БОРИСПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченка Д.В.

за участю секретаря Пузирна А.І.

за участю представників позивача -
ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3
до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4
про визнання недійсним частини
договору, стягнення пені та
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

В травні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до Фізичної особи
підприємця ОСОБА_4 про визнання
недійсним п.3 договору оформленого у
вигляді письмового замовлення покупця
02. термінал №7859 від 09 березня 2014 року,
яким визначений розмір пені - 0.1 % від
суми замовлення за кожен день затримки
виконання замовлення. Позивач вважає
дані умови договору такими, що є
несправедливими і такими що не
відповідають вимогам спеціальної
правової норми - ч. 5 ст. 10 Закону України
"Про захист прав споживачів", якою
встановлений інший розмір пені на
рівні трьох відсотків вартості роботи,
а тому просив визнати недійсним п.3
спірного договору . Крім того, позивач
просив суд на підставі ч. 5 ст. 10 Закону
України "Про захист прав споживачів"
стягнути з відповідача 4239грн. пені за
прострочення виконання замовлення, а
також відшкодувати моральну шкоду в
сумі 5000 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та
досліджені в судовому засіданні
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, суд вважає позовні вимоги
позивача такими, що не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із змісту письмового
замовлення покупця 02. термінал №7859 від
09 березня 2014 року, прибуткового
касового ордеру №224 та акту прийому
№7859 від 01.04.2014 між ОСОБА_3 (замовник) та
Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4
(постачальник) виникли відносини
купівлі продажу товару (меблів). За
умовами укладеного між сторонами
договору, відповідач зобов'язався
передати у власність позивача
наступний товар: лінк - вітальню -
вітрину, журнальний столик, тумбу ТВ,
полку. Також, з договору випливає, що
продавець зобов'язався доставити товар
в м. Бориспіль. Окрім продажу та
доставки вищевказаного товару в
предмет договору купівлі - продажу інші
умови не входило. Загальна ціна
договору склала 8210грн. Строк доставки
товару - 14.03.2014.

З матеріалів справи вбачається, що свій
обов'язок щодо доставки товару у
встановлений договором строк
відповідач виконав неналежним чином,
лише 01 квітня 2014 року доставив позивачу
товар, що визнається обома сторонами.

Також встановлено, що пунктом 3 умов
виконання замовлення покупця, сторони
погодили, що у випадку затримки
виконання замовлення більше ніж на 10
днів від погодженої дати доставки,
постачальник зобов'язується сплатити
замовнику пеню в розмірі 0.1 % від суми
замовлення за кожен день затримки,
починаючи з десятого календарного дня
затримки.

Звертаючись до суду із даним позовом,
позивач просить визнати недійсним
вказану умову договору щодо розміру
пені, оскільки вважає її такою що є
несправедливою в розумінні п.2 ч.3 ст. 18
Закону України "Про захист прав
споживачів" і такою що не відповідає
вимогам ч. 5 ст. 10 Закону України "Про
захист прав споживачів".

Згідно статті 18 Закону України "Про
захист прав споживачів" умови договору
є несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

З п. 2 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист
прав споживачів" вбачається, що
несправедливими є, зокрема, умови
договору про виключення або обмеження
прав споживача стосовно продавця
(виконавця, виробника) або третьої
особи у разі повного або часткового
невиконання чи неналежного виконання
продавцем (виконавцем, виробником)
договірних зобов'язань, включаючи
умови про взаємозалік, зобов'язання
споживача з оплати та його вимог у разі
порушення договору з боку продавця
(виконавця, виробника).

Системний аналіз статей 546 - 552 ЦК
України, ст. 18 Закону України "Про
захист прав споживачів" а також умов
укладеного між сторонами договору
свідчить про те, що встановлюючи в
договорі пеню в розмірі 0.1 % від суми
замовлення за кожен день затримки
сторони не порушили принципу
добросовісності, не було допущено
істотного дисбалансу договірних прав
та обов'язків на шкоду споживача.

Також, згідно ч. 5 ст. 10 Закону України
"Про захист прав споживачів" у разі коли
виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання
послуги) згідно з договором, за кожний
день (кожну годину, якщо тривалість
виконання визначено у годинах)
прострочення споживачеві сплачується
пеня у розмірі трьох відсотків
вартості роботи (послуги), якщо інше не
передбачено законодавством. У разі
коли вартість роботи (послуги) не
визначено, виконавець сплачує
споживачеві неустойку в розмірі трьох
відсотків загальної вартості
замовлення.

З огляду на те, що стаття 10 Закону
України "Про захист прав споживачів", на
яку посилається позивач, визначає
спеціальні права споживача у разі
порушення умов саме договору про
виконання робіт (надання послуг), а не
договору про купівлю продаж товару,
зазначена норма не підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, в задоволенні вимоги про
визнання недійсним частини договору та
стягнення на підставі ч. 5 ст. 10 Закону
України "Про захист прав споживачів"
пені слід відмовити.

В судовому засіданні позивач наполягав
на тому, що правовою підставою позовної
вимоги щодо стягнення пені в сумі 4239
грн. є саме ч. 5 ст. 10 Закону України "Про
захист прав споживачів", а не умови
укладеного договору, а тому просив
розглядати спір в межах предмету та
підстави поданого ним позову.

Вимога про відшкодування моральної
шкоди також не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 611 ЦК у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Пленум Верховного Суду України в п. 2
постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. №
4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (із змінами, внесеними згідно з
постановами Пленуму від 25 травня 2001 р.
№ 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) надав
роз'яснення, що спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі
моральної (немайнової) шкоди
розглядаються, коли право на
відшкодування моральної шкоди
безпосередньо передбачене нормами
Конституції України або випливає з її
положень, або закріплене
законодавством, яке встановлює
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про захист прав споживачів" споживачі
мають право на відшкодування майнової
та моральної шкоди, лише у випадку
завданої внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції),
відповідно до закону.

Укладений між сторонами договір не
передбачав відшкодування моральної
шкоди у разі прострочення виконання
зобов'язання продавцем. Не
передбачають такої відповідальності й
нормативно-правові акти, які регулюють
спірні правовідносини. Враховуючи
встановлені у справі обставини, немає
підстав і для застосування п. 5 ст. 4
Закону України "Про захист прав
споживачів", оскільки у відповідності
до вказаної правової норми споживачі
мають право на відшкодування моральної
шкоди виключно у випадку завдання
такої шкоди внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції), а не
внаслідок виконанням зобов'язання з
порушенням строку. (Аналогічна думка
викладена в постанові ВСУ у справі №
6-2205вов10, Аналізі судової практики з
розгляду цивільних справ про захист
прав споживачів (2009-2012рр.) проведеної
ВСУ).

За таких обставин, у задоволенні позову
ОСОБА_3 до Фізичної особи підприємця
ОСОБА_4 про визнання недійсним частини
договору, стягнення пені та
відшкодування моральної шкоди слід
відмовити.

Керуючись ст. 88, 208, 213-215 ЦПК України, суд,
-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про
визнання недійсним частини договору,
стягнення пені та відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду Київської
області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Д.В. Ткаченко