Справа № 712/5194/14-ц
Провадження № 2/712/1509/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді -
Мельник І.О.

при секретарі -
Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Центральний відділ державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції, ОСОБА_4,
про усунення перешкод у здійсненні
виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Центральний відділ державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції, ОСОБА_4,
про усунення перешкод у здійсненні
виконавчого провадження. В
обґрунтування своїх вимог вказувала,
що з 20.05.2013 року протягом здійснення
виконавчого провадження щодо
звернення стягнення суми боргу на
квартиру боржника ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка
не є стороною у виконавчих
провадженнях № 38057825, № 38057710, № 41391335,
постійно перешкоджає виконанню
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 20.03.2013 р. про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за
договором позики в сумі 574723,24 грн., що
станом на момент винесення рішення
було еквівалентно 71000 доларів та згідно
з яким видані виконавчі листи № 2-3525,
вигадуючи різні схеми та вчиняє дії, що
порушують права ОСОБА_1 як стягувача і
спричиняють збитки. Враховуючи те, що
відповідач ОСОБА_2 з 24.04.2013 року не
проживає у квартирі АДРЕСА_2, а мешкає
АДРЕСА_1, ніякого майна або речей, які їй
належать у арештованій квартирі не
знаходиться, відповідно до довідки з
адресного бюро з реєстраційного обліку
знята за рішенням суду з 11.02.2012 року, а
квартирою розпоряджається
відповідачка ОСОБА_3, яка не є власником
або управителем даного майна, та у
квартирі мешкають тимчасові мешканці -
треті особи (мешканці можуть
змінюватись кожного дня), позивач
ОСОБА_1 вважає, що відсутня пряма норма
закону, яка забороняє здійснити
виселення боржника та вселення
стягувача у дану квартиру, навпаки -
Закон України «Про виконавче
провадження» передбачає і порядок і
спосіб здійснення такої дії на
підставі рішення суду. Просить суд
усунути перешкоди при здійсненні
виконавчих проваджень, виселити ОСОБА_2
та інших осіб, які можуть бути
зареєстровані та/або проживають у
АДРЕСА_2 та вселити позивачку у дану
квартиру.

Заявами від 08.05.2014 року, 16.05.2014 року
ОСОБА_1 уточнювала позовні вимоги,
заявою в останній редакції просила суд
виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, третю особу
ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_5, які можуть
бути зареєстровані та/або проживають у
квартирі АДРЕСА_2; встановити судом
інших третіх осіб, які станом на день
винесення рішення у справі ймовірно
можуть орендувати дану квартиру, на яку
звернуто стягнення та проживати за
адресою боржника і які не мають права
власності та права володіння,
користування даним житловим
приміщенням та прийняти рішення про
виселення третіх осіб; вселити
стягувача ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_2, на
яку звернуто стягнення в інтересах
ОСОБА_1; виявити порушення закону і
встановити причини та умови, що сприяли
вчиненню порушень та постановити
окрему ухвалу суду і направити її
відповідним особам чи органам для
вжиття заходів щодо усунення цих
причин та умов, з яких вони виникли.

В судовому засіданні позивачка
уточнені позовні вимоги підтримала,
просила позов задовольнити та усунути
перешкоди при здійсненні виконавчого
провадження, пояснивши суду, що Закон
України «Про виконавче провадження»
передбачає і порядок і спосіб
здійснення виселення боржника та
вселення стягувача у квартиру на
підставі рішення суду. Правовідносини
і зобов'язання між нею та ОСОБА_2
виникли набагато раніше ніж між ОСОБА_3
та ОСОБА_2, тому позивачка наголосила,
що саме вона є кредитором першої черги,
а відповідачка ОСОБА_3 протягом
тривалого часу чинить перешкоди у
виконанні рішення суду від 20.03.2013 року
та при здійсненні виконавчого
провадження щодо звернення стягнення
на майно боржника ОСОБА_2 Зобов'язання
останньої перед ОСОБА_1 не виконані,
сума боргу становить 70903,32 дол. США.

Представник відповідачки ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не
визнав. Клопотання від 06.05.2014р. про
зупинення провадження у справі не
підтримав. Суду пояснив, що право
власності на квартиру за ОСОБА_2 було
припинено в момент набрання законної
сили рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 05.03.2013 року,
відповідно до якого за ОСОБА_3 було
визнано право власності на предмет
іпотеки: квартиру АДРЕСА_2. Набуття
права власності на квартиру сталося в
результаті невиконання ОСОБА_2 умов
договору позики. В якості забезпечення
повернення коштів, наданих за
договором позики від 18 грудня 2009 року №
4026 із ОСОБА_2 був укладений іпотечний
договір від 18 грудня 2011 року. Як відомо,
відповідачка ОСОБА_3 не має боргових
зобов'язань перед ОСОБА_1, а відповідно
позбавлення її майна в рахунок
погашення грошових зобов'язань за
третіх осіб є протиправним
позбавленням права власності, що
забороняється законом. Рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики ухвалено 20.03.2013 року, тобто вже
після ухвалення судового рішення за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом визнання права власності та
зняття з реєстрації.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
причини неявки суду не відомі.

В судовому засіданні представник
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції - Фесенко
Ю.М. у вирішенні справи покладалися на
розсуд суду. Разом з тим пояснив, що
державною виконавчою службою виконані
виконавчі дії, передбачені чинним
законодавством. У строк наданий для
самостійного виконання рішення суду
боржником не виконано, будь-яких
відомостей щодо його виконання на
адресу Центрального відділу ДВС ЧМУЮ
не надходило. Як зазначає ст. 27 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з»явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Заслухавши позивачку, представників,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20.03.2013 року
рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 за договором позики від 29.05.2008
року заборгованість в сумі 15000 дол. США,
відсотків за користування позикою 20203,32
дол. США, всього стягнуто 35203,32 дол. США,
що еквівалентно 281380,14 грн. Також, за
договором позики від 10.12.2008 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість в сумі 10000 дол. США,
відсотків за користування позикою 26700
дол. США, всього 35700 дол. США, що
еквівалентно 293343,10 грн.

З 12.07.2013 по 17.12.2013 на виконанні у
Центральному відділі ДВС ЧМУЮ
перебувало зведене виконавче
провадження № 273/24, об'єднане 12.07.2013 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
коштів на загальну суму 574 723,24 грн. До
складу зведеного виконавчого
провадження входило три виконавчих
провадження з примусового виконання:
виконавчого листа № 2-3525, виданого
18.05.2013 Соснівським районним судом м.
Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 боргу в сумі 281 380,14 грн.;
виконавчого лист № 2-3525, виданого
Соснівським районним судом м. Черкаси
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 боргу в сумі 293 343,10 грн. та
виконавчого листа 1-481/12, виданого 21.03.2013
Соснівським районним судом м. Черкаси
про конфіскацію всього майна, що
належить ОСОБА_2 у дохід держави.

Відповідно до вимог ст. 33 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, що і було здійснено
державним виконавцем у повному обсязі.

Судові рішення, відповідно до ст. 124
Конституції України, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» - примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Законом України «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, що спрямовані
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження», а державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі у спосіб та в порядок,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

У строк наданий для самостійного
виконання рішення суду боржником не
виконано, будь-яких відомостей щодо
його виконання на адресу Центрального
відділу ДВС ЧМУЮ не надходило. Як
зазначає ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

18.05.2013 на адресу Центрального відділу
ДВС ЧМУЮ надійшла заява стягувача
ОСОБА_1 про накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_2 та належить боржнику
ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
розглядати заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання.

06.06.2013 державним виконавцем за
результатами розгляду заяви стягувача
та керуючись ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження», накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_2 про що
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. Копію вказаної
постанови направлено відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Черкаського МУЮ до виконання та
сторонам виконавчого провадження до
відома за вих. № 27761-62.

Відповідно до вимог ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»,
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

Постанові від 06.06.2013 передувала
постанова від 21.03.2013 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, яка винесена на
підставі відкритого виконавчого
провадження ЄДРВП № 37161646 з примусового
виконання ухвали Соснівського
районного суду м. Черкаси № 2-3229/12 від
25.02.2013 про забезпечення позову,
резолютивною частиною якої суд
ухвалив: накласти арешт на квартиру
АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 Вищевказана
ухвала суду підлягала негайному
виконанню та виконана державним
виконавцем відділу в повному обсязі.
Незважаючи на те, що ОСОБА_3 оскаржувала
ухвалу, апеляційний суд Черкаської
області ухвалою від 04.07.2013 дану
апеляційну скаргу відхилив, а ухвалу
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 25.02.2013 залишив без змін.

Крім того, згідно інформації, отриманої
з державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 06.06.2014р. власником
АДРЕСА_2 є боржник по виконавчих
провадженнях ОСОБА_2

Відповідно до норм чинного
законодавства, зокрема положень ст. ст.
182, 331, 334 ЦК України, основною умовою для
визначення статусу нерухомого майна
будь-якого об'єкта нерухомості є
державна реєстрація прав на нього.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 05.03.2013 року у справі №
712/2063/13-ц визнано за ОСОБА_3 право
власності на предмет іпотеки: квартиру
АДРЕСА_2. Рішення набрало законної сили
18.03.2013 року і є чинним. У той же час,
державна реєстрація права власності
ОСОБА_3 на спірну квартиру не проведена,
рішенням державного реєстратора від
10.04.2013р. у державні реєстрації права
власності на АДРЕСА_2 на підставі
рішення Соснівського районного суду
м.Черкаси від 05.03.2013р. ОСОБА_3
відмовлено, дана обставина встановлена
рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 17.12.2013р.

Суд не може взяти до уваги Інформаційну
довідку з Реєстру прав власності на
нерухоме майно від 06.06.2014р. про
реєстрацію права власності на АДРЕСА_2
за ОСОБА_3 на підставі рішення
Соснівського районного суду м.Черкаси
від 05.10.2011р., оскільки дане рішення
скасоване ухвалою цього ж суду від
25.09.2012р.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» - примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Законом України «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, що спрямовані
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження», а державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі у спосіб та в порядок,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Порядок здійснення виконавчих дій при
виконанні рішень суду про виселення
боржника та вселення стягувача
передбачено статтями 78 і 79 Закону
України "Про виконавче провадження".

Статтею 79 ЗУ «Про виконавче
провадження» чітко врегульовано
спеціальний порядок виконання рішення
про виселення боржника із займаного
приміщення, ст. 80 ЗУ «Про виконавче
провадження» чітко врегульовано
спеціальний порядок виконання рішення
про вселення стягувача, а тому для
проведення виконавчих дій необхідна
чітка вказівка у виконавчому документі
на виселення боржника та вселення
стягувача.

Відповідно до ст. 79 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
вселяє стягувача на підставі рішення
суду. Отже, державний виконавець є
суб'єктом владних повноважень, який
виконує відповідні рішення суду про
вселення чи виселення особи.

В ході розгляду справи суд не встановив
перешкод у здійсненні виконавчого
провадження щодо стягнення боргу з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, навпроти, як
вбачається з матеріалів справи,
виконавчі дії щодо виконання рішення
суду від 20.03.2013 року проводилися
відповідно до норм закону та в рамках
категорії рішень про стягнення
заборгованості.

При цьому, суду не надано і в ході
судового розгляду справи не добуто
переконливих доказів того, що існують
рішення суду або інші правові підстави
для виселення боржника ОСОБА_2 із
спірної квартири та вселення до неї
стягувача ОСОБА_1. Також суд не вбачає
правових підстав для звернення
стягнення на спірну квартиру за
борговими зобов»язаннями ОСОБА_2 перед
Тетричною.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення
відповідачів, третіх осіб та про
вселення її у квартиру АДРЕСА_2
безпідставними, такими, що не
ґрунтуються на вимогах закону та
суперечать чинному законодавству.

Крім того, судом під час розгляду
справи не встановлено підстав для
винесення окремої ухвали згідно з ст. 211
ЦПК України відносно окремих посадових
осіб, як того просила позивачка.

Керуючись ст.ст.10, 57-60, 212-215, 218ЦПК
України, ст. ст. 16, 328, 346 ЦК України,
ст.ст. 78, 79 Закону України «Про
виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Центральний відділ державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції, ОСОБА_4,
про усунення перешкод у здійсненні
виконавчого провадження.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий: