Справа № 393/491/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року

смт.Новгородка

Новгородківський районний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді
Рачкелюка Ю.В.,

при секретарі Шуліці
Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Новгородка
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідно до укладеного договору №
KGN0RM01010022 від 19.05.2011 року ОСОБА_2 (далі по
тексту Відповідач) 19.05.2011 року отримала
кредит у розмірі 1169,52 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 0,12 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і Банком
Договір, про що свідчить підпис
Відповідача у заяві. Відповідно до умов
договору погашення заборгованості
здійснюється у наступному порядку:
щомісяця в період сплати, Позичальник
покинення надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за Кредитом, яка
складається із заборгованості за
Кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно Умов.
Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим станом на 19.05.2014 року має
заборгованість 14571, 35 грн. яка
складається: - 693,42 грн. заборгованість
за кредитом; - 0,37 - заборгованість по
процентам за користування кредитом; -
467,84 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; - 12239, 66 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов
та правил надання банківських послуг: -
500 грн. - штраф (фіксована частина); - 670
грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача Луньова А.Г. в
судове засідання не з'явилася, до суду
надала письмову заяву відповідно до
якої наполягала на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася до суду звернулася з
письмовою заявою відповідно до якої
позовні вимоги визнає частково, вважає
розмір пені визначеної банком
неспівмірним із розміром боргу. В
зв'язку з сімейними обставинами
просила розгляд справи проводити без
її участі.

Суд вивчивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню зі слідуючих
підстав.

Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним .

Зі змісту статей 626, 638 ЦК України
слідує, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

При цьому, відповідно до ст. 203 ЦК
України волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, що
відповідає положенням ст. 628 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що
19.05.2011 року між сторонами у справі
укладено договір № KGN0RM01010022, відповідно
до якого відповідач отримала кредит у
розмірі 1169,52 грн., зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 0,12 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом та щомісячної винагороди
за надання фінансового інструменту у
розмірі 58,48 грн. Погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку, щомісяця в період
сплати за який приймається період з "12"
по "17" число кожного місяця Позичальник
повинен надати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 156,01 грн. для
погашення заборгованості за Кредитом
(а.с.5).

Судом встановлено, що при укладенні
19.05.2011року договору між позивачем та
відповідачем останній надав згоду, що
заява разом із запропонованими банком
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам "Розстрочка", Тарифами
складає між позичальником і банком
кредитно-заставний договір,
засвідчивши її своїм підписом (а.с.5).

На виконання умов договору позивач
надав відповідачеві кредит у сумі 1169,52
грн., що відповідачем не спростовано.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, Позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно Умов. Однак,
Відповідач істотно порушив умови
договору, своєчасно не сплативши
чергові платежі.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, установлених договором, а
позичальник - повернути кредит та
сплатити відсотки. Особливості
регулювання відносин за договором про
надання споживчого кредиту
встановлені законом.

При цьому, договір є обов'язковим до
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У порушення вищевказаних норм закону
та умов договору відповідач
зобов'язання вказаним договором
належним чином не виконала.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору, сплата неустойки.

Позичальник зобов'язується повернути
суму кредиту, відсотків, винагороди,
комісії відповідно до Заяви та Умов.

Згідно заяви та пп. 2.4.2.2.3. даних Умов,
Позичальник зобов'язується сплатити
відсотки за користування кредитом
відповідно до заяви та Умов договору
(а.с.11).

Відповідно до п. 1.5.20 Умов надання
кредиту при порушенні позичальником
строків платежів по будь-якому з
грошових зобов'язань, передбачених
Договором більш ніж на 30 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від
суми заборгованості, урахуванням
процентів, комісій (а.с.10).

У порушення діючого законодавства та
Умов договору відповідач зобов'язання
за кредитним договором належним чином
не виконав і станом на 19.05.2014 року
відповідач має заборгованість за
кредитом в сумі 14571, 35 грн. яка
складається: - 693,42 грн. заборгованість
за кредитом; - 0,37 - заборгованість по
процентам за користування кредитом; -
467,84 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; - 12239, 66 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов
та правил надання банківських послуг: -
500 грн. - штраф (фіксована частина); - 670
грн. - штраф (процентна складова).

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
дійсно не виконала зобов'язання за
кредитним договором № KGN0RM01010022 від
19.05.2011 року, тому вимоги позивача ПАТ КБ
«Приватбанк» щодо стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитом у сумі 693, 42 грн., за відсотками
за користування кредитом у сумі 0, 37
грн., та заборгованості по комісії за
користування кредитом 467,84 грн., штрафу
(фіксована частина) - 500 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Однак, суд не може погодитися з вимогою
банку щодо розміру пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором в сумі 12239,66 грн. та як
наслідок розміру штрафу (процентна
складова) в сумі 670,06 грн.

Так, згідно ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

В силу ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Виходячи з аналізу ч. 3 ст. 551 ЦК України,
суд може за власною ініціативою
зменшити розмір неустойки, через її
неспівмірність із розміром основного
боргу.

Слід зазначити, що в даному разі між
сторонами виникли правовідносини, які
також регулюються Законом України "Про
захист прав споживачів".

Так в рішенні Конституційного суду
України № 15-рп/2011 від 10.11.2011 року у
справі № 1-26/2011 зроблено висновок про
поширення на правовідносини між
кредитодавцем та позичальником
(споживачем) за договором про надання
споживчого кредиту, що виникають як під
час укладання, так і під час виконання
такого договору положень п.п.22, 23 ст.1,
ст.11 Закону України "Про захист прав
споживачів".

Крім того, Конституційний Суд України,
у пункті 3 Рішення № 7-рп/2013 у справі
№12/2013, аналізуючи правовідносини зі
сплати пені, що виникають між фізичними
особами - споживачами та банками і
іншими фінансовими установами у
правовідносинах споживчого
кредитування, дійшов висновку, що умови
договору споживчого кредиту, його
укладання та виконання повинні
підпорядковуватися таким засадам,
згідно з якими особа споживача
вважається слабкою стороною у договорі
та підлягає особливому правовому
захисту з урахуванням принципів
справедливості, добросовісності і
розумності. Виконання державою
конституційно-правового обов'язку щодо
захисту прав споживачів вимагає від
неї спеціального законодавчого
врегулювання питань, пов'язаних із
забезпеченням дії зазначених
принципів у відносинах споживчого
кредитування, зокрема щодо
встановлення справедливого розміру
неустойки за прострочення виконання
грошових зобов'язань позичальниками -
фізичними особами.

Також у своєму рішенні № 7-рп/2013 від
11.07.2013 року у справі № 1-12/2013
Конституційного Суду України
зазначено, що правовідносини про
надання споживчого кредиту є
договірними, до яких мають бути
застосовані, зокрема, як загальні
положення ЦК України про зобов'язання
та договір, так і приписи його ч.2 ст.627
щодо необхідності врахування вимог
законодавства про захист прав
споживачів. Адже згідно з положеннями
ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України "Про захист
прав споживачів" продавець (виконавець,
виробник) не повинен включати у
договори із споживачем умови, які є
несправедливими. А умови договору
стають несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. Законом України "Про захист
прав споживачів" також установлено, що
права споживача вважаються в
будь-якому разі порушеними, якщо
порушується принцип рівності сторін
договору, учасником якого є споживач.
Суд відзначив, що вимога про
нарахування та сплату неустойки за
договором споживчого кредиту, яка є
явно завищеною, не відповідає
передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2
ст.627 ЦК України засадам
справедливості, добросовісності,
розумності як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права. Адже наявність у
кредитора можливості стягувати із
споживача надмірні грошові суми як
неустойку спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

За вказаних обставин, суд вважає за
можливе застосувати положення п.5 ч.3
ст.18 Закону України "Про захист прав
споживачів" при визначенні розміру
пені, оскільки визначений позивачем
розмір останньої є непропорційно
великим в порівнянні з розміром
заборгованості по кредиту.

Приймаючи рішення по справі,
враховуючи загальний розмір заявленої
до стягнення неустойки, що складається
з пені в сумі 12239,66 грн., яка значно
перевищує розмір основної суми боргу
693,42 грн., а також відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання, суд, виходячи з засад
розумності та справедливості, вважає
за необхідне зменшити розмір неустойки
пропорційно до розміру основної суми
боргу та стягнути з відповідача ОСОБА_2
на користь Позивача неустойку за
порушення виконання зобов'язань за
договором в сумі 693,42 грн.

У зв'язку зі зменшенням суми загальної
заборгованості підлягає також
зменшенню штраф (процентна складова) до
92,75 грн. виходячи з розрахунку (693,42 грн.
+ 0,37 грн., + 467,84 грн. + 693,42 грн.) х 5 % / 100 %.

З огляду на зазначене, суд, враховуючи
зменшений розмір неустойки, вважає
стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» за
кредитним договором № KGN0RM01010022 від
19.05.2011 року заборгованість в сумі 2447, 80
грн., яка складається з наступного:
заборгованість за кредитом у сумі 693,42
грн., заборгованість по відсотками за
користування кредитом - 0, 37 грн.,
заборгованість з комісії - 467,84 грн.;
неустойка за порушення виконання
зобов'язань за договором - 693,42 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф
(відсоток від суми заборгованості) - 92, 75
грн.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ст. 629 ЦК
України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин
с правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом, або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України не
створює юридичних наслідків тільки
недійсний правочин.

Спірний кредитний договір в
установленому законному порядку
недійсним не визнано. Таким чином,
згідно із статтями 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання за
Кредитним договором повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Таким чином, позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» підлягають
задоволенню частково.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню на
користь позивача Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» пропорційно до
розміру задоволених вимог витрати по
оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60
коп.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 629,
1054 ЦК України, кредитним договором №
KGN0RM01010022 від 19.05.2011 року, ст.ст. 10, 11, 60, 88,
212-214, 222 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за
кредитним договором № KGN0RM01010022 від
19.05.2011 року у сумі 2447, 8 грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом у сумі 693,42 грн.,
заборгованість по відсотками за
користування кредитом - 0, 37 грн.,
заборгованість з комісії - 467,84 грн.;
неустойка за порушення виконання
зобов'язань за договором - 693,42 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф
(відсоток від суми заборгованості) - 92,75
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» (р/р 0001, МФО 305299, ) судові витрати у сумі 243,60
грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ст.222 ЦПК України, копію
повного судового рішення направити
сторонам так як вони брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні, рекомендованим листом з
повідомленням про вручення, протягом
двох днів з дня його складання або за
зверненням сторони безпосередньо в
суд.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10 - денний строк з
дня його проголошення.

Суддя
Ю. РАЧКЕЛЮК