Справа № 6/489/188/2014
26 червня 2014 року Ленінський
районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого – судді
при секретарі – Ковальовій С.В.,
за участю представника стягувача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Миколаєві
подання Заводського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції про зміну способу виконання
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 25 лютого 2010 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Мегабанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про дострокове розірвання
кредитного договору та стягнення
заборгованості,

В С Т А Н
О В И В:

В червні 2014 року Заводський відділ ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про зміну способу виконання рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 25 лютого 2010 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Мегабанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про дострокове розірвання
кредитного договору та стягнення
заборгованості в сумі 318816 грн. 31 коп.,
звернення стягнення за виконавчим
листом № 2-1538/2010 від 10 червня 2014 року,
посилаючись на те, що виконання
рішення суду у спосіб, зазначений у
виконавчому документі, а саме
стягнення заборгованості та звернення
стягнення є неможливим через
відсутність у боржника іншого
рухомого майна, яке може бути джерелом
погашення заборгованості.

Посилаючись на ці обставини, державний
виконавець просив суд змінити спосіб
виконання рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва,
встановивши способом задоволення
вимог стягувача звернення стягнення
на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Представник Заводського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції в судове засідання не
з’явився, про час і місце судового
розгляду повідомлявся судом належним
чином.

Представник ПАТ «Мегабанк» в судовому
засіданні подання підтримав.

Заслухавши пояснення представника
стягувача, вивчивши та перевіривши
матеріали справи та надані державним
виконавцем матеріали, суд встановив
наступне.

Як вбачається з
матеріалів справи, рішенням
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 25 лютого 2010 року
задоволено позов ПАТ «Мегабанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про дострокове
розірвання кредитного договору та
стягнення заборгованості.

Кредитний договір № 267-14П/2007,
укладений 26 вересня 2007 між ПАТ
«Мегабанк» та ОСОБА_2 розірвано.

В солідарному порядку з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Мегабанк» 318816 грн. 31 коп.
заборгованості.

Крім того, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 267-14П/2007 від 26 вересня 2007 року в сумі
318816 грн. 31 коп. звернено стягнення на
житловий будинок № 20 з відповідними
господарськими та побутовими
спорудами і будівлями (житловий
будинок літ. А, літня кухня з сараєм літ.
Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, сарай літ. Д,
гараж літ. Е, сарай літ. Ж, літній душ
літ. К, вбиральня літ. Л, огорожі № 1,2,4,
споруди № 3), розташованими по вул.
Гончарова у м. Миколаєві, що на підставі
договору дарування від 27 липня 2007 року,
нотаріально посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за № 336,
та зареєстрованого 31 липня 2007 року в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно ММБТІ в

книзі 21, номер запису 5009, реєстраційний
номер 13948719, належить ОСОБА_2 (проживає
за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) шляхом продажу
житлового будинку Публічним
акціонерним товариством «Мегабанк» (м.
Харків, вул. Артема,30, р/р 20, в
Миколаївському ЦРВ ПАТ «Мегабанк», МФО
351629) з укладанням від імені ОСОБА_2
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем з
отриманням витягу з Державного
реєстру прав власності, а також з
наданням Публічному акціонерному
товариству «Мегабанк» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу житлового будинку.

З ОСОБА_2, ОСОБА_3 стягнуто в солідарному
порядку на користь ПАТ «Мегабанк» 1700
грн. 00 коп. та 8 грн. 50 коп. судового
збору, а також 250 грн. 00 коп.
інформаційно-технічних витрат.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення суду набрало законної сили 23
травня 2010 року, та 10 червня 2010 року
видано виконавчий лист № 2-1538/2010.

29 липня 2011 року постановою старшого
державного виконавця Заводського
відділу ДВС Миколаївського міського
управління юстиції відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-1538 від 10 червня
2010 року про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3
заборгованості в розмірі 318816 грн. 31 коп.
на користь ПАТ «Мегабанк».

Згідно із ст. 14 ЦПК України при
набранні рішенням законної сили, воно є
обов'язковим до виконання на всій
території України, а державна
виконавча служба, як єдиний орган
примусового виконання, зобов'язана
прийняти всі необхідні заходи для його
виконання.

У ст. 36 Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України у
виняткових випадках суд може змінити
чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення за наявності
обставин, що утруднюють його виконання.

Тлумачення положень вищевказаної
правової норми дає підстави дійти
висновку, що питання про встановлення
способу і порядку виконання рішення
суду або його зміну може бути
розглянуто у виняткових випадках, що
обумовлені об'єктивними ускладненнями
при виконанні судового рішення.

При цьому суд не може змінити зміст
рішення або його суть.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання

рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Частиною 3 ст. 11 цього Закону
державному виконавцеві надане широке
коло прав для здійснення примусового
виконання судових рішень.

Із заяви Заводського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції про зміну способу і порядку
виконання рішення суду випливає, що
державний виконавець просить суд
встановити спосіб задоволення вимог
стягувача шляхом звернення стягнення
на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

В той же час, запропоновані ним зміни
способу і порядку виконання рішення
суду фактично призведуть до зміни
рішення суду, що протирічить ст.. 373 ЦПК
України.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що подання
державного виконавця про зміну
способу виконання рішення суду
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.373, 209, 210 ЦПК України,
суд

У Х В А
Л И В:

Відмовити в задоволенні подання
Заводського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції про зміну способу виконання
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 25 лютого 2010 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Мегабанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про дострокове розірвання
кредитного договору та стягнення
заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Н.А. Спінчевська