УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4. ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - служба у
справах дітей Хмельницької міської
ради, про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 12 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що 3 жовтня 2007 року
між ним і ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого ОСОБА_4 було надано кредит
у сумі 262,5 тис. грн., строком до 3 жовтня
2035 року, із платою за користування 15 %
річних. З метою забезпечення виконання
зобов'язань, 3 жовтня 2007 року між ним і
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки,
згідно якого ОСОБА_4 надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме трьохкімнатну
квартиру площею 68, 80 кв. м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
належить ОСОБА_4 на праві
приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу. Банк
направив ОСОБА_4 вимогу про добровільне
звільнення протягом тридцятиденного
строку житлового приміщення, що
перебуває в іпотеці. Однак відповідач
не реагував, кредитну заборгованість
не погасив, що і стало причиною
звернення до суду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено. В рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором від 26 грудня 2011 року у
розмірі 517 734 грн 98 коп.: звернено
стягнення на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 68,8 кв. м., житловою
площею 42,10 кв. м., шляхом продажу даної
квартири ПАТ КБ «Приватбанк» з
укладенням від імені ОСОБА_4 договору
купівлі-продажу даної квартири з іншою
особою покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, реєстрацію договору
купівлі-продажу в даному реєстрі, з
проведенням дій щодо коригування
технічної документації відповідно до
поточного стану нерухомості, її
перепланування та перебудови,
проведенням дій щодо оформлення та
отримання правовстановлюючих
документів у відповідний установах,
підприємствах та організаціях, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх необхідних для
продажу предмету іпотеки. Виселено
ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7 з квартири
АДРЕСА_1, із зняттям їх з реєстраційного
обліку у територіальному органі
державної міграційної служби України,
до повноважень якого входять дані
питання.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 12 березня

2014 року рішення місцевого суду в
частині задоволення позову

ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення
скасовано та ухвалено в цій частині
нове, яким у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.
Доповнено абзац резолютивної частини
словами: «визначити початкову ціну
продажу предмета іпотеки на рівні
заставної вартості, визначеної п. 1.3.1
іпотечного договору, у розмірі

350 тис. грн.». У решті рішення місцевого
суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
зазначене рішення апеляційної
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судових рішень в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановлених законом. Після
прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку жилий будинок чи жиле
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги, якщо сторонами не
погоджено більший строк. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення провадиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

У п. 43 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

З аналізу наведених норм матеріального
права вбачається, що на момент
звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду
із позовом про виселення, його права
повинні бути порушені відповідачем
шляхом невиконання вимоги про
звільнення житлового приміщення.
Наявність письмової про звільнення
житлового приміщення є обов'язковою
умовою при задоволенні позову про
виселення з іпотечного житла.

Апеляційний суд, відмовляючи у
виселенні відповідачів, на підставі
доказів, наданих сторонами й належним
чином оцінених судом (ст. 212 ЦПК
України), обґрунтовано виходив із того,
що лист позивача від 11 травня
2013 року (а.с. 14) не є повідомленням про
виселення у розумінні ч. 1 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку», оскільки у цьому
листі йдеться про те, що у разі
неповернення кредиту протягом 30 днів,
банк розпочне процедуру звернення
стягнення на предмет іпотеки, тобто на
момент направлення цього листа банк не
звернув стягнення на предмет іпотеки,
а, відтак, даний лист не може вважатись
повідомленням про виселення з
іпотечного житла.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного судового рішення
апеляційної інстанції, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 12 березня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко