Провадження № 2-о/522/114/14
Справа № 522/1921/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі - Герасименко Ю.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за заявою
ОСОБА_3, зацікавлені особи: Перша
Одеська державна нотаріальна контора,
Одеська міська рада, про встановлення
факту проживання однією сім'єю,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із
заявою, в якій просить встановити факт
проживання його із ОСОБА_4 однією сім'єю
в квартирі АДРЕСА_1 в період з квітня 1996
р. року і до листопада 2001 року.

В судовому засіданні 11.06.2014 р.
представник заявника повністю
підтримав вимоги свого довірителя,
викладені в заяві до суду та пояснив, що
ОСОБА_3 тривалий час проживав разом з
родиною свого сина, дружиною якого була
ОСОБА_4, відповідно вони мали взаємні
права та обов'язки, були пов'язані
спільним побутом.

Представник зацікавленої особи- Першої
Одеської державної нотаріальної
контори, у судове засідання не з'явився,
хоча був повідомлений належним чином у
встановленому порядку про час, дату та
місце розгляду справи. Проте до суду
надійшла заява, у якій просить про
слухання справи без присутності
представника Першої Одеської
державної нотаріальної контори у
зв'язку з великим навантаженням у
роботі та неможливістю надання
будь-яких пояснень стосовно
встановлення факту проживання однією
сім'єю заявника та громадянки ОСОБА_4

Представник зацікавленої
особи-Одеської міської ради, не
з'явився, хоча був повідомлений
належним чином у встановленому порядку
про час, дату та місце судового
засідання, про поважні причини неявки
до суду не сповістив, тим самим
позбавив суд можливості вислухати його
думку по суті справи. Заяву, відповідно
до якої просить суд розглядати справу
за його відсутності, до суду не надавав.

Заслухавши пояснення
представника заявника, свідків,
вивчивши матеріали справи, додані до
неї документи суд вважає, що заява є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що дійсно
заявник - ОСОБА_3, починаючи з 1996 року по
2001 рік включно, проживав з ОСОБА_4 за
адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5
дружини, ОСОБА_6, заявник погодився на
пропозицію свого сина, ОСОБА_7, та
переїхав жити до нього, у квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки КП «ЖКС
Порто-Франківський» від 30.05.2013р. за ф№1
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 є інвалідом 2-ої
групи безстроково (а.с.14),
зареєстрований за адресою :АДРЕСА_1 з
03.03.1999р., а ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3
виписані з 02.11.2001р.(а.с.6).

З пояснень представника заявника
вбачається, що з квітня 1996р. по листопад
2001р. маючи взаємні права та обов'язки,
будучи пов'язані спільним побутом,
заявник проживав разом в одній
квартирі із сином, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
дружиною сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
двома онуками, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7. проте влітку 2001р.
його син разом зі своєю сім'єю поїхали
до Росії в м.Самару та в липні 2001р.
передали йому довіреність для
приватизації їх квартири АДРЕСА_1. Одна
в серпні 2001р. син із сім'єю повернулись
в Одесу, здійснили приватизацію
квартири, і старша онука отримала до
того ж паспорт 16 років. 02.11.2001р. вони
залишили мені всі документи на
квартиру, виписались з неї, та поїхали,
не сказав куди на як надовго.

З матеріалів справи вбачається, що
13.08.2001р. видано свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3 (а.с.12) в
результаті приватизації.

Згідно рішення Приморського районного
суду м.Одеси від 17.08.2011р.(справа №2о-149/11)
було задоволено заяву ОСОБА_3 та
визнано безвісно відсутніми ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_7 з 01.01.1997р.(а.с.26-27).

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 29.11.2012 р. (справа №2о/1522/55/12
задоволено заяву ОСОБА_3 та оголошено
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_3-померлими.(а.с.28-30). З тексту
цього рішення суду вбачається, що
заявник звертався 20.08.2008р. з заявою до
Портофранківського ВМ Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
про встановлення їх місцезнаходження.

23 квітня 2013 року на підставі рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 10 грудня 2012 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану у
місті Одесі реєстраційної служби
Одеською міського управління юстиції
були видані свідоцтва про смерть
(а.с49-52)на всіх чотирьох вищевказаних
членів сім'ї заявника.(ОСОБА_4-
свідоцтво серія НОМЕР_1, ОСОБА_7-
свідоцтво серія НОМЕР_2,
ОСОБА_8-свідоцтво серія НОМЕР_3, ОСОБА_3-
свідоцтво серія НОМЕР_4).

Згодом заявник отримав З свідоцтва про
право на спадщину за законом щодо 3/4
часток зазначеної квартири. Стосовно
частки дружини його сина, ОСОБА_4,
заявник отримав повідомлення
державного нотаріуса з роз'ясненнями
щодо умов, за яких він може бути її
спадкоємцем та про необхідність
звернення до суду. У зв'язку з цим, у
заявника постала необхідність
встановити факт проживання однією
родиною із ОСОБА_4

Згідно листа державного нотаріуса
Першої Одеської державної
нотаріальної контори Оліянчук С.С.
(а.с.13) від 08.08.2013р. №1730/02-14 ОСОБА_3
роз'яснено про відсутність між ним та
померлою ОСОБА_4 ступеню споріднення та
про його право на звернення до суду с
заявою про встановлення факту сімейних
відносин.

Факт проживання заявника із
ОСОБА_4 однією сім'єю з ОСОБА_7, ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_3 з 1996р. , які залишили
проживати заявника у їх квартирі ,
надавши тим самим право на
розпорядження їх майном, та про
зникнення сім'ї сина підтверджується
також поясненнями свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_12, прослуханою в судовому
засіданні копією технічного запису в
судового засідання по цивільній справі
№522/24990/13-ц з поясненнями свідка ОСОБА_13
(а.с.43), письмовим матеріалами справи.

Таким чином вищенаведені
обставини в судовому засіданні,
підтверджують саме факт проживання
ОСОБА_3 та ОСОБА_4-дружиною його сина,
однією сім'єю з квітня 1996 р. року і по
листопад 2001 рік включно, так як саме з
02.11.2001р. ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3
виписались з квартири в добровільному
порядку..

На підставі ст.57 ЦПК України, докази
встановлюються на підставі пояснень
сторін, показань свідків, письмових
доказів.

Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає
справи про встановлення факту родинних
відносин між фізичними особами.

Згідно ст. 3 ч. 2 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК
суд вправі розглядати справи про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за
таких умов: має місце спільне
проживання чоловіка та жінки однією
сім'єю, термін спільного проживання (не
менше п'яти років); мета встановлення
факту (розподіл спільно набутого майна,
спадкування за законом), крім того,
важливою складовою є відсутність спору
про право.

При цьому звертає увагу, що
оскільки СК набрав чинності з 1 січня 2004
р. і зворотної сили не має, то положення
ст. 74 цього Кодексу застосовуються
виключно до правовідносин, які виникли
після дати набрання ним законної сили.

Як вбачається з повідомлення
державного нотаріуса від 08.08.13р. ОСОБА_3
було рекомендовано для видачі йому
свідоцтва про право на спадщину за
законом на ? частку квартири АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_4 звернутися до суду
с заявою про встановлення факту
сімейних відносин.

Згідно ст. 1264 ЦК України У четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у п. 21 постанови від 30
травня 2008 року N 7 "Про судову практику у
справах про спадкування", при вирішенні
спору про право на спадщину осіб, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (четверта черга
спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК України про те, що
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно обчислювати
з урахуванням часу спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом. До спадкоємців четвертої
черги належать не лише жінка (чоловік),
які проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

Дещо інакше законодавець
визначився із застосуванням ст. 1264 ЦК, у
Перехідних положеннях якого зазначено,
що правила кн. 6 цього Кодексу
застосовуються також до спадщини, яка
відкрилась, але ніким не була прийнята
до набрання чинності ЦК.

На підставі викладеного суд вважає, що
заява підлягає частковому
задоволенню, так як встановлення факту
проживання однією сім'єю не потребує
його встановлення за конкретним
місцезнаходжненням.

Керуючись ст.ст.10, 60, п. 5 ч. 2 ст. 234,
п. 5 ч. 1ст. 256 ЦПК України, ст. 3 ч. 2 СК
України, ст. ст. 10,15, 1264 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_3, за участю
зацікавлених осіб: Перша Одеська
державна нотаріальна контора, Одеська
міська рада, про встановлення факту
проживання однією сім'єю з ОСОБА_4
-задовольнити ч частково.

Встановити факт проживання
ОСОБА_3 із ОСОБА_4 однією сім'єю в період
з квітня 1996 р. року і по листопад 2001 року
включно.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення, в порядку ст.294 ЦПК України.

Суддя
Л.В.
Домусчі

11.06.2014