Справа №437/5438/13ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року Ленінський районний
суд м. Луганська у складі:

головуючого: судді Антоненко М.В.

при секретарі: Єсауленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луганську
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа Управління
комунальним майном Луганської міської
ради про встановлення факту родинних
відносин, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про
встановлення факту родинних відносин.
В обґрунтування якої зазначив, що його
батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Батько
заявника ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року. ОСОБА_1 мешкав разом зі своєю
матір"ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала
його матері ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 23.04.1993 р. та свідоцтва про право на
спадщину від 29.03.2001 року. В 2001 році
ОСОБА_2 мати зробила заповіт, в якому
заповіла заявнику належну їй частку
квартири за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується заповітом від 29.03.2001
року посвідченим Четвертою
держнотконторою реестр№2-626.
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 померла в віці
93 років. Спадщину після смерті матері
прийняв заявник оскільки проживав з
спадкодавцем на день її смерті. ОСОБА_1
звернувся до Четвертої держнотконтори
для оформлення спадщини на квартиру, що
належала його матері. Але ОСОБА_1 було
відмовлено в оформленні спадщини, тому
що в свідоцтві про народження матір"ю
заявника вказана «ОСОБА_2» а батьком
ОСОБА_3, і заявнику невідомо де і коли
його мати зареєструвала шлюб з батьком
ОСОБА_3 та змінила прізвище на
«ОСОБА_2».У зв'язку з цим, заявник не
може успадкувати інше майно, яке
належало його матері, крім вказаного в
заповіті. На підставі викладеного
заявник просить суд встановити факт, що
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1
заявлені вимоги підтримав, надав суду
аналогічні пояснення та просив суд
постановити рішення, яким вимоги заяви
задовольнити.

Представник зацікавленої особи в
судове засідання не з'явився, до його
початку надав суду заяву, відповідно до
якої питання щодо задоволення позовну
покласти на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення заявника,
дослідивши письмові докази, вважає
заяву обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про
народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі
батько записаний ОСОБА_3, в графі мати
записана ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва смерть ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.7).

Відповідно до наданої суду трудової
книжки судом встановлено, що ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 змінила прізвище на
«ОСОБА_2» відповідно до свідоцтва про
шлюб (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло, квартира, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 на
праві приватної спільної власності
належить ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом ОСОБА_2 отримала у
спадок ? частку квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 після
померлого ОСОБА_5 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.8).

Відповідно до наданої суду довідки від
мешканців будинку АДРЕСА_1, судом
встановлено, що ОСОБА_2 є матерю ОСОБА_1
(а.с.14).

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2014
року судом встановлено, що ОСОБА_1 у
видачі Свідоцтва про право на спадщину
за законом відмовлено, оскільки
спадкоємець не має можливості надати
нотаріусу документи, які
підтверджують факт, що він є сином
ОСОБА_2 (а.с.13).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України,
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,
суд розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин.

Відповідно до Постанови Пленуму № 5 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» - при розгляді
справи про встановлення відповідно до
п.6 ст.256 ЦПК факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, зазначені в документі,
не збігаються з ім'ям, по батькові,
прізвищем, місцем і часом народження
цієї особи, вказаними у свідоцтві про
народження або в паспорті, у тому числі,
факту належності правовстановлюючого
документа, в якому допущені помилки у
прізвищі, імені, по батькові або
замість імені чи по батькові зазначені
ініціали суд повинен запропонувати
заявникові подати докази про те, що
правовстановлюючий документ належить
йому і що організація, як видала
документ, не має можливості внести до
нього відповідні виправлення.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право на захист
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних цивільних прав, свобод чи
інтересів, у тому числі й у судовому
порядку.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів, можуть зокрема бути:
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення та інші.

Стаття 11 Цивільного процесуального
Кодексу України встановлює принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, зміст якого зводиться до
того, що суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 Цивільного процесуального
Кодексу України є імперативною нормою,
обов'язковою для виконання як
учасниками процесу, так і судом. Так,
частина 1 названої статті встановлює,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Частина 4 названої
статті встановлює, що доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Суд відповідно до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК
України розглядає справу в межах
заявлених вимог та на підставі доказів,
наданих сторонами.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які заявник посилалася як
на підставу своїх вимог, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, судом було
встановлено, що ОСОБА_2 є матерю ОСОБА_1,
тому вимоги заявника обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 212-215, 217, 234, 256, 257 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
є сином ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4
року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через суд
Ленінського району м. Луганська шляхом
подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий: суддя

М.В. Антоненко