РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2014 року.
Франківський районний суд м. Львова в
складі:

головуючого - судді
Мартинишин М.О.

при секретарі Кметь
Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом
про стягнення із відповідача
заборгованості за кредитним договором
в сумі 15785,84 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що 31.08.2011 року між
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено
договір № LVXRFT62020039, згідно якого
останній отримав кредит у розмірі 3090,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Загальна сума заборгованості
відповідача за договором № LVXRFT62020039 від
31.08.2011 року станом на 29.10.2013 року
становить 15785,84 грн..

Відповідач не вживає жодних заходів,
які свідчать про наміри виконувати
зобов'язання передбачені Кредитними
договорами, ухилитися від виконання
зобов'язань перед Банком.

Просить позов задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав заяву про
слухання справи у його відсутності,
позов підтримує повністю, просить
такий задовольнити.

16.05.2014 року відповідач у судовому
засіданні позов не визнав та пояснив,
що через скрутне матеріальне становище
він вчасно не виконав своє
зобов'язання перед банком. Однак
вважає, що банк надав йому право на
реструктуризацію боргу, а тому спір
буде вирішено у добровільному порядку.
Просить у позові відмовити.

Відповідач у судове засідання
призначене на 05.06.2014 року не з'явився,
про причини своєї неявки суд не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про день, час та місце
слухання справи, а тому суд вважає, що
справу слід слухати у його відсутності
на підставі наявних у справі даних чи
доказів, достатніх для постановлення
рішення.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Судом встановлено, що 31.08.2011 року
між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1
укладено договір № LVXRFT62020039, згідно
якого останній отримав кредит у
розмірі 3090,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 0,12 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язаний надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК
України).

Як вбачається із розрахунку
заборгованості відповідача за
договором № LVXRFT62020039 від 31.08.2011 року
станом на 29.10.2013 року становить 15785,84
грн.(а.с.2).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В силу приписів ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання
припиняються виконанням проведеним
належним чином.

Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Станом на 05.06.2014 року відповідач не
вніс кошти на погашення заборгованості
перед позивачем.

Відповідно до ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

На підставі вищенаведеного,
оскільки відповідач за договором № №
LVXRFT62020039 від 31.08.2011 року не сплатив у
встановлені строки заборгованість, суд
вважає, що позов слід задовольнити та
стягнути з відповідача на користь
позивача кошти у сумі 15785,84 грн..

Згідно ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача слід
солідарно стягнути понесені останнім
судові витрати в розмірі 229,40 грн.
судового збору, що було сплачено при
поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 27, 31, 60, 88, 169,
212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 526, 533, 553, 554, 599,
610-612, 623-625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за
кредитним договором в сумі 15785,84 грн. та
судові витрати у розмірі 229,40 грн.
судового збору, що було сплачено при
поданні позовної заяви, а всього разом
16015,24 грн.(шістнадцять тисяч п'ятнадцять
гривні двадцять чотири копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Мартинишин М.О.