№ 4-с/269/3/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року Совєтський
районний суд м. Макіївки Донецької
області у складі:

головуючого судді
Слабкіної О.А.

при секретарі
Савоськіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій
державного виконавця Совєтського
відділу ДВС Макіївського міського
управління юстиції неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О
В И В:

Заявник 07.09.2012 року звернувся до суду
із скаргою на дії державного виконавця
Совєтського відділу ДВС Макіївського
міського управління юстиції Гараш
Я.М., який просить поновити строк для
подання скарги та визнати
неправомірними та зобов'язати вчинити
певні дії.

Дана скарга ОСОБА_1 була розглянута та
постановлена ухвала Совєтського
районного суду 10.10.2012 року, якою
постанова державного виконавця від
31.07.2012 року була скасована.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 26.03.2013 року ухвала
Совєтського районного суду від 10.10.2012
року була скасована та скарга ОСОБА_1
до Совєтського відділу ДВС
Макіївського міського про визнання
дій державного виконавця була
залишена без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 13.11.2013 року ухвала
Совєтського районного суду 10.10.2012 року
та ухвала апеляційного суду Донецької
області від 26.03.2013 року були скасовані
та справа передана на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Справа була прийнята у провадження
Совєтського районного суду м. Макіївки
та призначена до розгляду у судовому
засіданні.

15 січня 2014 року заявник подав заяву за
вхідним № 226 про уточнення скарги на
дії державного виконавця, в якій
просить визнати дії державного
виконавця Совєтського ВДВС Гараш Я.М.
стосовно складання Акту про
проведення виконавчих дій від 30.07.2012
року по виконанню виконавчого листа
2/546/5, виданого 14.05.2012 року Совєтським
районним судом м. Макіївки і винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 31.07.2012 року
неправомірним, також визнати акт
державного виконавця про проведення
виконавчих дій від 30.07.2012 року
незаконним та скасувати його, також
скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження від 31.07.2012
року, зобов'язати державного виконавця
Совєтського ВДВС Гараш Я.М. поновити
виконавче провадження і виконати
зазначене рішення суду, судові витрати
покласти на Совєтський відділ ДВС
Макіївського МУЮ.

В судовому засіданні в обґрунтування
поданої скарги заявник пояснив, що
рішенням Совєтського районного суду м.
Макіївки від 14.03.2012 року ОСОБА_3 був
зобов'язаний перенести огорожу з
природного каменю, встановлену на межі
між земельною ділянкою за адресою:
АДРЕСА_1 яка належить йому на праві
приватної власності, а саме встановити
огорожу по межі, що проходить по городу
з точки 5 до точки 6, згідно плану
зовнішніх меж земельної ділянки а
адресою: АДРЕСА_1 Зазначене рішення
вступило в законну силу і він отримав
виконавчий лист, який він здав у
відділ державної виконавчої служби
29.06.2012 року і 06.07.2012 року було відкрито
виконавче провадження, копія якого він
отримав 22.07.2012 року. Боржник був
зобов'язаний добровільно виконати
рішення суду до 13.07.2012 року, проте він
ніяких дій з боку відділу ДВС він не
бачив, тому 01.08.2012 року він звернувся із
заявою на ім'я начальника відділу ДВС
Совєтського району виклавши обставини
справи і з проханням проконтролювати
виконання рішення суду державним
виконавцем. 13.08.2012 року він отримав
копію постанови про те, що проведення
виконавчих дій було відкладено
постановою від 20.07.2012 року. 14.08.2012 року
він знову звернувся зі скаргою на ім'я
начальника відділу ДВС Совєтського
району на дії державного виконавця,
проте на його скаргу реагування не
було. 31.07.2012 року державним
виконавцем ДВС Совєтського відділу
Гараш Я.М. була винесена постанова про
закриття виконавчого провадження у
зв'язку із виконання зазначеного
рішення суду боржником. 22.08.2012 року він
отримав зазначену постанову
кур'єрською поштою. Із зазначеним
рішенням державного виконавця він не
згоден, тому що боржник взагалі не
виконав рішення суду. Боржник за
рішенням суду повинен був зобов'язаний
перенести огорожу з природного
каменю, встановлену на межі між
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1
а боржник взагалі порушив огорожу з
природного каменю і не переніс і не
встановив огорожу, як зазначено в
рішенні суду, в зв'язку з чим, він
вимушений звернутися до суду із даною
скаргою.

Державний виконавець Совєтського
відділу ДВС Макіївського міського
управління юстиції Гараш Я.М. в судове
засідання з'явилася і суду пояснила, що
скаргу ОСОБА_1 вважає не обґрунтованою
і такою яка не підлягає задоволенню.
Заперечення обґрунтовує тим, що на
примусовому виконанні відділу
перебувало виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2/546/5, виданого Совєтським
районним судом м. Макіївки 14.05.2012 року
про зобов'язання ОСОБА_3 перенести
огорожу з природного каменю, на межі
між земельною ділянкою за адресою:
АДРЕСА_1 яка належить йому на праві
приватної власності, а саме встановити
огорожу по межі, що проходить по городу
з точки 5 до точки 6, згідно плану
зовнішніх меж земельної ділянки а
адресою: АДРЕСА_1 06.07.2012 року було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження і боржнику
було надано строк для самостійного
виконання рішення суду до 13.07.2012 року і
копію зазначеної постанови було
направлено сторонам виконавчого
провадження для відома та виконання.
16.07.2012 року вона вийшла за адресою
боржника ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1
проте перевірити можливості не було,
через відсутність боржника дома, про
що складений був акт і боржнику було
залишено у поштовій скриньці виклик на
20.07.2012 року у відділ ДВС. 20.07.2012 року від
боржника ОСОБА_3 надійшла заява про
відкладення провадження виконавчих
дій у зв'язку з тим, що останнім не була
отримана постанова про відкриття
виконавчого провадження і в той же
день боржнику була вручена під підпис
зазначена постанова в виконавчі дії
були відкладені на строк 10 робочих
днів, відповідно до вимог ЗУ «Про
виконавче провадження», також в той же
день була винесена постанова про
відкладення виконавчих дій до 30.07.2012
року і зазначена копія постанови була
направлена сторонам. 30.07.2012 року вона
знову прибула до боржника за місцем
проживання задля того, щоб встановити,
чи виконане рішенням суду. Перевірка
державним виконавцем самостійного
виконання рішення боржником не
передбачає повідомлення сторін
виконавчого провадження про день та
час перевірки. На момент перевірки
стягувача ОСОБА_1 вдома не було, проте
перевірка була проведена і
встановлено, що боржником рішення суду
було виконана самостійно, тому
примусового виконання нею не
проводилось та 31.07.2012 року вона винесла
постанову про закінчення виконавчого
провадження і копія була направлена
сторонам. Згідно повідомлення про
вручення копії постанови про
закінчення виконавчого провадження
ТОВ «Укркур'єр» ОСОБА_1 вручена 21.08.2012
року. Зазначена постанову підлягає
оскарженню в десятиденний строк, а
ОСОБА_1 звернувся до суду 10.09.2012 року
після спливу зазначеного строку.

Боржник ОСОБА_3 суду пояснив, що він
мешкає за адресою: АДРЕСА_1. За рішенням
суду він зобов'язаний перенести
огорожу з природного каменя. Він на
виконання рішення суду у середній
частині городу по межі між його
земельної ділянкою та земельної
ділянкою ОСОБА_1 розібрав огорожу з
природного каменя, та там де була
протягнута нитка, він взяв камінці з
тої огорожі природного каменю, яку він
розібрав і просто «повтикав» їх в
землю, таким чином, він вважав, що він
переніс огорожу з природного каменя на
виконання рішення суду. До речі, він не
згоден з рішенням суду щодо його
зобов'язання про перенесення огорожі,
але він не оскаржував зазначене
рішення.

Суд вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши письмові докази,
встановив наступне.

З копії рішення Совєтського районного
суду м. Макіївки від 14.03.2012 року
вбачається, що ОСОБА_3 був
зобов'язаний перенести огорожу з
природного каменю, встановлену на межі
між земельною ділянкою за адресою:
АДРЕСА_1 яка належить йому на праві
приватної власності, а саме встановити
огорожу по межі, що проходить по городу
з точки 5 до точки 6, згідно плану
зовнішніх меж земельної ділянки а
адресою: АДРЕСА_1 яке набрало законної
сили 24.03.2012 року.

З копії постанови про відкриття
виконавчого провадження від 06.07.2012 року
вбачається, що державним виконавцем
Совєтського відділу ДВС Макіївського
міського управління юстиції було
відкрите виконавче провадження за
виконавчим листом № 2/546/5 від 14.05.2012
року.

20.07.2012 року державним виконавцем
Совєтського відділу ДВС Макіївського
міського управління юстиції була
винесена постанова про відкладення
провадження виконавчих дій, оскільки
20.07.2012 року надійшла заява боржника
ОСОБА_3 про відкладення провадження
виконавчих дій у зв'язку з тим, що
постанову про відкриття виконавчого
провадження отримав не своєчасно, що
підтверджено копією постанови про
відкладення провадження виконавчих
дій від 20.07.2012 року.

З копії Акту державного виконавця від
30.07.2012 року вбачається, що державний
виконавець Гараш Я.М. при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2/546/5
виданого 14.05.2012 року у присутності
боржника ОСОБА_3 і понятих ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 було встановлено, що рішення
суду боржником виконано фактично у
встановленому для добровільного
виконання порядку. Перенесено огорожу
з природного каменя від точки 5 до
точки 6 згідно плану зовнішньої
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні допитаний свідок
ОСОБА_4 пояснив, що в 2012 році він
знаходився біля свого подвір'я,
переносив водяний лічильник, в цей час
до нього підійшов ОСОБА_3 і запросив
його прийти і розписатися, що все
вірно в акті. Він і ОСОБА_5 підписали
акт, що рішення суду виконане. У
подвір'я ОСОБА_3 він не заходив, а так
через огорожу з вилиці глянув, що
межа землі по межі між ОСОБА_3 і його
сусідом йде рівно і лежали каміння. Ані
к ОСОБА_1, ані к ОСОБА_3 він у подвір'я не
заходив, він так візуально з вулиці
бачив, що нібито все рівно. Взагалі
йому не відомо де і які точки
розташовані на межі ОСОБА_1, йому з
цього приводу ніхто нічого не говорив.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він
працював біля свого подвір'я. До нього
підійшов сусід ОСОБА_3 і запросив бути
свідком, що на межі є огорожа, де
натягнута нитка, що там має бути
огорожа з каменя. Він бачив, що
огорожі з каменю там не було, огорожа
була демонтована.

В судовому засіданні встановлено, що
державний виконавець Гараш Я.М. після
примусового виконання винесла
постанову про закінчення виконавчого
провадження, та з зазначеної
постанови від 31.07.2012 року державного
виконавця Совєтського ВДВС
Макіївського МУЮ Гараш Я.М. про
закінчення виконавчого провадження
вбачається, що державним виконавцем
встановлено, що рішення суду
боржником виконано фактично, а саме:
боржником перенесено огорожу з
природного каменю та встановлено
огорожу по межі, що проходить по
городу з точки 5 до точки 6, згідно
плану зовнішніх меж земельної ділянки
за адресою будинок АДРЕСА_1 і на
підставі ст. 49 ч 1 п 8, ст. 50 ЗУ «Про
виконавче провадження» постановила, що
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2/546/5
виданий 14.05.2012 року Совєтським
районним судом м. Макіївки про
зобов'язання ОСОБА_3 перенести огорожу
з природного каменю, встановлену на
межі між земельною ділянкою за
адресою: будинок АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1 та земельною ділянкою за
адресою: будинок АДРЕСА_1 а саме:
встановити огорожу по межі, що
проходить по городу з точки 5 до точки
6, згідно плану зовнішніх меж
земельної ділянки за адресою: будинок
АДРЕСА_1

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він в с.
Калиново мешкає постійно,
спілкується з ОСОБА_1 часто буває у
нього у гостях, за адресою: АДРЕСА_1 і
йому відомо, що у ОСОБА_1 по межі
проходила огорожа з природного каменю,
яку він бачив до того, як ОСОБА_3
розібрав цю огорожу. Йому відомо, що
сусід ОСОБА_1, ОСОБА_3 розібрав огорожу
з природного каменя, але навіщо, йому
не відомо. В кінці городу ОСОБА_1 є ця
огорожа з природного каменя у тому
вигляді, яка була до того, як ОСОБА_3
розібрав цю огорожу і на даний час
огорожі з природного каменю, на
певній земельній ділянці по городу
між ділянкою ОСОБА_1 і ОСОБА_3, не має.

В судовому засіданні ОСОБА_3 суду
пояснив, що він вважав, що він виконав
самостійно рішення суду, тому що він
зруйнував існуючу огорожу з
природного каменя і по натягнутій
нитки «повтикав» камені з тої
розібраної огорожі з природного
каменя в землю, тим самим вважав, що
він переніс огорожу по встановленій
межі, як зазначено в рішенні суду.

Тож, відповідно до вимог ст. 61 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він був
секретарем в комісії з розгляду
вирішення земельних спорів, де було
розглянута заява ОСОБА_1 і прийняте
відповідне рішення від 29.04.2009 року за №
4782 і було затверджено рішенням
Макіївської міської ради 30.09.2009 року та
передана земельна ділянка ОСОБА_1 у
власність. Також він знає, що ОСОБА_3
звернувся до суду про скасування
рішення щодо передачі земельної
ділянки ОСОБА_1 у власність, але у
задоволені вимог ОСОБА_3 було
відмовлено судом першої та апеляційної
інстанції. Відповідно до ст. 107
Земельного кодексу України є земельна
кадастрова документація, яка є у
заявника ОСОБА_1, тобто це документи:
технічний паспорт земельної ділянки,
де зазначені і встановлені межі
земельної ділянки.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він
працює інженером-геодезистом
комунального підприємства «Виробниче
земельно-кадастрове бюро». Він виходив
на місце за адресою: АДРЕСА_1 де
проживає ОСОБА_1 і згідно Інструкції
про встановлення меж земельної ділянки
виконував роботу щодо плану
зовнішніх меж земельної ділянки, яка в
свою чергу виконується згідно певних
документів, а саме на підставі
Державного акту приватної власності
на земельну ділянку, який мав ОСОБА_1
При виході на місце, дату на даний
час не памятає, приблизно на кінці літа
початку восени 2009 року, для
дослідження земельної ділянки
він бачив і може сказати, що
огорожа на земельній ділянці
ОСОБА_1 була виконана у вигляді
кам"янного тину, тобто природний
бутовий камінь висотою до півметра і
шириною приблизно 40 см.

З копії Державного акту на право
власності на земельну ділянку
вбачається, що державний акт на право
власності на земельну ділянку видано
ОСОБА_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 і а підставі рішення
Макіївської міської ради № 54/101 від
30.09.2009 року є власником земельної
ділянки 0,1000 га у межах згідно з
планом, який зазначений у Державному
акті.

З копії технічного паспорту земельної
ділянки від 20.05.2009 року земельна
ділянка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 знаходиться у приватній
власності ОСОБА_9 на підставі
правовстановлюючого документу
купівлі-продажу від 21.09.1989 року № 2452,
зареєстрований у КП «БТІ 19.11.1998 року за
№ 11873 та згідно плану зовнішніх меж
земельної ділянки визначені межи
земельної ділянки, яка належить
ОСОБА_1 на підставі Державного акту на
право власності на земельну ділянку на
підставі рішення Макіївської міської
ради № 54/101 від 30.09.2009 року.

Таким чином, проаналізувавши
встановлені в судовому засіданні
обставини та оцінивши доказі у їх
сукупності, суд вважає, що державним
виконавцем Совєтського відділу ДВС
Макіївського МУЮ Гараш Я.М. не вчинені
дії відповідно до вимог ст.ст. 25, 27
Закону України «Про виконавче
провадження» щодо забезпечення
реального виконання судового рішення,
в зв'язку з чим, суд приходить до
висновку, що право ОСОБА_1
встановленого рішенням Совєтського
районного суду м. Макіївки від 14.03.2012
року щодо зобов'язання ОСОБА_3
перенести огорожу з природного
каменю, встановлену на межі між
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1
яка належить ОСОБА_1 на праві
приватної власності, а саме встановити
огорожу по межі, що проходить по городу
з точки 5 до точки 6, згідно плану
зовнішніх меж земельної ділянки а
адресою: АДРЕСА_1 - порушено, оскільки
рішення Совєтського районного суду м.
Макіївки від 14.03.2012 року, яке набрало
законної сили і є чинним, не виконане
до наступного часу.

Проте, відповідно до вимог ст. 385 ЦПК
України скаргу може бути подано до
суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод. Пропущений з поважних причин
строк для подання скарги може бути
поновлено судом.

Як вбачається з первісно поданої
скарги, яка надійшла до суду 07.09.2012 року
заявник ОСОБА_1 просив поновити
строк для подання скарги, при цьому в
зазначеній скарзі ОСОБА_1 зазначивши,
що копію постанови від 31.07.2012 року про
закриття виконавчого провадження він
отримав 22 серпня 2012 року, при цьому
зазначив, що він до 22.08.2012 року не мав
можливості ознайомитися з текстом
зазначеної постави і не знав про
порушене його право.

Однак, суд не може прийняти до уваги
зазначені причини, як поважні,
оскільки зазначені обставини є
безпідставними, так як в самій
постанові про закриття виконавчого
провадження, яку ОСОБА_1 отримав,
викладений повний текст
постанови про закриття виконавчого
провадження. Інших причин, які б суд
мог визнати поваженими, заявником не
наводилось і не зазначалось.

Крім того, у поданій заяві 15 січня 2014
року про уточнення скарги на дії
державного виконавця Гаркавенков В.К.
просить суд визнати дії державного
виконавця Совєтського ВДВС Гараш Я.М.
стосовно складання Акту про
проведення виконавчих дій від 30.07.2012
року по виконанню виконавчого листа
2/546/5, виданого 14.05.2012 року Совєтським
районним судом м. Макіївки і винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 31.07.2012 року
неправомірним, також визнати акт
державного виконавця про проведення
виконавчих дій від 30.07.2012 року
незаконним та скасувати його, також
скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження від 31.07.2012
року, зобов'язати державного виконавця
Совєтського ВДВС Гараш Я.М. поновити
виконавче провадження і виконати
зазначене рішення суду, судові витрати
покласти на Совєтський відділ ДВС
Макіївського МУЮ і не ставить
питання про поновлення строку на
подання скарги, взагалі не
зазначає поважні причини пропуску
строку для подання скарги, при цьому
зазначає, що він, саме 22 серпня 2012 року,
отримав копію постанови про закриття
виконавчого провадження від 31.07.2012
року.

З копії повідомлення про вручення
поштового відправлення на ім'я ОСОБА_1
вбачається, що ОСОБА_1 отримав
поштове відправлення 21 серпня 2012 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 не
спростовував того факту, що він
дійсно отримав копію постанови від
31.07.2012 року державного виконавця
Совєтського ВДВС Макіївського МУЮ
Гараш Я.М. про закінчення виконавчого
провадження, саме 22 серпня 2012 року.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Таким чином, на підставі
вищенаведеного суд вважає, що право
ОСОБА_1 державним виконавцем
Совєтського відділу ДВС Макіївського
МУЮ Гараш Я.М. не вчинені дії
відповідно до вимог ст.ст. 25, 27
Закону України «Про виконавче
провадження» щодо забезпечення
реального виконання судового рішення
- порушено, але у задоволенні
скарги ОСОБА_1 про визнання дій
державного виконавця Совєтського
відділу ДВС Макіївського міського
управління юстиції неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії слід
відмовити, у зв'язку з пропущенням
строку для звернення із скаргою.

Керуючись ст. 383, 384,
386, 387 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про
визнання дій державного виконавця
Совєтського відділу ДВС Макіївського
міського управління юстиції
неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити, у
зв'язку з пропущенням строку для
звернення із скаргою.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Донецької області
через даний суд шляхом подачі в 5-денний
строк з дня проголошення ухвали.

Суддя
О. А. Слабкіна