Кодимський районний суду Одеської
________________________________________________________________________
Справа № 503/1277/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2014 року
м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого - судді
Гури А.І.

при секретарі
Поліковській О.І.

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в місті
Кодимі, Одеської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Лабушненської сільської ради,
Кодимського району, Одеської області,
про поновлення строку позовної
давності, визнання права власності на
спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
позовом про поновлення строку позовної
давності, визнання права власності на
спадкове майно, що залишилося після
смерті батька - ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті
батька - ОСОБА_2, відкрилась спадщина -
земельна ділянка площею 1,93 га, наданої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і
розташована на адміністративні
території Лабушненської сільської
ради Кодимського району Одеської
області за межами села. Право власності
на земельну ділянку ОСОБА_2 було
посвідчене державним актом на право
власності на землю серії ІІІ-ОД №000222,
виданого Кодимської районною
державною адміністрацією. Вона є
єдиною спадкоємцею за законом. У
встановлений законом строк вона не
змогла звернутися до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини. Рішенням суду їй був наданий
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини. Звернувшись до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини, отримала відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину з
огляду на те, що був відсутній оригінал
державного акту на право власності на
землю, що належали спадкодавцю.
Залишилися лише його ксерокопія. Про
втрату державного акту на право
власності на землю вона публікувала
оголошення в газеті «Вісті Кодимщини».
Все вище назване і змусило її
звернутися до суду за захистом свого
права. Просить визнати за нею в порядку
спадкування за законом право власності
на земельну ділянку площею 1,93 га,
надану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і
розташовану на адміністративній
території Лабушненської сільської
ради Кодимського району Одеської
області за межами села на підставі
державного акту серії ІІІ-ОД №000222 на
ім»я ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
який був утрачений.

В судове засідання позивач не
з»явилася, надавши заяву про розгляд
справи без її участі.

Представник відповідача
(Лабушненської сільської ради,
Одеської області) в судове засідання не
з»явився, надавши заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі) фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача, заяву
відповідача, матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню у повному обсязі
з наступних підстав.

Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона
зобов»язані довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Судом установлено, що ОСОБА_2 був
власником земельної ділянки площею 1,93
га, наданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і
розташованої на адміністративній
території Лабушненської сільської
ради за межами села (Інформація Відділу
Держземагенства в Кодимському районі
Одеської області №12-12-05/2011 від 26 червня
2014 року).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1, видане 15
травня 2014 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстарційної служби Кодимського
районного управління юстиції в
Одеській області).

Як убачається з дослідженого судом
свідоцтва про народження ОСОБА_3 (серія
НОМЕР_2), її батьком був ОСОБА_2. Після
реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, ОСОБА_1
присвоєне прізвище «ОСОБА_1» (свідоцтво
про одруження серії НОМЕР_3, видане
Лабушненською сільською радою 07 жовтня
1995 року).

Згідно статті 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина перша статті 1269 ЦК України
передбачає, що спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно зі
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Своїм правом спадкоємця за законом
ОСОБА_1 скористалася, подавши заяву до
нотаріуса про прийняття спадщини.
Однак, отримала відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину з
огляду на те, що відсутній оригінал
державного акту на право власності на
землю на ім»я ОСОБА_2 (лист державного
нотарісуа №466/02-14 від 24 червня 2014 року).
Згідно інформації Держземагенства у
Кодимському районі Одеської області
№12-12-05/2054 від 25 червня 2014 року, видача
нових державних актів на право
власності на землю або виготовлення
дублікату цього документу діючим
законодавством не передбачена.

Вітадк, звернення до суду за
захистом свого права (ст. 16 ЦК України)
позивачем є обґрунтованим, оскільки
воно продиктоване тою обставиною, що
при зверненні до нотаріуса із заявою
про прийняття спадщини після смерті
спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні
документи на спадкове майно. Докази,
надані позивачем є належними і
допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України).

Суд констатує, що позивач прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_2, набувши
тим самим право власності на спадкове
майно: земельну ділянку площею 1,93 га,
надану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і
розташовану на адміністративній
території Лабушненської сільської
ради Кодимського району Одеської
області за межами села на підставі
державного акту серії ІІІ-ОД №000222 на
ім»я ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
який був утрачений.

Стосовно вимоги позивача про
поновлення строку позовної давності,
то суд прийшов до такого.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною п»ятою статті 267 ЦК України
передбачено, що якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Як убачається з досліджених судом
матеріалів справи позивач
неодноразово зверталася до різних
установ з метою відновлення втрачених
документів, що потягло за собою
несвоєчасне звернення до суду за
захистом порушеного права.

Зазначені причини несвоєчасного
звернення позивача до суду за захистом
порушеного права, суд вважає поважними,
а тому поновлює строк позовної
давності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
1261, 1269 ЦК України, ст.ст.10,60, 174, 213,215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Лабушненської
сільської ради, Кодимського району,
Одеської області, про поновлення
строку позовної давності, визнання
права власності на спадкове майно про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити в повному обсязі.

Поновити ОСОБА_1 строк позовної
давності.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на земельну ділянку площею 1,93 га,
надану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і
розташовану на адміністративній
території Лабушненської сільської
ради Кодимського району Одеської
області за межами села на підставі
державного акту серії ІІІ-ОД №000222 на
ім»я ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
який був утрачений.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Одеської області через Кодимський
районний суд протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя
А.І.ГУРА