Справа 206/3380/14-ц
Провадження 2/206/924/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

"17" липня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді:
Кушнірчук Р.О.,

при секретарі:
Шаповал Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
ОСОБА_3, Восьма дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу та визнання права власності
на 1/4 частину домоволодіння,

в с т а н о в и в:

26 травня 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, який
обґрунтував тим, що її батьки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 16 червня 1990 року по 17 червня 1992
року. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народилась вона ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2
року її батько, ОСОБА_4 помер. У зв'язку з
тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 припинили
сімейні відносини незабаром після її
народження, вона свого батька фактично
не знала, з ним не спілкувалась і про
його смерть випадково дізналась лише в
2012 році від сторонніх людей. Після
смерті батька ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на 1/2 частину домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка
належала йому на підставі свідоцтва
про право на спадщину за Законом,
посвідченого 14 квітня 2006 року
Державним нотаріусом Восьмої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори. Інша 1/2 частини
зазначеного домоволодіння належить
рідній сестрі померлого ОСОБА_3. Єдиним
спадкоємцем першої черги по закону на
відкриту спадщину після померлого
ОСОБА_4 являється вона. Дізнавшись про
смерть батька та одержавши необхідні
документи, вона звернулась до Восьмої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, однак в оформленні
спадщини їй було відмовлено з тих
підстав, що відсутні правовстановлюючі
документи щодо належності майна
спадкодавцеві. 8 грудня 2006 року їй стало
відомо, що приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 був
посвідчений заповіт, яким ОСОБА_4 на
випадок своєї смерті усе належне йому
майно, заповідав якомусь ОСОБА_2, який
являється для померлого абсолютно
сторонньою людиною. Оскільки на день
смерті її батька ОСОБА_4, їй виповнилось
лише 17 років, а тому як неповнолітня,
вона також має право на обов'язкову
частку у спадщині, яка має складати 1/4
частину спадкового майна. Крім того,
слід встановити факт належності ОСОБА_4
свідоцтва про право на спадщину за
законом на 1/2 частину домоволодіння
АДРЕСА_1, яке було видане 14 квітня 2006
року державним нотаріусом Восьмої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_4,
оскільки зазначені протиріччя в
прізвищі, викликані неправильним
перекладом з російської мови на
українську.

Вказані обставини стали причиною
звернення до суду з вказаним позовом, в
якому позивач просить суд встановити
факт належності ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, свідоцтва про право
на спадщину за законом на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, яке було видане
14 квітня 2006 року державним нотаріусом
Восьмої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_4 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року та визнати за нею право власності
на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом, як на
обов'язкову частку у спадщині після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька -
ОСОБА_4 (а.с.3-7).

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся, зокрема через
газету «Вісті Придніпров'я» від 10.07.2014
року № 52(1545), оскільки зареєстрованим
за місцем проживання згідно даних ВАДР
- не значиться (а.с.59).

У справі є достатньо доказів для її
вирішення, що у сукупності із вказаними
вище обставинами дає судові підстави
для застосування положень ч. 4 ст. 169,
ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Від державного нотаріуса Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори надійшла копія
спадкової справи та письмові пояснення
по суті справи, в яких вона просить суд
розглядати справу без її участі, не
заперечуючи проти позовних вимог
(а.с.32-61).

Третя особа - ОСОБА_3 не заперечувала
проти позовних вимог.

Представник третьої особи -
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області в судове засідання не з'явився.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог з наступних підстав,
встановлених в судовому засіданні.

Суд встановив, що батьки позивачки
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 16 червня 1990
року по 17 червня 1992 року, що
підтверджується свідоцтвами про шлюб
та розірвання шлюбу (а.с.9-10).

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народилась позивач - ОСОБА_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року батько позивача -
ОСОБА_4 помер (а.с.11).

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5
припинили сімейні відносини незабаром
після народження позивача, остання
фактично свого батька ОСОБА_4 не знала,
з ним не спілкувалась і про його смерть
дійсно випадково дізналась лише в 2012
році від сторонніх людей.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на 1/2 частину домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка
належала йому на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом,
посвідченого 14 квітня 2006 року
Державним нотаріусом Восьмої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори, а інша 1/2 частини
зазначеного домоволодіння належить
рідній сестрі померлого - третій особі
ОСОБА_3, про що свідчить лист КП «ДМБТІ»
від 10.04.2012 року (а.с.18).

Єдиним спадкоємцем першої черги по
закону на відкриту спадшину після
померлого ОСОБА_4 являється позивач, як
рідна дочка ОСОБА_1.

Вказане домоволодіння було
успадковане ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року їх батька -
ОСОБА_8.

За даними технічного паспорту станом
на 01.03.2006 року, вказане домоволодіння в
цілому складається із житлового
будинку А-1, до якого входять житлові
кімнати 1-4, 1-5, 1-6, 1-7. площею 49,7 кв.м., а
також коридору 1-1, кухні 1-2, санвузла 1-3,
загальною площею 71,4 кв.м., господарчі
будівлі та споруди: літня кухня «Б»,
гараж «Г», сараї «Д», «Е», «Ж», «И», «К»,
убиральня -«З», споруди №1-4; І (а.с.12-16).

Дізнавшись про смерть батька, позивач
звернулась до Восьмої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, однак в оформленні
спадщини їй було відмовлено, оскільки в
неї відсутні правовстановлюючі
документи щодо належності майна
спадкодавцеві, про що свідчить копія
постанови від 14.12.2013 року (а.с.23).

З матеріалів спадкової справи
вбачається, що 8 грудня 2006 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 був
посвідчений заповіт, яким ОСОБА_4 на
випадок своєї смерті усе належне йому
майно, де б воно не було та з чого б воно
не складалося, усі майнові права та
обов'язки, які належать йому на час
посвідчення заповіту, а також ті
майнові

права та обов'язки, які належатимуть
йому на день смерті, заповідав ОСОБА_2,
який являється для померлого абсолютно
сторонньою людиною (а.с.54).

Згідно ст. 1241 Цивільного кодексу
України малолітні, неповнолітні,
повнолітні непрацездатні діти
спадкодавця, непрацездатна вдова
(вдівець) та непрацездатні батьки
спадкують незалежно від змісту
заповіту, половину частки, яка належала
б кожному з них у разі спадкування за
Законом (обов'язкова частка).

У пункті 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 "Про судову практику у справах про
спадкування", звертається увага на те,
що при визначенні розміру обов'язкової
частки в спадщині враховуються всі
спадкоємці за законом першої черги,
увесь склад спадщини, зокрема, право на
вклади в банку (фінансовій установі),
щодо яких вкладником було зроблено
розпорядження на випадок своєї смерті,
вартість речей звичайної домашньої
обстановки та вжитку, вартість
заповідального відказу.

Той зі спадкоємців, який має право на
обов'язкову частку у спадщині та
проживав разом із спадкодавцем на день
його смерті, вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо у визначеному
законом порядку не відмовився від неї.
Якщо той зі спадкоємців, хто має право
на обов'язкову частку та не проживав зі
спадкодавцем на день його смерті, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.

Оскільки на день смерті батька
позивача ОСОБА_4, останній виповнилось
лише 17 років, а після досягнення свого
повноліття в наступному вона подала в
нотаріальну контору заяву про
прийняття спадщини, тому вона, в силу
ст. 1241 ЦК України має право на
обов'язкову частку у спадщині, яка
складає 1/4 частину спадкового майна
після смерті її батька.

Таким чином, позовні вимоги в частині
визнання за позивачкою права власності
на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом, як на
обов'язкову частку у спадщині після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька -
ОСОБА_4, підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню і позовні
вимоги щодо встановлення факту
належності ОСОБА_4 свідоцтва про право
на спадщину за законом на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, яке було видане
14 квітня 2006 року державним нотаріусом
Восьмої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_4.

Суд встановив, що протиріччя в
прізвищі, а саме замість «ОСОБА_4» в
свідоцтві про право на спадщину
вказано «ОСОБА_4» та по-батькові,
замість «ОСОБА_4» вказано «ОСОБА_4» -
викликані неправильним перекладом з
російської мови на українську.

Таким чином, той факт, що вказане
свідоцтво про право на спадщину дійсно
належить померлому ОСОБА_4,
підтверджується системним аналізом
наданих позивачем доказів, зокрема
копією свідоцтва про його смерть,
копією свідоцтва про народження
позивача та свідоцтвами про укладення
та розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході
розгляду справи, суд приходить до
висновку про про необхідність
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 81, 88,
208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 225 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, свідоцтва
про право на спадщину за законом на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке
було видане 14 квітня 2006 року державним
нотаріусом Восьмої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори на ім'я
ОСОБА_4 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності на ?
частину домоволодіння АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом, як на
обов'язкову частку у спадщині після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька -
ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1
сплачений нею судовий збіо в сумі 570
гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Рішення набирає законної
сили після закінчення строку подання
заяви про перегляд заочного рішення.

Головуючий суддя:
Кушнірчук Р.О.