Справа № 473/2331/14-ц
"11" липня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Старжинської О.Є. , при секретарі
судового засідання - Ніколаєнко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вознесенську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дитини
28.05.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до відповідачки
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
разом з ним їх спільної дитини - ОСОБА_3,
В обґрунтування свої вимог позивач
зазначав, що з відповідачкою він
перебував в зареєстрованому шлюбі з 1991
по 2003 рік і з 2006 по 05.11.2008 рік, від
шлюбних відносин мають малолітню
дитину, батьком якої він є і яка
проживає з ним з вересня 2013 року.
Посилаючись на те, що відповідачка
ОСОБА_2 проживаючи фактично з 2008 року у
м. Києві не змогла створити належних
умов для дитини у зв'язку з чим дочка
обрала своє місце проживання в його
новій сім'ї, де почуває себе комфортно,
налагодила стосунки з членами його
сім'ї, відвідує середню школу у м.
Миколаєві, всі витрати по навчанню та
побутові потреби дитини він самостійно
забезпечує, також переймається станом
здоров'я дитини, не заперечує проти
спілкування дитини з матір'ю і в нього є
належні житлово-побутові умови для
проживання, підтримка своїх батьків,
позивач просив позов задовольнити.
В судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали,
згодний на винесення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання
повторно не з'явилася, судом належним
чином повідомлялась за реєстраційним
місцем проживання про час та місце
розгляду справи, судові повістки
повернулися з відміткою «не проживає».
Згідно статті 74 ч.5 ЦПК України у разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі за адресою реєстрації місця
проживання, вважається, що судовий
виклик вручений їм належним чином.
Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи в порядку
статей 224-226 ЦПК України, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.
Виходячи із рівності прав матері та
батька, які проживають окремо і не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, суд
при вирішенні спору щодо місця
проживання дитини бере до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту
прихильність до кожного із них, вік
дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення (
ч.1 ст.161 СК України).
В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 1991 по 2003 рік і з 2006 по 05.11.2008 рік,
від шлюбних відносин мають малолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком
якої є позивач і яка проживає з ним з
вересня 2013 року, оскільки за власної
волі прийняла таке рішення. До розгляду
справи в суді мати дитини -
відповідачка по справі - не намагалася
вирішити питання проживання дитини
по-іншому: не зверталася в органи опіки
і піклування з означеного питання.
Відповідачка за зареєстрованим місцем
проживання: АДРЕСА_2 не проживає, згідно
акту обстеження житлово-побутових умов
від 20.05.2014 року квартира є нежитловою, в
ній відсутні меблі для проживання, у
вказаній квартирі, крім відповідачки, є
зареєстрованою спільна дитина сторін.
Поясненнями позивача та із пояснень
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була заслухана судом,
слідує, що відповідачка з 2008 року
перебуває у м. Києві: спочатку
проживала в квартирі належній її
матері (АДРЕСА_3), потім на багато
численних орендованих квартирах,
народила ще дитину, має тимчасові
Свій вибір відповідачка зробила
самостійно, обравши пріоритетним
власні бажання, де питання піклування
за донькою Дар'єю не були на першому
плані, дівчинка відчула це і знайшла це
піклування у сім'ї батька.
Доказів чинення перешкод зі сторони
позивача в спілкуванні з дитиною та
намаганні матеріально утримувати
дитину відповідачка суду не надала, не
встановлено жодних її звернень з цього
приводу до компетентних органів щодо
розв'язання цієї суперечки. Виходячи з
такої поведінки відповідача слідує, що
в силу тяжких життєвих обставин, що
склалися у неї, вона не в змозі належно
виховувати доньку, забезпечувати
потреби, пов'язані зі зростанням
З іншого боку позивач, маючи підтримку
членів своєї сім'ї, готовий надати і
надає дитині догляду та уваги, якої
вона потребує, можна говорити про його
відповідальне ставлення до цього
питання, адже він присвятив себе дитині
з серпня 2013 року, влаштував дитину до
шкільного закладу, проводить весь
вільний час з дитиною, позитивно
характеризується за місцем проживання,
має у власності нерухоме майно, в
наданій у користування квартирі
АДРЕСА_1 влаштував належні умови для
проживання дитини, де вона отримує
потрібну увагу та догляд.
Орган опіки і піклування виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
інтереси якого підтримував і приймав
участь у розгляді справи - орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Вознесенської міської ради - вважає, що
у вирішенні спору щодо місця
проживання дитини з позивачем,
необхідно задовольнити позов і
визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
разом з батьком - ОСОБА_1, про що надав
відповідний висновок.
Судом вислуховувалась думка дитини
щодо вирішення судового спору, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 висловила бажання
проживати з батьком.
Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215, 224-226 ЦПК
України, суд
Визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
разом з батьком - ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через міськрайонний суд протягом
десяти днів з часу його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
О.Є.Старжинська