд до
висновку про порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права які є
підставами до скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
03 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді