Справа № 178/1774/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2014 року Криничанський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої судді Берелет В.В.

при секретарі Саверській
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Кринички
позовну заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором № б/н від
06.08.2007 року у сумі 1000,00 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік від суми залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. У відповідності до договору,
позичальник зобов'язаний щомісяця в
строки, визначені правилами,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією.
При порушенні відповідачкою строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
відповідачка зобов'язана сплатити
позивачу штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від
суми позову. В порушення умов
кредитного договору відповідачка свої
зобов'язання належним чином не
виконувала, не вчасно надала грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами , в результаті чого виникла
заборгованість за кредитом в сумі 23924,51
грн., яка складається: з заборгованості
за кредитом в сумі 7711,22 грн;
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом в сумі 11292,81 грн.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі 3305,03 грн.;
а також штрафи відповідно до п. 8.6. умов
та правил надання банківських послуг в
сумі 500 гривень (фіксована частина ) та
1115,45 грн. (процентна складова). Тому
позивач просить стягнути з
відповідачки заборгованість за
кредитним договором № б/н від 06 серпня
2007 року в розмірі 23924,51 грн. та судові
витрати.

Відповідач позовні вимоги не визнає,
у задоволенні позовних вимог просить
відмовити, посилаючись на пропущену
позивачем позовну давність.

Вислухавши сторони, дослідивши
докази по справі суд приходить до
наступного. 06.08.2007 року відповідачка
уклала договір № б/н з ПАТ
«ПриватБанк», за яким її було відкрито
картковий рахунок НОМЕР_1, у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік від суми залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. У відповідності до договору,
позичальник зобов'язаний щомісяця в
строки, визначені правилами,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітний
місяць, а також здійснювати погашення в
повному обсязі заборгованості за
Овердрафтом, яка виникла за попередній
звітний місяць, сплачувати всю суму
процентів, нарахованих за користування
кредитною лінією. При порушенні
відповідачкою строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, відповідачка зобов'язана
сплатити позивачу штраф у розмірі 500
грн. + 5 % від суми позову. В порушення
умов кредитного договору відповідачка
свої зобов'язання належним чином не
виконувала, не вчасно надала грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами , в результаті чого виникла
заборгованість за кредитом в сумі
23924,51грн., яка складається: з
заборгованості за кредитом в сумі 7711,22
грн; заборгованість по відсоткам за
користування кредитом в сумі 11292,81 грн.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до п. 8.6. умов та правил
надання банківських послуг в сумі 500
гривень (фіксована частина ) та 1115,45 грн.
(процентна складова), що дало право
банку вимагати стягнення цієї
заборгованості.

З доданого банком до позовної заяви
розрахунку заборгованості за
договором видно, що відповідач
перестав виконувати щомісячні
зобов'язання з погашенням кредиту з 24
квітня 2009 року, зобов'язання зі сплати
процентів за користування кредитом - з
21 січня 2010 року.

Статтею 1049 ЦК України передбачено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у справі, є підставою
для відмови у позові. Перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дій, що свідчать про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права.

Частиною п'ятою статті 261 ЦК
України передбачено, що зобов'язаннями
строк виконання яких не визначений,
перебіг позовної давності починається
від дня коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання.

За таких обставин суд вважає, що
право банку на отримання суми боргу по
кредитному договору від відповідача є
доведеним, але таке право не підлягає
захисту у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

На підставі ст. ст. 10, 11, 15, 60, 209,
212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовни вимог Публічному
акціонерному товариству комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення або з дня
отримання його копії.

Суддя: В. В. Берелет