АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

Секретаря: Тодоряка Г.Д.

З участю: представників ОСОБА_1:
ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа на стороні
відповідача - ОСОБА_6, про поділ
спільного майна подружжя, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_1, на рішення
Кіцманського районного суду від 16
травня 2014 року , -

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року ОСОБА_1 подав позов
до ОСОБА_4, третя особа на стороні
відповідача - ОСОБА_6, про поділ
спільного майна подружжя, який змінив
під час розгляду справи.

Посилався на такі обставини.

Він перебував у шлюбі із ОСОБА_4 з
12 жовтня 1997 року по 15 січня 2013 року.

Від шлюбу у них народилась донька
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після реєстрації шлюбу вони проживали
в господарстві його матері по АДРЕСА_1
Кіцманського району, яке згодом на
підставі договору дарування перейшло в
його власність.

Під час перебування у шлюбі, в 2008 році,
вони придбали транспортний засіб марки
MAZDA CX-7, 2008 року випуску,д. н.з. НОМЕР_1,
вартістю 235000 гривень, який був
зареєстрований за ОСОБА_4

________________________________________________________________________
______________________Провадж. №22-ц/794/966/14
Головуючий
у першій інстанції Мізюк В.М.

Категорія: 46

Доповідач: Заводян К.І.

Крім того, за період спільного
проживання ними придбано: кухонний
куток меблевий, спальний набір
меблевий, м'яку меблеву частину, газову
плиту, холодильник "Норд", морозильну
камеру, музичний центр, два телевізори,
дівідіпрогравач, ноутбук,
електромотор, два конвектори, газову
колонку, пральну машину. Вартість
всього придбаного рухомого майна
становить 31130 гривень.

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_4
разом із донькою ОСОБА_7 проживали в
його господарстві по АДРЕСА_1

Восени 2013 року він виїхав на
заробітки до Російської Федерації.

Згодом дізнався, що з грудня 2013 року
відповідачка разом із донькою ОСОБА_7
виїхала з його господарства в
невідомому напрямку, вивізши з
господарства їх спільні речі, зокрема
побутову техніку.

Оскільки ОСОБА_4 відмовляється
добровільно вирішити спір щодо поділу
їх спільного майна, він змушений
звернутись із позовом до суду.

Просив суд визнати об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_4 транспортний засіб марки MAZDA CX-7,
2008 року випуску, д. н.з. НОМЕР_1, вартістю
188240 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на його користь 94120
гривень грошової компенсації за ?
частину вартості автомобіля.

Поділити спільно придбане ними рухоме
майно, виділивши йому:

- кухонний куток меблевий вартістю
2400 грн.;

- газову плиту вартістю 1320 грн.;

- морозильну камеру вартістю 2000
грн.;

- музикальний центр вартістю 1600
грн.;

- телевізор вартістю 2400 грн.;

- дівідіпрогравач вартістю 1600 грн.;

- електромотор водяний вартістю 1200
грн.;

- газову колонку вартістю 1120 грн.;

- пральну машину 2160 грн.

Всього рухомого майна на загальну суму
15800 гривень.

Виділити ОСОБА_4

- спальний набір меблевий вартістю
2000 грн.;

- м'яку частину меблеву вартістю
1600 грн.;

- холодильник "Норд" вартістю 1440 грн.;

- телевізор вартістю 470 грн.;

- ноутбук вартістю 7100 грн.;

- два конвектори загальною вартістю
2720 грн.

Всього рухомого майна на загальну
суму 15330 гривень.

Стягнути з нього на користь ОСОБА_4
різницю в частках рухомого майна в
сумі 470 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на його користь
понесені по справі судові витрати в
сумі 1099 грн. 20 коп.

Рішенням Кіцманського районного суду
від 16 травня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

ОСОБА_1 виділено меблі і побутову
техніку на загальну суму 15800 гривень, а
ОСОБА_4 - на загальну суму 15330 гривень.

Із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто 470
грн. за різницю в частках.

З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто 1099
грн. 20 коп. у відшкодування судових
витрат.

ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2,
подав апеляційну скаргу на рішення
суду в частині відмови в задоволенні
позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_4
компенсації ? вартості автомобіля
марки MAZDA CX-7, 2008 року випуску, д. н.з.
НОМЕР_1, в сумі 94120 гривень.

Просить рішення суду в цій частині
скасувати і ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги.
Відповідно змінити рішення суду в
частині розподілу судових витрат.

Вважає, що висновки суду першої
інстанції про недоведеність ОСОБА_1
права спільної сумісної власності на
автомобіль марки MAZDA CX-7, 2008 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, постановлені з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Суд безпідставно прийняв до уваги
довідку автосалону "Мотор Центр", як
доказ придбання автомобіля за кошти
матері відповідачки - ОСОБА_6 Належним
та допустимим доказом внесення готівки
в касу є квитанція або касовий ордер,
виданий на ім'я особи, яка вносить кошти
в касу. У матеріалах справи відсутні
докази про внесення коштів у касу ТОВ
"Мотор Центр" ОСОБА_6

Придбання спірного автомобіля у грудні
2008 року ОСОБА_4 в автосалоні на підставі
правочину купівлі-продажу створює
режим спільної сумісної власності на
автомобіль як у ОСОБА_4, так і у ОСОБА_1

Незаконність набуття автомобіля
ОСОБА_4 судом не встановлена.

Суд не звернув уваги на те, що
відчуження спірного автомобіля ОСОБА_4
на користь її матері відбулося саме в
той час, як ОСОБА_1 почав ставити
питання про поділ спільного майна
подружжя, що підтверджується копіями
заяви ОСОБА_1 до Кіцманського РВ УМВС
України від 14.12.2013 року та їх відповіддю
від 15.12.2013 року.

Суд безпідставно взяв до уваги покази
ОСОБА_6, яка є заінтересованою особою, і
своїми діями сприяла ОСОБА_4 у
зменшенні обсягу спільно нажитого
майна подружжя.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог про визнання спільною
сумісною власністю подружжя
автомобіля марки MAZDA CX-7, 2008 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 188240
гривень та про стягнення з ОСОБА_4 на
його користь компенсації вартості ?
частки автомобіля в сумі 94120 гривень,
суд виходив з того, що кошти за вказаний
автомобіль були сплачені матір'ю
відповідачки ОСОБА_6 А позивач не подав
жодного доказу про те, що вказане
майно є спільною сумісною власністю
подружжя.

Проте з таким висновком суду
погодитися неможливо.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 перебували в шлюбі з 12
жовтня 1997 року. Шлюб розірвано 15 січня
2013 року.

Під час шлюбу подружжя придбало
автомобіль марки MAZDA CX-7, 2008 року
випуску, який був зареєстрований за
відповідачкою 03 грудня 2008 року (а.с.16).

03 січня 2014 року автомобіль був
перереєстрований на ОСОБА_6., що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію та довідкою Центру надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування Кіцманського та
Заставнівського районів від 19.02.2014 р. №
285 (а.с. 37,42).

В матеріалах справи є ксерокопія
листа автосалону "Мотор центр" про те,
що автосалон отримав оплату за
автомобіль MAZDA CX-7 238400 грн. у покупця
ОСОБА_6 і що автомобіль оформлений на
ОСОБА_4 Документ належним чином не
оформлений. Відсутня дата, номер, мокра
печатка.

Вказаний документ не підтверджує, що
сплачені за автомобіль кошти належали
ОСОБА_6 Позову про визнання права
власності на автомобіль ні ОСОБА_6, ні
ОСОБА_4 не заявляли.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Оскільки спірний автомобіль був
придбаний під час шлюбу ОСОБА_1

і ОСОБА_4, він вважається спільною
сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч.1ст.65 СК України
дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою.

ОСОБА_4 розпорядилася автомобілем без
згоди позивача, відчуживши його своїй
матері ОСОБА_6 Тобто, транспортний
засіб вибув з маси майна, належного
подружжю на праві спільної сумісної
власності.

Відповідно до п.30 Постанови Пленуму
Верховного суду України №11 від 21
грудня 2007 р. "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" у випадку
коли при розгляді вимоги про поділ
спільного сумісного майна подружжя
буде встановлено, що один із них
здійснив його відчуження чи використав
його на свій розсуд проти волі іншого з
подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на
її потреби або приховав його, таке
майно або його вартість враховується
при поділі.

За правилами ст.70,71 СК у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, якщо інше не
визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на майно, зокрема на житловий
будинок, квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Автомобіль є неподільною річчю.
Позивач не вимагає повернення йому у
власність автомобіля, а ставить вимогу
про відшкодування йому вартості 1/2
частки його вартості.

На підставі наведеного колегія
суддів вважає, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, суд
неправильно застосував норми
матеріального права, що відповідно до
пп.3, 4 ст.309 ЦПК України є підставами для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_4 на
його користь компенсації вартості ?
частки автомобіля в сумі 94120 гривень
слід задовольнити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 слід стягнути
витрати на оплату судового збору в сумі
470 гривень 60 копійок.

В решті рішення не оскаржувалося і
залишається без змін.

Керуючись ст.307, п.п.3,4 част.1 ст.309
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в
інтересах якого діє ОСОБА_2,
задовольнити.

Рішення Кіцманського районного
суду від 16 травня 2014 року в частині
відмови ОСОБА_1 в позовних вимогах про
стягнення з ОСОБА_4 на його користь
компенсації вартості ? частки
автомобіля в сумі 94120 гривень скасувати
і ухвалити нове рішення..

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 компенсацію вартості ? частки
автомобіля MAZDA CX-7, 2008 року випуску, в
сумі 94120 (дев'яносто чотири тисячі сто
двадцять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 470 (чотириста сімдесят) гривень 60
копійок у відшкодування витрат на
оплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді :