У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Любомльського районного суду
Волинської області від 02 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 11 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Ягодинської митниці,
Державної казначейської служби
України про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
стягнення матеріальних збитків в сумі
21 455 грн 35 коп., посилаючись на те, що 26
червня 2013 року Ягодинською митницею
Міндоходів України складений протокол
про порушення ним митних правил, за
яким у нього було вилучено товари.
Згідно постанови Любомльського
районного суду Волинської області від
24 грудня 2013 року провадження у справі
про притягнення до відповідальності за
порушення норм Митного кодексу України
закрито та постановлено повернути
вилучені товари. Однак внаслідок
тривалого зберігання частина товарів
прийшла у непридатність, чим йому
завдано матеріальних збитків, які він
просив стягнути на свою користь.

Рішенням Любомльського районного суду
Волинської області від 02 квітня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 11 червня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свою вимогу
неправильним застосуванням судами
норм матеріального та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи оскаржувані рішення,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішили справу з дотриманням норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що дії Яготинської митниці стосовно
порушення справи щодо ОСОБА_2,
вилучення у нього та передача на склад
митниці товарів, передача матеріалів
на розгляд до суду та виконання
постанови суду від 24 грудня 2013 року
були здійснені з дотриманням вимог
чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Любомльського районного суду
Волинської області від 02 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 11 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Ягодинської митниці,
Державної казначейської служби
України про відшкодування шкоди
відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова