Справа №482/1491/13-ц 25.06.2014 25.06.2014 25.06.2014
Провадження №22-ц/784/1786/14
Головуючий у суді першої інстанції -
Суддя
доповідач апеляційного суду -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Мурлигіної О.Я.,

суддів: Довжук Т.С., Шаманської
Н.О.

при секретарі судового засідання
: Шпонарській О.Ю.,

за участю: прокурора - Добрікової
І.В., представника позивача - ОСОБА_2,
представника Новоодеського РВ УМВС
України в Миколаївській області -
Іпатенко О.В., представника державної
казначейської служби України - Волкова
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами

прокурора Миколаївської області,

Державної казначейської служби
України,

Новоодеського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Миколаївській області (
далі - Новоодеський РВ УМВС)

на рішення Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 29 квітня 2014 р., ухваленого за
позовом

ОСОБА_2

до

Державної казначейської служби
України,

Новоодеського РВ УМВС

про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 р. ОСОБА_2 звернувся з
позовом до Державної казначейської
служби України, Новоодеського РВ УМВМ
про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначав, що 22 квітня 2011 р. його
було затримано працівниками
Новоодеського РВ УМВС , як особу, яка
підозрюється у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України . 28
квітня 2011 р. його було притягнуто в
якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 2
ст. 309 КК України, та в цей же день обрано
запобіжний захід у вигляді взяття під
варту.

Вироком Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 19 лютого 2013 р., який набрав
законної сили 14 травня 2013 р., позивача
виправдано у зв'язку з недоведеністю
обвинувачення у вчиненні зазначених
злочинів.

Посилаючись на те, що в результаті
незаконних дій слідчих Новоодеського
РВ УМВС, йому завдано моральну шкоду,
позивач просив стягнути з
відповідачів 200 000 грн. компенсації
моральної шкоди.

Рішенням Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 29 квітня
2014 р. позов задоволено частково.
Постановлено стягнути з державного
бюджету України через Державну
казначейську службу України на користь
ОСОБА_2 на відшкодування моральної
шкоди 100 000 грн. шляхом списання з
рахунку, призначеного для
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду.

В апеляційних скаргах прокурор,
Державна казначейська служба та
Новоодеський РВ УМВС, посилаючись на
недоведеність позивачем спричинення
йому моральної шкоди в такому розмірі,
а також, не врахування судом вимог ст. 13
Закону «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно - розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду»,
щодо визначення розміру моральної
шкоди, просили: прокурор Миколаївської
області - рішення змінити, зменшивши
розмір відшкодування моральної шкоди
до 30 125 грн. 20 коп., а Державна
казначейська служба України та
Новоодеський РВ УМВС - просили рішення
скасувати та відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у розгляді
справи, дослідивши докази по справі в
межах доводів апеляційних скарг та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають на підставі
наступного.

Так, судом встановлено, що 22 квітня 2011 р.
ОСОБА_2 було затримано як особу, що
підозрюється у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 28
квітня 2011 р. його притягнуто в якості
обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК
України, та в цей же день обрано
запобіжний захід у вигляді взяття під
варту.

12 жовтня 2012 р. Вознесенським
міськрайонним судом Миколаївської
області ОСОБА_2 було змінено
запобіжний захід з тримання під вартою
на підписку про невиїзд. Отже позивач
перебував під вартою 17 місяців 20 днів.

Вироком Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 19 лютого 2013 р., який набрав
законної сили 14 травня 2013 р., позивача
виправдано у зв'язку з недоведеністю
обвинувачення у вчиненні зазначених
злочинів.

Таким чином, позивач незаконно
перебував під слідством і судом з 22
квітня 2011 р. по 14 травня 2013 р. ( 2 роки 22
дні).

Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода,
завдана фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування запобіжного заходу,
незаконного затримання, незаконного
накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту чи
виправних робіт, відшкодовується
державою у повному обсязі незалежно
від вини посадових і службових осіб
органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду. Право на відшкодування шкоди,
завданої фізичній особі незаконними
діями органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду, виникає у випадках,
передбачених законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» (далі - Закон) шкода,
завдана громадянинові внаслідок
незаконного притягнення як
обвинуваченого, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі
незалежно від вини посадових осіб
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду.

В результаті незаконного притягнення
до кримінальної відповідальності,
позивачу завдано моральної шкоди, яка
відобразилась в перенесених
стражданнях з приводу позбавлення
волі протягом майже ніж 1, 5 року. У
зв'язку з цим були втрачені стосунки з
друзями та рідними, погіршився стан
його здоров'я, що призвело до
вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках і на даний час
потребує певних зусиль, необхідних для
відновлення попереднього стану.

Враховуючи характер та ступінь
завданих позивачу страждань, суд
обґрунтовано встановив наявність
підстав для стягнення на користь
позивача моральної шкоди та вірно
вважав, що достатньою компенсацією
завданої позивачу моральної шкоди буде
100 000 грн.

За такого, доводи апелянтів стосовно
недоведеності вимог позивача про
завдання йому моральної шкоди, колегія
суддів вважає безпідставними.

Не можуть бути підставою для зменшення
розміру моральної шкоди посилання
прокурора на ст. 13 Закону, оскільки
зазначена норма передбачає, що розмір
відшкодування моральної шкоди за час
перебування під слідством та судом не
може бути меншим одного мінімального
розміру заробітної плати за кожен
місяць, що не позбавляє можливості суд
визначити розмір відшкодування
моральної шкоди більше мінімального
розміру заробітної плати з
урахуванням конкретних обставин
справи.

За такого, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування судового
рішення, ухваленого з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статями 303, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги прокурора
Миколаївської області, Державної
казначейської служби України,
Новоодеського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Миколаївській області
відхилити, а рішення Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 29 квітня 2014 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: