Справа №488/5641/13-ц 26.06.2014 26.06.2014 26.06.2014
Провадження № 22ц/784/1921/14
Суддя першої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного
суду Царюк Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Царюк Л.М.,
Колосовського С.Ю.,

при секретарі Свіщуку О.В.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 16 січня 2014 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини , -

В С Т А Н О В И Л А:

5 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала
тим, що з 29 травня 2010 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з нею та
знаходиться на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, участі у
вихованні дитини не приймає.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2
просила стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини в розмірі
500 грн., щомісячно, починаючи з дня
подання позову до суду та до досягнення
дитиною повноліття.

Рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 16 січня 2014 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 на утримання доньки -
ОСОБА_4, аліменти в розмірі 500 грн.,
щомісячно, починаючи з 5 листопада 2013
року до повноліття дитини. Також
розподілено судові витрати.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
просив скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким вимоги
позову задовольнити частково,
стягнувши аліменти на утримання доньки
в розмірі ? частки доходу, посилаючись
на те, що судом в достатній мірі не
враховано, що він має тяжку хворобу, яка
потребує значних витрат на лікування
та добровільно сплачує аліменти.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивачки, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у місцевому суді,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом сторони перебувають
у зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2010
року (а.с.6). Від шлюбу мають доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Малолітня
дитина проживає з матір'ю і знаходиться
на її утриманні (а.с.5). Батько коштів на
утримання дитини регулярно не надає.

Згідно наданих квитанцій відповідач
сплатив аліменти 21 жовтня 2013 року у
розмірі 350 грн., 15 листопада 2013 року у
розмірі 298,51 грн. та 30 грудня 2013 року в
розмірі 200 грн.(а.с. 18).

Відповідач перебуває на диспансерному
обліку з приводу хвороби на
туберкульоз. За результатами лікування
з лютого по серпень 2013 року
рекомендовано рентген контроль та
санаторне оздоровлення (а.с. 33). Ніде не
працює.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

За домовленістю між батьками
дитини той із них, хто проживає окремо
від дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України).

За рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України).

Положення ст. 182 СК України
зобов'язує суд при визначені розміру
аліментів враховувати стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатність чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, щодо обов'язку та можливості
відповідача сплачувати кошти
(аліменти) на утримання малолітньої
дитини.

Проте, визначаючи розмір аліментів,
районний суд в достатній мірі не
врахував ті обставини, що відповідач
має тяжке захворювання, яке потребує
тривалого лікування та витрат як на
лікування, так і на рекомендації після
такого лікування, а також те, що за
своїм характером це захворювання має
певні обмеження щодо працевлаштування.

За такого, колегія суддів вважає, що
з урахуванням стану здоров'я платника
аліментів та його матеріального
становища, для задоволення розумних
потреб дитини доцільним та
відповідним буде визначити аліменти
на утримання дитини в розмірі 400 грн.

Доводи ОСОБА_3 про необхідність
стягнення аліментів у відповідній
частці від доходу, не можуть бути взяті
до уваги, оскільки останній має
нерегулярний, мінливий дохід, що
відповідно до приписів ст. 184 СК
України є підставою для визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі.

Між тим, місцевий суд при стягненні
з відповідача аліментів з листопаду 2013
року, не врахував, що ОСОБА_3 15
листопада і 30 грудня 2013 року
добровільно перерахував на ім'я
позивачки аліменти на утримання
дитини, які остання отримала, у сумах
відповідно 298.51 грн. та 200 грн., а тому
безпідставно не зарахував ці суми в
рахунок сплати аліментів.

З огляду на таке, доводи
апеляційної скарги в цій частині
заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, рішення
місцевого суду на підставі п. 1 ч. 1 ст.
309 ЦПК України підлягає зміні в частині
розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 16 січня 2014 року
змінити в частині розміру аліментів, що
підлягають стягненню, зменшивши їх
розмір з 500 грн. до 400 грн.

Зарахувати в рахунок сплати
аліментів суму грошових коштів,
сплачених ОСОБА_3 добровільно, за
листопад 2013 року у розмірі 298 грн.
51 коп. та за грудень 2013 року - 200 грн.

В іншій частині зазначене
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду кримінальних та цивільних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді