СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого -
судді Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 10 квітня
2014р. по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредит КолекшнГруп»

про визнання недійсним договору та
відшкодування моральної шкоди,

встановила:

у липні 2013р. позивач звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Правекс-Банк» про
визнання недійсним кредитного
договору, укладеного 28 вересня 2006р. між
ним та ПАТ «Правекс-Банк» та стягнути з
відповідача 20 000грн. моральної шкоди.

Мотивуючи позовні вимоги,
позивач зазначав, що кредитний договір
не підписував, про його існування не
знав, а дізнався, коли у червні 2013р. йому
повідомили про накладення обтяження на
його автомобіль державною виконавчою
службою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
про відшкодування моральної шкоди,
позивач посилався на те, що діями
відповідача були порушені його права
власника автомобіля, так як він був
позбавлений можливості розпоряджатися
своєю власністю.

Ухвалою суду від 15 листопада 2013р.
первісний відповідач був замінений на
ТОВ «Кредит КолекшнГруп» у зв'язку із
заміною кредитора у зобов'язанні на
підставі договору купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами.

Рішенням суду від 10 квітня 2014р. у
позові відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
представник позивача просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на
порушення судом норм процесуального
права, так як рішення суду обґрунтовано
тільки висновком судової
почеркознавчої експертизи, однак
достовірність висновку викликає
сумніви.

Також апелянт посилається на
неправомірне не притягнення до участі
у справі ПАТ «Правекс-Банк», який був
стороною спірного договору.

Відповідач, будучи належним
чином повідомленим про день та час
розгляду апеляційної скарги (с.с.235), у
судове засідання не з'явився, причини
неявки не повідомив, тому відповідно до
положень ст. 305 ЦПК України колегія
суддів провела судовий розгляд у його
відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представника
апелянта, який підтримав апеляційну
скаргу, вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної

№ апеляційного провадження:№
22-ц/796/7214/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Литвинова І.В.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.скарги, вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що 28 вересня 2006р. між
АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1

- 2
-

був укладений кредитний договір.

Звертаючись до суду з позовом, позивач
зазначав, що наміру укладати кредитний
договір не мав і договір не підписував.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідно до висновку судової
почеркознавчої експертизи кредитний
договір був підписаний ОСОБА_1, тому є
дійсним.

Проте, повністю погодитися з таким
висновком суду першої інстанції не
можна, виходячи з наступного.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначено в ст. 203 ЦК України. Зокрема,
згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Недотримання цієї
вимоги згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України є
підставою недійсності правочину.

Частиною 1 статті 216 ЦК України
визначено, що недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Згідно ч. 2 ст. 236 ЦК України правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Таким чином, сторонами у позові про
визнання договору недійсним повинні
бути сторони договору.

На вказане також звернуто увагу у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 6 листопада 2009р. «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», де у пункті 26 роз'яснено,
що особами, які беруть участь у справі
про визнання правочину недійсним, є
насамперед сторони правочину.

Замінюючи первісного відповідача - ПАТ
КБ «Правекс-Банк» - на ТОВ «Кредит
Колекшн Груп», як правонаступника ПАТ
КБ «Правекс-Банк», суд першої інстанції
не звернув увагу на те, що ТОВ «Кредит
Колекш Груп» не є правонаступником
банку, який уклав кредитний договір.

Відповідно до договору купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами, який укладено
16 грудня 2010р. між ПАТ «КБ «Правекс-Банк»
та ТОВ «Кредит Колекшн Груп», продавець
продав (відступив) покупцеві права
вимоги за кредитами, а покупець купив
(прийняв) такі права вимоги за
кредитами та зобов'язався сплатити на
користь продавця винагороду.

Згідно акту приймання-передачі
кредитних справ від 23 травня 2011р. ПАТ
КБ «Правекс-Банк» передав, а ТОВ
«Кредит Колекшн Груп» прийняв кредитні
справи, у тому числі і ОСОБА_1

Отже, ТОВ «Кредит Колекш Груп» прийняв
(набув) тільки право вимоги за
кредитним договором, а не став стороною
кредитного договору, тому не може бути
належним відповідачем за позовом про
визнання кредитного договору
недійсним.

За таких обставин, судом першої
інстанції у порушення вимог ст. 37 ЦПК
України була здійснена заміна
належного відповідача на неналежного
та вирішено спір без участі сторони
спірного договору та без з'ясування
обставин укладення кредитного
договору.

При цьому, представник позивача не
заперечував проти здійснення такої
заміни, чим погодився, що позовні
вимоги заявлені до ТОВ «Кредит Колекш
Груп».

Крім того, суд першої інстанції не
врахував, що позивачем були заявлені
позовні вимоги про стягнення з ПАТ КБ
«Правекс-Банк» моральної шкоди і
зазначені позовні вимоги не
пов'язувалися із стягненням
заборгованості, а обґрунтовувалися
саме укладенням кредитного договору,
тому ТОВ «Кредит Колекш Груп» не є
належним відповідачем і за даними
позовними вимогами.

Разом з тим, чинним процесуальним
законодавством апеляційній суд не
наділений повноваженнями вирішувати
питання про заміну неналежного
відповідача у процесі на належного на
стадії апеляційного розгляду, що
позбавляє можливості колегію суддів
вирішити спір по суті із належними
сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК
України порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до

- 3 -

неправильного вирішення справи.

Оскільки у зв'язку із неправомірною
заміною судом першої інстанції
належного відповідача на неналежного,
належний відповідач ПАТ КБ
«Правекс-Банк» не приймав участі у
розгляді даної справи, що призвело до
неправильного вирішення справи,
колегія суддів вважає, що рішення суду
підлягає скасуванню та ухвалює нове
рішення про відмову у позові, який
заявлений до ТОВ «Кредит Колекшн Груп»
про визнання недійсним кредитного
договору та стягнення моральної шкоди,
у зв'язку із тим, що він заявлений до
неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314,
316-317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного
суду м. Києва від 10 квітня 2014р.
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у позові ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредит
Колекшн Груп» про визнання недійсним
договору та відшкодування моральної
шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: