АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-7968362/2014
Головуючий у 1 інстанції - Волкова С.Я.
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 2 липня 2013 року

в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2012 року ПАТ
«Брокбізнесбанк» звернулося до суду з
зазначеним позовом та вказувало, що
1.08.2008 р. між АБ "БРОКБІЗНЕСБАНК",
правонаступником якого є ПАТ
"БРОКБІЗНЕСБАНК", та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір, яким банк
надав відповідачці грошові кошти у
розмірі 37020,00 доларів США на строк з
1.08.2008 р. по 1.08.2015 р., зі сплатою процентів
за користування кредитом у розмірі 15,5%
річних для придбання автомобіля.
Внаслідок невиконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2
своїх зобов'язань за договором у них
утворилася заборгованість в сумі 447 245,
60 грн., яку позивач і просив стягнути
солідарно з відповідачів на його
користь.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 2.07.2013 року позов ПАТ
«Брокбізнесбанк» задоволено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу та
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Брокбізнесбанк» в частині стягнення
неустойки на суму 43 367, 08 грн.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що суд
першої інстанції не звернув увагу на
те, що на момент звернення банку з
позовом, строк виконання відповідачами
зобов'язання за кредитним договором не
настав.

Також, суд першої інстанції стягуючи з
відповідача неустойку за неналежне
виконання договірних зобов'язань за
кредитним договором, не звернув увагу
на те, що до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік, тому не
правильно обрахував суму неустойки,
яка на думку апелянта складає 19 328, 49
грн.

Окрім того, позивач не надав суду
належних доказів невиконання
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором.

Посилаючись на порушення норм
процесуального права, апелянт
зазначає, що судом безпідставно
відмовлено в прийнятті зустрічної
позовної заяви про реструктуризацію
кредитного договору, а відповідачі
були позбавлені права виступу з
промовою в судових дебатах.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1
підтримали доводи апеляційної скарги
та просили її задовольнити.

Представник ПАТ «Брокбізнесбанк»
проти апеляційної скарги заперечував
та просив залишити рішення суду без
змін.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Отже, неустойка є забезпеченням
виконання зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею), як
зазначено у ч. 1 ст. 549 ЦК України, є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними їв укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 1.08.2008 р. між АБ
"БРОКБІЗНЕСБАНК", правонаступником
якого є ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК", та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№08ФА-150, яким банк надав відповідачці
грошові кошти у розмірі 37020,00 доларів
США на строк з 1.08.2008 р. по 1.08.2015 р., зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 15,5% річних для
придбання автомобіля.

11.05.2010 р. між АТ«Брокбізнесбанк» та
ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду
№1 до кредитного договорі №08ФА-150 від
1.08.2008 р., якою строк сплати
заборгованості за кредитним договором
(за основою сумою Кредиту, процентами
та комісійними платежами), що має бути
сплачена не пізніше 10.05.2010 року,
продовжено до 14.05.2010 р., включно.

12.10.2010 р. між тими ж сторонами було
укладено додаткову угоду №1/1 до
кредитного договору №08ФА-150 від 1.08.2008
р., якою позичальник здійснює
повернення кредиту у готівковій або у
безготівковій формі згідно з графіком,
наведеним у додатку №2 до цієї
додаткової угоди, який є невід'ємною
частиною кредитного договору.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_1
зобов'язань перед позивачем за
кредитним договором між ПАТ
«Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки, за умовами
якого останній прийняв на себе
зобов'язання відповідати у повному
обсязі за своєчасне і повне виконання
позичальником її боргових зобов'язань,
а саме: зобов'язань щодо своєчасного
повернення кредиту у розмірі 37020,00
доларів США, сплати процентів по
кредиту у розмірі 15,5% річних до 1.08.2015 р.,
за виплату штрафних санкцій,
передбачених кредитним договором.

В період дії кредитного договору
відповідачка ОСОБА_1 не дотримувалася
його умов; станом на 10.06.2013 р. має
заборгованість перед позивачем у сумі
55954,66 долари США, що становить 447245,60 грн.,
або 34414,37 доларів США заборгованості за
основним зобов'язанням, що становить
275074,06 грн., неустойка за невиконання
основного зобов'язання за кредитом
складає 2530,48 доларів США, що становить
20226,13 грн., заборгованість за
несплаченими процентами складає 13821,59
долар США, що становить 110475,97 грн.,
неустойка за несплаченими процентами
складає 5188,22 доларів США, що становить
41469,44 грн., заборгованість за основним
зобов'язанням складає 34414,37 доларів США,
що становить 275074,06 грн., заборгованість
за несплаченими процентами складає
13821,59 долар США, що становить 110475,97 грн.,
неустойка за кредитом складає 7718,70
доларів США, що становить 61695,57 грн.

Задовольняючи позовні вимоги
«Брокбізнесбанк» суд виходив з їх
доведеності та того, що з вини
відповідачів зобов'язання належним
чином не виконуються, що свідчить про
відмову з їх боку в односторонньому
порядку від виконання зобов'язання.

Таких висновків суд дійшов після
повної та всебічної перевірки обставин
справи, належної оцінки доказів із
застосуванням правильної норми закону,
з огляду на що рішення суду є законним
та обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Є необґрунтованими та такими що не
ґрунтуються на законі доводи
апеляційної скарги про те, що суд
першої інстанції не застосував строк
позовної давності до вимог про
стягнення неустойки (пені), виходячи з
наступного.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

До вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені) застосовується позовна
давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК
України).

Частиною 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Як вбачається з п.8.6 кредитного
договору, строк позовної давності щодо
вимог за кредитним договором (у тому
числі щодо стягнення неустойки)
становить 10 років. Таким чином, сторони
у письмовій формі домовились про
збільшення строку позовної давності
відносно стягнення заборгованості за
кредитним договором до 10 років, що не
заборонено ст. 259 ЦК України. Зазначена
правова позиція викладена в ухвалі
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи від 19 березня 2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України,
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді.

Інші доводи апеляційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права, невідповідність
зроблених в рішенні висновків
фактичним обставинам справи є
безпідставними на правильність
висновків суду не впливають та їх не
спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 2 липня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді