Провадження по справі № 2/260/235/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Ленінський районний
суд м. Донецька в складі:

головуючого судді: Кротінова В.О.

при секретарі: Шелістової Ю.К.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Виконкому Ленінської
районної у м. Донецьку ради про
встановлення факту, що має юридичне
значення, визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідача про встановлення факту,
що має юридичне значення, визнання
права власності в порядку
спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що у 1952 р. її сусідка ОСОБА_2 самовільно
побудувала будинок із господарськими
побудовами за адресою: м. Донецьк,
АДРЕСА_1.

У 1997 р. ОСОБА_2 почала оформляти
документи на домоволодіння та рішенням
Виконкому Ленінської районної ради
народних депутатів № 88/2 від 12.03.1997 р.
вказане домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 визнане житловим.

Але ОСОБА_2 не встигла оформити своє
право власності на житловий будинок із
господарськими побудовами через те, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. вона померла.

28.02.1997 р. її сусідка ОСОБА_3 заповідала
їй усе своє майно, де б воно не
знаходилось та з чого б не складалось, в
тому числі будинок АДРЕСА_1 в м.
Донецьку. Але у заповіті була зроблена
помилка у написанні її прізвища, у
заповіті було зазначено «ОСОБА_3»,
натомість вона є ОСОБА_1.

Встановлення факту належності
заповіту складеного ОСОБА_2 28.02.1997 р. та
посвідченого приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу, потрібно їй для оформлення її
права власності на будинок АДРЕСА_1 у м.
Донецьку.

За життя її сусідка хворіла та
потребувала стороннього догляду, який
вона їй надавала, бо вона проживала у
АДРЕСА_1 та в неї не було родичів.

Після смерті ОСОБА_2 вона звернулася у
шестимісячний термін до Сьомої
донецької державної нотаріальної
контори, де за її заявою була заведена
спадкова справа № 510/1997 р., але вона не
отримала свідоцтво про прийняття
спадщини через відсутність
правовстановлюючих документів на
будинок АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_2 вона знесла забір
між будинком, де вона проживає за
адресою: АДРЕСА_2 та будинком НОМЕР_1 та
фактично почала ним користуватися,
робити поточні ремонти будинку та
господарських будівель, доглядати
земельну ділянку.

Вважає, що вона протягом шести місяців
з дня смерті спадкодавця ОСОБА_3
виконала усі вищезазначені дії,
пов'язані з фактичним прийняттям
спадщини.

Просила суд встановити факт
приналежності заповіту, складеного
ОСОБА_2 на її користь, встановити факт
прийняття нею спадщини у порядку
спадкування за заповітом на
домоволодіння, яке розташоване за
адресою: м. Донецьк, АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
та визнати за нею право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_2 на домоволодіння, яке
розташоване за адресою: м. Донецьк,
АДРЕСА_1 та складається з: житлового
будинку літ. А-1, сіней літ. а, вбиральні
літ. В, сараю літ. Е, сараю літ. Д, забору
№ 1

До суду представником позивачки
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надано заяву про
уточнення позовних вимог, в
обґрунтування якої вказано, що у 1952 р.
був самовільно побудований житловий
будинок із господарськими та
побутовими спорудами за адресою: м.
Донецьк, АДРЕСА_1 Дані обставини
підтверджуються актом прийомки
домоволодіння міською приймальною
комісією Ленінського району м.
Донецька від 20.03.1997 року, який був
складений за зверненням ОСОБА_2, а також
технічною інвентаризацією спірного
житлового будинку.

Факт проживання та користування
спірним житловим будинком ОСОБА_2 також
підтверджується домовою книгою, яка
була заведена у 1.07.1955 року, згідно
запису вона була зареєстрована 29.03.1976
році де проживала до смерті, померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

ОСОБА_2 за своє життя почала оформляти
право власності на житловий будинок з
належними до нього господарськими
побудовами та спорудами за адресою: м.
Донецьк, АДРЕСА_1.

12.03.1997 році рішенням Виконкому
Ленінської районної ради народних
депутатів № 88/2 було встановлено, що
домоволодіння по АДРЕСА_1 самочинно
збудоване, було вирішено визнати
будинок літ. А-1 житловим та
зареєструвати на загальних підставах.
Запропоновано ОСОБА_2 звернутися до
суду за встановленням права власності
на вказаний житловий будинок.

20.03.1997 році був складений акт прийомки
домоволодіння міською приймальною
комісією Ленінського району м.
Донецька згідно якого встановлено, що
будівництво розпочато у 1952 році,
житлова площа 11,0 кв.м., корисна 19,3 кв.м.,
та комісія вважала, що пред'явлене до
здачі домоволодіння ОСОБА_2 по АДРЕСА_1
Ленінського району у м. Донецьку -
вважати прийнятим.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_2 померла, тому не
встигла оформити своє право власності
на спірний житловий будинок АДРЕСА_1

25.12.2013 р. КП БТІ м. Донецька проводило
технічну інвентаризацію спірного
житлового будинку, згідно технічного
паспорту житловий будинок за адресою:
м. Донецьк, АДРЕСА_1, складається з
житлового будинку літ. А-1 загальною
площею 28,4 кв.м., житловою площею - 11,0
кв.м., забору № 2-4.

Вважає, що за життя ОСОБА_2 фактично
володіла на праві приватної власності
житловим будинком з належними до нього
господарськими та побутовими
спорудами, розташованим за адресою: м.
Донецьк, АДРЕСА_1, та який складається з
житлового будинку літ. А-1, загальною
площею 28,4 кв.м., житловою площею - 11,0
кв.м., забору № 2-4.

Просила суд встановити факт володіння
при житті ОСОБА_2 на праві приватної
власності житловим будинком з
належними до нього господарськими та
побутовими спорудами, який знаходиться
за адресою: м. Донецьк, АДРЕСА_1, та який
складається з житлового будинку літ.
А-1, загальною площею - 28,4 кв.м., житловою
площею - 11,0 кв.м., забору № 2-4, встановити
факт приналежності заповіту,
складеного ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_6 28.02.1997 р. за реєстраційним № 266,
ОСОБА_1, встановити факт прийняття
ОСОБА_1 спадщини у порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р у вигляді
житлового будинку з належними до нього
господарськими та побутовими
спорудами за адресою: м. Донецьк,
АДРЕСА_1, який складається з житлового
будинку літ. А-1, загальною площею 28,4
кв.м., житловою площею - 11,0 кв.м., забору
№ 2- 4 та визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування за
заповітом після ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 р., на житловий будинок з
належними до нього господарськими та
побутовими спорудами, який знаходиться
за адресою: м. Донецьк, АДРЕСА_1, та який
складається з житлового будинку літ.
А-1, загальною площею 28,4 кв.м., житловою
площею - 11,0 кв.м., забору № 2-4.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_4 не
з'явились, про час слухання справи
буди повідомлені належним чином.
Позивачка ОСОБА_1 надала заяву з
проханням слухати справу у її
відсутність. Уточнені позовні вимоги
підтримала та просила їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Виконкому
Ленінської районної у м. Донецьку ради
у судове засідання не з'явився , про
час слухання справи був повідомлений
належним чином, надав заяву в якій
просив суд слухати справу у його
відсутність та ухвалити рішення
згідно діючого законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що у 1952 р. сусідка позивачки, ОСОБА_2
самовільно побудувала будинок із
господарськими побудовами за адресою:
м. Донецьк, АДРЕСА_1. Дані обставини
підтверджуються актом прийомки
домоволодіння міською приймальною
комісією Ленінського району м.
Донецька від 20.03.1997 року, який був
складений за зверненням ОСОБА_2, а також
технічною інвентаризацією спірного
житлового будинку.

12.03.1997 році рішенням Виконкому
Ленінської районної ради народних
депутатів № 88/2 було встановлено, що
домоволодіння по АДРЕСА_1 самочинно
збудоване, було вирішено визнати
будинок літ. А-1 житловим та
зареєструвати на загальних підставах.
Запропоновано ОСОБА_2 звернутися до
суду за встановленням права власності
на вказаний житловий будинок.

20.03.1997 році був складений акт прийомки
домоволодіння міською приймальною
комісією Ленінського району м.
Донецька згідно якого встановлено, що
будівництво розпочато у 1952 році,
житлова площа 11,0 кв.м., корисна 19,3 кв.м.,
та комісія вважала, що пред'явлене до
здачі домоволодіння ОСОБА_2 по АДРЕСА_1
Ленінського району у м. Донецьку -
вважати прийнятим.

Так згідно вимог ст. 105 ЦК України
(редакції 1963 року) були наслідки
самовільного будівництва житлового
будинку, якщо не було дозволу на
будівництво виконкому районної або
міської Ради, ОСОБА_2 отримала рішення
виконкому районної ради щодо введення
самовільно збудованого житлового
будинку в експлуатацію, чим уникнула
негативних наслідків самовільного
будівництва.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_2 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
її смерть, тому не встигла оформити
своє право власності на спірний
житловий будинок АДРЕСА_1 у м. Донецьку.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31.03.1995 року «Про судову
практику у справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» (із
змінами та доповненнями) зазначено, що
при вирішенні вимог про встановлення
факту прийняття спадщини і місця її
відкриття суд має виходити з положень
статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем
відкриття спадщини визнається останнє
постійне місце проживання спадкодавця,
а якщо воно невідоме - місце
знаходження майна або його основної
частини. Діями ж, що свідчать про
прийняття спадщини, є фактичний вступ
заявника в управління чи володіння
спадковим майном у межах
шестимісячного строку з дня відкриття
спадщини або подача ним протягом цього
строку до державної нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини
заяви про її прийняття.

28.02.1997 р. ОСОБА_3 заповідала позивачці
усе своє майно, де б воно не знаходилось
та з чого б не складалось, в тому числі
будинок АДРЕСА_1 в м. Донецьку, яке було
нотаріальне посвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_6 за реєстровим № 266. У
заповіті була зроблена помилка у
написанні прізвища позивачки, у
заповіті було зазначено ОСОБА_1,
натомість позивачка є ОСОБА_1, згідно
даних паспорту Позивача. До того ж у
заповіті неправильно було зазначена
назва вулиці, у заповіті зазначено, що
вулиця називається АДРЕСА_1, натомість
правильна назва вулиці українською
мовою є АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я та по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним в свідоцтві про народження
або в паспорті.

Вказані положення також закріплені у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №5 «Про
судову практику зі справ про
встановлення фактів, які мають
юридичне значення»

З урахування усіх обставин справи,
повно і всебічно дослідивши усі докази
по справі, суд прийшов до висновку, що
заповіт,який складений ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_6 28.02.1997
року за реєстровим номером 266
належить позивачці ОСОБА_1

Таким чином, суд задовольняє позовні
вимоги у цій частині.

Окрім того у судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 хворіла та
потребувала стороннього догляду, який
позивачка їй надавала, бо вона
проживала у АДРЕСА_1 та в неї не було
родичів. Те, що ОСОБА_2 мешкала у будинку
одна підтверджується копією домової
книги.

Після смерті ОСОБА_2, позивачка
звернулася у шестимісячний термін до
Сьомої донецької державної
нотаріальної контори, де за її заявою
була заведена спадкова справа № 510/1997
р., але вона не отримала свідоцтво про
прийняття спадщини через відсутність у
спадодавця правовстановлюючих
документів на житловий будинок НОМЕР_1
по вул. АДРЕСА_1 у м. Донецьку.

Після смерті ОСОБА_2, позивачка у 1997
році знесла забір між будинком, де вона
мешкає за адресою: м. Донецьк, вул.
АДРЕСА_1, 53, та будинком НОМЕР_1 та
фактично почала ним користуватися,
робити поточні ремонти будинку та
господарських будівель, доглядати
земельну ділянку.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття
спадщини до 1 січня 2004 року
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного
кодексу УРСР (редакції 1963 року), який
діяв на момент смерті ОСОБА_2
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Враховуючи вказані норми, а також
вищевказані обставини, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 законні,
обґрунтовані і такі що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 529, 549 ЦК України (в
редакції 1963р.), положеннями постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», керуючись ст.
ст. ст. 10,60, 209, 212-215, 256 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконкому Ленінської
районної у м. Донецьку ради про
встановлення факту, що має юридичне
значення, визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом -
задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт володіння ОСОБА_2 на
праві приватної власності житловим
будинком з належними до нього
господарськими та побутовими
спорудами, який знаходиться за адресою:
м. Донецьк, АДРЕСА_1, та який складається
з житлового будинку літ. А-1, загальною
площею - 28,4 кв.м., житловою площею - 11,0
кв.м., забору № 2-4.

Встановити факт того, що заповіт
складений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_6 28.02.1997 р. за реєстраційним № 266,
належить ОСОБА_1.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини у порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р у вигляді
житлового будинку з належними до нього
господарськими та побутовими
спорудами за адресою: м. Донецьк,
АДРЕСА_1, який складається з житлового
будинку літ. А-1, загальною площею 28,4
кв.м., житловою площею - 11,0 кв.м., забору
№ 2- 4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом після
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р., на
житловий будинок з належними до нього
господарськими та побутовими
спорудами, який знаходиться за адресою:
м. Донецьк, АДРЕСА_1, та який складається
з житлового будинку літ. А-1, загальною
площею 28,4 кв.м., житловою площею - 11,0
кв.м., забору № 2-4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя: