УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 до Управління Держземагенства в
Охтирському районі Сумської області,
Охтирського районного відділу
Сумської регіональної філії Центру
ДЗК, Охтирської міської ради, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, треті особи: Реєстраційна
служба Охтирського міськрайонного
управління юстиції, ОСОБА_8, про
визнання недійсними державних актів,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
04 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду із позовом до
Управління Держземагенства в
Охтирському районі Сумської області,
Охтирського районного відділу
Сумської регіональної філії Центру
ДЗК, Охтирської міської ради, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, в якому просили:-

визнати недійсним, виданий на ім'я
ОСОБА_4 06 вересня 2007 року
державний акт серії ЯЕ № 194219 на право
власності на земельну ділянку площею
0,008 га, яка розташована по АДРЕСА_1, та
скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, виданий на ім'я
ОСОБА_5 06 вересня 2007 року
державний акт серії ЯЕ № 194218 на право
власності на земельну ділянку площею
0,008 га за цією ж адресою та скасувати
його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, виданий ні ім'я
ОСОБА_7 03 жовтня 2006 року
державний акт серії ЯБ № 338277 на право
власності на земельну ділянку площею
0,036 га за цією ж адресою та скасувати
його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, виданий на ім'я
ОСОБА_6 04 березня 2009 року державний акт
серії ЯЗ № 378853 на право власності на
земельну ділянку площею 0,1 га за цією ж
адресою та скасувати його державну
реєстрацію.

На обґрунтування позовних вимог
посилалися на те, що є спадкоємцями 8/50
частини домоволодіння за адресою
спірної земельної ділянки, іншими
співвласниками будинку є ОСОБА_7 (18/50
частки жилого будинку) та ОСОБА_8 (24/50
частки жилого будинку).

Вказали, що всі співвласникам
спадкового домоволодіння, крім ОСОБА_8,
оформили державні акти на належні їм
частки земельної ділянки, які були
видані без врахування рішення
Охтирської міської ради народних
депутатів № 528 від 22 липня 1982 року,
відповідно до якого існує відстань для
проходу та обслуговування між суміжною
земельною ділянкою та сараю-л. кухні
«В», в той час як фактично межа
відповідно до державних актів пролягає
по лінії місця розташування сараю, що
порушує їх право на користування
належними їм на праві власності
земельними ділянками.

Посилаючись на вищевикладене, просили
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 06
грудня 2013 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5
задоволено частково.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд площею 0,008 га, розташовану по
АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_4 06 вересня 2007
року за серією ЯЕ № 194219.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд площею 0,008 га, розташовану по
АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_5 06 вересня 2007
року за серією ЯЕ № 194218.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд площею 0,036 га, розташовану по
АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_7 03 жовтня
2006 року за серією ЯБ № 338277.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд площею 0,1 га, розташовану по
АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_6 04 березня
2009 року за серією ЯЗ № 378853.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 04 лютого 2014 року апеляційні
скарги ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилено, рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 06 грудня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
мотивуючи свої доводи порушенням судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, просять скасувати ухвалу
апеляційного суду в частині відхилення
їх апеляційної скарги, в іншій частині
залишити без змін та направити справу
на новий розгляд до апеляційного суду.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на
касаційну скаргу, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди попередніх інстанцій, визнавши
недійсними оспорюванні державні акти,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку, правильно застосували
норми матеріального права, які
регулюють ці правовідносини, врахували
правову позицію, викладену у постанові
Верховного Суду України від 19 червня 2013
року у справі № 6-57цс13, та дійшли
обґрунтованого висновку, про порушення
порядку складання оспорюваних
державних актів на час успадкування
спірної земельної ділянки, оскільки
фактичні межі земельних ділянок
(лінійні розміри, їх конфігурація)
сторін у справі - спадкоємців не
відповідають тим, що зазначені у
виданих на їх ім'я державних актах на
право власності на земельні ділянки.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині скасування державної
реєстрації вказаних державних актів на
право власності на землю, суди дійшли
обґрунтованого висновку, що заявлені
вимоги не ґрунтуються на вимогах
закону.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом апеляційної
інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 04 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук Т.О. Писана