Київський районний суд м. Одеси
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1313/14
Київський районний суд м. Одеси у
головуючого - судді Коваленко О.Б.,
за участю - секретаря Маценко В.В.,
розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору,
- Київський РВ у м.Одесі Головного
Управління Державної міграційної
служби України в Одеській області,
Домоуправління № 18, про визнання особи
такою, що втратила право користування
ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1,
кімнати №№ 3, 6.
Позивачка посилається на те,
що вона постійно з 1977 року проживає за
адресою : АДРЕСА_1, кімнати №№ 3, 6. Разом
з позивачкою та її сім'єю, раніше
проживав відповідач ОСОБА_2, який
знаходився в фактичних шлюбних
відносинах з матір'ю позивачки. В 1989
році вони припинили шлюбні відносини
та відповідач ОСОБА_2, зібрав всі свої
речі та виїхав з квартири, але не
здійснив ніяких дій щодо зняття з
реєстраційного обліку за зазначеною
адресою. Позивачка одна працює та
виховує своїх дітей. Вже більш 20 року
сплачує комунальні послуги за
відповідача, що ставить її в скрутне
матеріальне становище. Позивака
просить позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлявся
про час і місце розгляду справи, про
причини неявки суд не сповістив.
Представники третіх осіб у судове
засідання не з'явилися, належним чином
повідомлялися про час і місце розгляду
справи.
Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України
Київським районним судом постановлена
ухвала про заочний розгляд справи.

Вислухавши позивачку, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
на підставі ордеру КП
«Міськзелентрест» від 23.12.1988 року на
ОСОБА_1 відкритий особистий рахунок за
адресою:АДРЕСА_1.

За даною адресою на реєстраційному
обліку перебуває ОСОБА_2.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, у судовому
засіданні підтвердили той факт, що
відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1
не проживає з 1989 року.

Як вказано у висновках
Верховного Суду України, викладених у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п. 1. ч.
1 ст. 355 ЦПК України, за змістом ст. 7
Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-1V
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації місця проживання
може бути здійснено на підставі
рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою; 4)
оголошення фізичної особи померлою.

У зв'язку з тим, що зазначений
Закон є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
положення ст. 7 цього Закону підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм житловим
приміщенням, власник має право
вимагати усунення відповідних
перешкод, зокрема, шляхом зняття особи
з реєстрації місця проживання,
пред'явивши одночасно одну із таких
вимог: 1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою. З
огляду на це вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи житловим приміщенням відповідно
до норм житлового та цивільного
законодавства статей 71, 72, 116, 156 ЖК, ст. 405
ЦК України (постанова Верховного Суду
України від 16 січня 2012 р. у справі №
6-57цс11).

Суд погоджується з тим, що
перебування ОСОБА_2 на реєстраційному
обліку у квартирі АДРЕСА_1 погіршує
матеріальний стан позивачки, оскільки
розрахунок експлуатаційних платежів і
платежів за комунальні послуги
здійснюється, виходячи з кількості
зареєстрованих за адресою осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3, 212-215, 226
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користуванням жилим приміщенням
за адресою: АДРЕСА_1, кімнати №№ 3, 6.

Рішення може бути переглянуто
Київським районним судом м. Одеси за
письмовою заявою відповідача.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Київського районного суду м. Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Коваленко О. Б.