Справа № 344/5889/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1481/2014
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського
В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 23 травня 2014 року по справі
за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про зменшення розміру аліментів та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_3 про зменшення
розміру аліментів. Позовні вимоги
мотивував тим, що рішенням
Івано-Франківського міського суду від
30 травня 2012 року покладено на нього
обов'язок сплачувати щомісячно
аліменти в твердому грошовому розмірі
800 грн. на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Вважає, що вищезазначений
розмір аліментів підлягає зменшенню,
оскільки змінилося його матеріальне
становище, а також сімейний стан,
оскільки на даний момент він перебуває
у цивільному шлюбі з іншою жінкою. Тому
просив зменшити розмір аліментів з 800
грн. до 365 грн. виходячи з розміру його
щомісячної заробітної плати.

В травні 2014 року ОСОБА_3 заявила
зустрічний позов про збільшення
розміру аліментів, в обґрунтування
якого посилалася на те, що відповідач
за зустрічним позовом продовжує не
виконувати свої прямі батьківські
обов'язки, не сплачує аліменти, не надає
ніякої іншої матеріальної допомоги, не
піклується про фізичний і духовний
розвиток дитини, не спілкується з нею.
Відповідач не цікавиться життям сина,
не відвідує його вдома та у навчальному
закладі. Син ОСОБА_5 є учнем 6-го класу
загальноосвітньої школи, на його
навчання, профілактику захворювання,
одяг, харчування потрібні значні
затрати. На момент пред'явлення позову
заборгованість ОСОБА_2 по сплаті
аліментних зобов'язань складає 12 800
грн., тому, як вважає позивач за
зустрічним позовом - відповідач за
первісним, його позов є нічим іншим, як
ще однією спробою уникнути обов'язку
щодо утримання дитини. Просила
стягувати з ОСОБА_2 аліменти в розмірі
1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, а також судові витрати (а.с.
23-24).

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 23
травня 2014 року в задоволенні
первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів та
зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про збільшення розміру аліментів
відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_3
оскаржили вказане рішення в
апеляційному порядку.

ОСОБА_2 вважає, що постановлене в даній
справі рішення суду першої інстанції
не в повному обсязі відповідає вимогам
щодо законності та обґрунтованості,
визначеним статтею 213 ЦПК України.

Як вказує апелянт, відмовляючи в
задоволенні первісного позову суд
першої інстанції виходив із того що
відповідно до ст. 182 СК України врахував
зазначені в ній обставини., а також
розмір прожиткового мінімуму згідно з
ст.7 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік», однак не
вказавши в рішенні його суму. Позивач
за первісним позовом - відповідач за
зустрічним ОСОБА_2 з посиланням на ч. 3
ст. 80 СК України зазначає, що в
матеріалах справи є докази про зміну
його матеріального та сімейного стану,
що призвело до заборгованості ним по
сплаті аліментів.

Просить скасувати рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 23
травня 2014 року в частині відмови в
задоволенні первісного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів, ухвалити нове рішення, яким
його позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

ОСОБА_3 подала на вказане вище рішення
зустрічну апеляційну скаргу, вважає, що
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні
зустрічного позову про збільшення
розміру аліментів є незаконним та
необґрунтованим, постановленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Як вказує відповідач за первісним
позовом, суд першої інстанції при
ухваленні рішення не надав правової
оцінки доказам, що були долучені нею в
обґрунтування позовних вимог
зустрічного позову, зокрема щодо того,
що син ОСОБА_5 є учнем 6 класу
загальноосвітньої школи, на його
навчання потрібні затрати, пов'язані з
купівлею науково-художньої літератури,
проведення додаткових
занять-репетиторства, придбання
цифрової техніки. Разом з тим, долучені
докази, які вказують на те, що
малолітній ОСОБА_5 часто хворіє, тому
відвідує для профілактики захворювань
та всебічного розвитку секцію дзю-до,
потребує курортно-профілактичного
лікування в санаторії. Зі слів ОСОБА_3,
вказані обставини позивача за
первісним позовом не турбують,
останній жодного разу не
поінтересувався емоційним та фізичним
станом сина, не проявив ініціативу в
допомозі по його одужанню,
профілактиці захворювання. Крім того,
відповідач за первісним позовом -
позивач за зустрічним позовом
зазначає, що на одяг та харчування
дитини, що росте їй потрібні значні
кошти. За наведених обставин, вважає, що
слід збільшити суму аліментів, і
стягувати з відповідача за зустрічним
позовом аліменти в твердій грошовій
сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно,
оскільки вказана сума відповідає
майновому стану ОСОБА_2, а також
потребам дитини на її часткове
утримання.

Просить рішення в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
зустрічний позов задоволити. Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на
правову допомогу.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити з
указаних у ній мотивів, просив зменшити
стягувану з нього суму до 400 грн.
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 просив
відхилити.

ОСОБА_3 підтримала доводи своєї
апеляційної скарги з наведених в ній
мотивів, а доводів апеляційної скарги
ОСОБА_2 не визнала.

Заслухавши сторони по справі,
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги
належить відхилити з наступних
мотивів.

Згідно матеріалів справи, заочним
рішенням Івано-Франківського міського
суду від 30.05.2012 року постановлено
стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
щомісячно аліменти в твердому
грошовому розмірі 800 грн. на одну дитину
на утримання неповнолітньої дитини:
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.04.2012 року і
до досягнення ним повноліття (а.с 4-6,
25-26).

На а.с. 29 міститься характеристика
ОСОБА_5, учня 6-А класу
Івано-Франківської ЗШ №21 від 03.10.2013
року.

Згідно копії трудового договору від
07.08.2013 року ОСОБА_2 працює водієм ПП
ОСОБА_7 (а.с.7)

На а.с.8 міститься копія Довідка про
заробітну плату та інші доходи
позивача за первісним позовом ОСОБА_2

На а.с. 27 міститься копія
Довідки-розрахунку №14447 від 12.05.2014 року
щодо загальної заборгованості по
виконавчому листу №0907/5863/2012 від 27.07.2012
року, виданого Івано-Франківським
міським судом, що станом на 01.05.2014 року
складає 12 000 грн.

Згідно копії довідки від 12.02.2014 року син
ОСОБА_5 знаходиться в дитячій
поліклініці на диспансерному обліку
(а.с. 28).

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 23 травня 2014 року цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про збільшення розміру аліментів
об'єднано в одне провадження (а.с. 42).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні первісного та зустрічного
позовів суд першої інстанції,
враховуючи приписи ст. 182 СК України,
розмір прожиткового мінімуму згідно з
ст. 7 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік», дійшов
правильного висновку, відмовивши в
задоволенні первісного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів та зустрічного позову ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про збільшення розміру
аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки ОСОБА_2 - доросла, здорова,
працездатна особа, яка в змозі
заробляти і надавати своїй дитині
кошти у визначеному судом розмірі.
Дитина, згідно матеріалів справи,
потребує допомоги, розмір стягуваних з
ОСОБА_2 коштів може забезпечити дитині
нормальні умови для розвитку і
виховання. У зв'язку з цим не підлягає
також і задоволенню апеляційна скарга
ОСОБА_3

При цьому сторонами, відповідно до
ст.ст. 10, 11 ЦПК України, вимоги
заявлялись про зміну розмірів
стягнення коштів на утримання дитини у
твердій грошовій сумі, а не у частці від
заробітку, і тому колегія суддів,
розглядаючи справу в межах заявлених
вимог і заперечень згідно з ст. 303 ЦПК
України, вважає необхідним апеляційні
скарги відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 307, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 23
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржені в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
А.Ю. Малєєв

Судді:
В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк