Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2325/14-ц
Провадження №: 2/332/705/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 липня 2014 р. Заводський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого -
судді Мєркулової Л.О.,

при секретарі -
Худайбердієвій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ПП «Грандфінресурс» про
захист прав споживачів, суд, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з
позовом про захист прав споживача.

У своєму позові та у судовому
засіданні позивач пояснила,що 06.01.2012
року вона ( далі - учасник) уклала із
Приватним підприємством
«Грандфінресурс» (далі - адміністратор)
договір №206791 , а також додатки №1 та №2
до договору.

Відповідно до п.1.1 за цим договором
адміністратор, зобов'язується вчинити
за рахунок Учасника юридичні дії із
придбання товару, зазначеного у
додатку №1 до данного договору, на
умовах діяльності Програми « Альянс
Україна».

Товаром за умовами договору і додатків
до нього - є грошові кошти.

Згідно Додатку №1 до договору вартість
товару становить 10 000 грн.

За час, який пройшов із дня підписання
договору до теперішнього дня, позивач
лише перераховувала на поточний
рахунок адміністратора відповідні
суми грошових коштів.

Ніякого товару вона від відповідача не
отримала.

Позивач вважає, що умови договору
і додатків до нього є такими, що
порушують її права, як споживача
послуг, які надає їй відповідач.

За весь час дії договору від неї
вимагають лише надіслання грошових
коштів, без будь-якого реального в
подальшому отримання товару.

Позивач вказує, що укладений договір з
додатками до нього, які є невід'ємною
частиною договору, є недійсним.

Відповідно до положено статті 18 ЗУ «
Про захист прав споживачів» продавець
(виконавець, виробник) не повинен
включати в договори із споживачем
умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є суттєвий дисбаланс
договірних прав і обов'язків на шкоду
споживача.

Умови договору №206791 від 06.01.2012 року і
додатків №1 та №2 до договору позивач
вважає не справедливими.

В п.п. 3.1 - 3.8 статті 3 Додатку №2 до
договору визначені виключно обов'язки
щодо споживача - в жорсткій,
ультимативній формі зазначені умови
надсилання відповідних грошових сум,
що є порушенням п.З ст. 18 ЗУ « Про захист
прав споживачів».

Згідно договору та додатків №1 та№2 до
нього, в порушення засад
добросовісності надання послуг, не
визначено конкретного терміну
виконання умов договору з боку
відповідача, тобто надання мені
послуги обумовлено виключно
бажанням, власним розсудом,
відповідача по даній справі, як стороні
договору.

Умови договору і додатків №1та «№2
містять умову, що є неприємливою для
мене, як споживача у разі розірвання
договору відповідач, як виконавець
послуг за договором, повертає мені лише
70% внесених мною грошових коштів.

Зазначені умови договору і додатків №1
та №2 до нього є такими, що здійснені з
використанням нечесної
підприємницької практики.

Згідно ст. 19 Закону України « Про захист
прав споживачів» правочини, здійснені
із використанням нечесної
підприємницької практики, - є
недійсними.

Всі вищенаведені порушення з боку
відповідача при укладенні зі мною
договору і додатків № 1 та № 2 нього - є
підставами для визнання недійсним
правочину.

Внаслідок порушення з боку відповідача
її прав, вона виявила бажання розірвати
укладений із відповідачем договір.

Вважаючи, що укладений договір і
додатки до нього це «злочинна схема»
шахрайства для отримання від
довірливих громадян грошових коштів,
позивач звернулась до правоохоронних
органів із відповідною заявою про
перевірку її підозри, але постановою
від 18.03.2014 року слідчий СВ Заводського
РВ м. Запоріжжя закрив кримінальне
провадження за заявою позивача,
оскільки між нею і відповідачем
існують цивільні правовідносини.

Позивач, діючи відповідно до п. 8.5
статті 8 Додатку №2 договору, надіслала
відповідачу відповідну заяву про
розірвання укладеного договору, але
дотепер вона ніякої відповіді не
отримала.

Позивач вважає, що невизначеність
в договорі конкретного строку
виконання обов'язків з боку
відповідача, жорсткі умови обов'язків,
які покладаються на неї, як учасника
договору, а також позбавлення її права
на отримання всіх грошових коштів, які
вона внесла у разі бажання розірвання
договору і є тими істотними умовами,
наявність яких є підставою для
розірвання договору.

За час із дати укладання
договору і додатків №1 та №2 до
договору позивачем перераховано
відповідачу, як стороні за договором,
грошові кошти в сумі 2337,46 грн.

У своєму позові позивач просить
визнати недійсним , з моменту його
укладення, договір №206791 від 06.01.2012 року
і додатки №1 та №2 до договору № 206791 від
06.01.2012 року укладені між нею та
Приватним підприємством «
Грандфінресурс», розірвати договір
№206791 від 06.01.2012 року і додатки №1
та №2 укладені між нею та
Приватним підприємством «
Грандфінресурс» та зобов'язати
Приватне підприємство
«Грандфінресурс» повернути їй,
ОСОБА_1, надіслані нею на адресу ПП
«Грандфінресурс» грошові кошти в сумі
2337, 46 грн.

У судовому засіданні позивач
підтримала свій позов і просить його
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, але надав до суду письмові
заперечення на позовну заяву, в яких
просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позову.

Дослідивши докази по справі, вислухав
пояснення позивача, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що між
сторонами по справі виникли
правовідносини з приводу укладання
договору.

Відповідно до ч.1 статті 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральнім засадам суспільства.

Усі вимоги ст. 203 ЦК України щодо
загальних вимог укладення правочинів
для їх дійсності були виконані.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин
є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнанні/ судом недійсний.

Законом не встановлена недійсність
даного договору.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою,п'ятою та
шостою ст.203 нього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1ст.230 ЦК України
передбачено, що суд визнає угоду
недійсною у випадку, якщо одна із
сторін правочину навмисно ввела другу
сторону в оману щодо обставин, які
мають істотне значення (ч.1 ст.229 цього
Кодексу).

Згідно ч,1 ст.229 ЦК України істотне
значення мають природа правочину,
права та обов'язки сторін, властивості
і якості речі, які значно знижують її
цінність або можливість використання
за цільовим призначенням.

Судом встановлена, що
укладена між сторонами угода є видом
цивільного договору: сторони
врегулювали свої відносини на свій
розсуд; змістом договору є, власне ті
умови, на яких сторони погоджуються
виконувати взяті па себе зобов'язання,
що має наслідком виконання зобов'язань
для кола осіб, що його підписали.

Згідно ст. 15 додатку №2 до договору
встановлено, що відповідач як учасник
підтверджує, що отримав усі коректно
викладені пояснення від представника
ПП «Грандфінресурс», уважно прочитав
та зрозумів умови даного договору та
правові наслідки, що засвідчує своїм
підписом, а також власноруч написаною
заявою.

Свобода договору та підприємницької
діяльності, яка не заборонена законом,
відповідно до ст. З Цивільного кодексу
України визначені загальними засадами
цивільного законодавства.

Відповідно до ст 6 ЦК України сторони
мають право укласти договір, який не
передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства. Сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства. Сторони мають право
врегулювати цими актами. Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Суд вважає, що договір між сторонами
підписаний повноважними особами, він
містить всі суттєві умови передбачені
законом для договорів і які мають
істотне значення, а також які були
узгоджені сторонами шляхом звернення
позивача з пропозицією щодо укладення
договору та погодженням відповідачем
на укладення такого договору.

Відповідно до ч. І ст. 626, ст. 628 ЦК
України, договором є домовленість
сторін, договору складають умови,
визначені сторонами і погоджені між
ними, і умови, що є обов'язковими у
відповідності до актів цивільного
законодавства.

Ст. 627 ЦК Украйні встановлює, що сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
агента та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 638 УК України договір
вважається укладеним, якщо сторони у
належній формі досягли згоди по всім
суттєвим умовам договору.

Із договору № 206791 п. 1.1 ст.1 встановлено,
що за цим відповідач як адміністратор
(ПП «Грандфінресурс»), за згодою
позивача, зобов'язується вчинити від
імені та за рахунок його певні юридичні
дії, спрямовані на придбання Товару,
зазначеного у Додатку №1 до даного
Договору, на умовах діяльності
Програми «Альянс Україна», що містить в
додатку №2, який є невід'ємною частиною
цього Договору, в тому числі:

а)сформувати Реєстр Учасників,
забезпечити його адміністрування;

б)організовувати та проводити Захід по
розподілу грошового фонду, здійснити
оплату Товару на користь Учасника або
надати Учаснику відповідну суму у
позику;

в)надавати інші послуги і здійснювати
інші правочини, погоджені Сторонами, у
порядку та в строки, передбачені
Договором та Додатками до нього».

Відповідно до п. п. 1.4. ст. 1 Додатку № 2
Договору № 206791 Договір активується на
четвертий день з моменту підписання, а
після цього Учасник реєструється в
програмі «Альянс Україна». Цією умовою
Договору позивачу надавався час для
вивчення та ретельного аналізу умов
Договору самостійно або за допомогою
інших осіб ( в тому числі і юристів),
після підписання, до активації
Договору.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Додатку № 2, на
протязі трьох діб після підписання
Договору позивач мав можливість
розірвати Договір в односторонньому
порядку з відшкодуванням сплачених ним
попередньо, грошових коштів.

Відповідно до укладеного договору
позивач повинен внести комісійний
внесок, а також щомісячно сплачувати
загальний платіж, який складається з
чистого внеску, за рахунок якого
відповідач формує фонд реєстру, та
здійснює оплату заявлених учасниками
грошових сум, та адміністративних
витрат, що є платою відповідачу за
послуги пов'язані з організацією
програми «Альянс Україна» (п.п. 1.3,2.1. 3.1,
4.1. п. 5.1 Додатку № 2).

Позивач підписав угоду та на виконання
сплатив 650, 00 гри. одноразового
комісійного внеску, 5 щомісячних
платежів на суму 1388, 90 гри., та 5
адміністративних витрати на суму 250, 00
грн., що загалом склало 2 288, 90 гри.

Із Додатку №2 ст.12 встановлено, що
відповідач гарантує позивачу
(учаснику), що він одержить право на
отримання позики, за умови що виконає
всі зобов'язання, які випливають з цієї
угоди.

Згідно п. 2.1.2 Договору позивач
зобов'язана щомісяця сплачувати чисті
платежі та адміністративні виграти.

Згідно п. 3.3 Додатку № 2 передбачено, що
позивач (учасник)має право сплачувати
внески в будь-який момент в довільній
кількості. Авансові платежі будуть
використані для покриття повних
платежів, передбачених графіком
платежів у зворотному порядку,
починаючи з останнього повного
платежу.

Відповідно до змісту термінів (Додаток
№ 2) загальний платіж - це щомісячний
платіж, що виплачується учасником,
розмір якого складається з суми
чистого внеску та адміністративних
витрат.

Адміністратор організовує і проводить
розподіл грошових коштів та надає
інформацію щодо їх результатів
виключно учаснику.

Статтею 4 Додатку №2 передбачено, що
процедура розподілу грошового фонду
проводиться на підставі розгляду
поданих заяв, в яких зазначена
кількість чистих платежів, сплату яких
учасник системи бере на себе.

Розподіл грошового фонду реєстрів,
затвердження Дозволу на отримання
заявлених грошових суми, кожного
учасника, видача відповідної суми
завжди проводяться строго в
установленому порядку, згідно умов
Договору (ст. 4 Додатку №2 до
Договору) та підтверджуються
необхідною документацією, що доводить
справедливість і чесність розподілу

грошових фондів.

Із матеріалів справи, які додані
відповідачем до своїх письмових
заперечень вбачається, що, позивач є
учасником реєстру № 000215.

Згідно умов договору відповідач надає
дозволи на отримання грошових сум не
на власний розсуд, а згідно умов
Договору, тим учасникам які мали
більшість платежів. Згідно останнього
розподілу, у якому брав участь позивач,
дозвіл на отримання грошових сум
надано тим учасникам які сплатили 12 - 10
платежів, що вказано у додатку № 1 до
протоколу заходу по розподілу
грошового фонду від 26.06.2012 року.

Позивачем було сплачено лише 5
щомісячних платежів. Тобто ставити
питання щодо надання Дозволу на
отримання заявленої позивачем
грошової суми є передчасним.

На наступний розподіл грошового фонду
реєстру № 000215, який відбувся 26.07.12р.,
позивач заяву не подала, та не сплатила
загальний платіж, що обов'язково
передбачено умовами договору. Тому
вона не брала участь у наступному
розподілі грошового фонду.

Згідно ст..5 Додатку № 2 позивач(
Учасник) програми повинен отримати
заявлену грошову суму, за умови
виконання зобов'язань, встановлених
договором.

Із п.8.3. Додатку №2 вбачається, що
договір вважається розірваним на
вимогу відповідача (Адміністратора) в
односторонньому порядку з першого
числа місяця, в якому виникла
заборгованість, за умови, якщо Учасник,
якому ще не надано Дозвіл, не сплатить у
строк, передбачений п.3.2 та п.3.4 ст. 3
цього Додатку:

а) Загальний або Мінімальний
платіж:

б) Адміністративні витрати, за
умови отримання згоди від
Адміністратора на відстрочення
Чистого внеску.

Повернення Учаснику, сплачених ним на
рахунок Адміністратора, коштів
відбуватиметься у відповідності до
п.8.2. даної статті.

Із п.8.2. Додатку № 2 вбачається, що якщо
сторони дійшли згоди, якщо Учасник
виявить бажання розірвати Договір в
односторонньому порядку після
встановленого в п.8.1. даної статті
терміну, або Договір буде розірваний зі
сторони Адміністратора при не
виконанні Учасником п.3.2 ст.З додатку №2
до Договору, та одноразовий комісійний
внесок та адміністративні витрати
Учаснику не повертаються.

Враховуючи те, що сплачені кожним
Учасником Чисті внески були
використані для оплати грошових сум,
які були передані відповідним
Учасникам, Адміністратор здійснить
повернення сплачених Учасником Чистих
внесків протягом 60 (шістдесяти)
банківських днів після закриття
реєстру, крім випадку, визначеному в
ті.6.1 ст.6 цього додатку. Адміністратор
проводить закриття Реєстру після
виконання платіжних зобов'язань
останнього Учасника у даному Реєстрі.

Із п.3.2 Додатку № 2 вбачається, що
учасник повинен сплачувати загальний
або мінімальний платіж не пізніше 15
числа кожного поточного місяця. Якщо
п'ятнадцяте число будь-якого місяця
виявиться неробочим днем, то останнім
днем сплати платежу буде вважатися
робочий день, який слідує за неробочим.

Останній платіж позивач зробила 22.06.2012
року на загальну суму 327, 78 грн. У липні
2012 року позивач не робив платежів, тому
у даному випадку вступає у дію п.8.3.
Додатку № 2.

Із п.8.3 Додатку № 2 вбачається. що
договір вважається розірваним з 01
серпня 2012 року на вимогу відповідача.

У цьому випадку одноразовий комісійний
внесок та адміністративні витрати
Учаснику не повертаються.

Адміністратор здійснить
повернення сплачених Учасником чистих
внесків протягом 60 банківських днів
після закриття реєстру.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 12
квітня 1996 року «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів» (з послідуючими
змінами та доповненнями) споживачем,
права якого захищаються на підставі
Закону України «Про захист прав
споживачів», є громадянин (фізична
особа), котрий придбає, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити товари (роботи, послуги) для
власних побутових потреб. Закон
регулює відносини споживача з
підприємством, установою, організацією
чи громадянином-підприємцем, які
виготовляють та продають товари,
виконують роботи і надають послуги,
незалежно від форм власності та
організаційних форм підприємництва.

У п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист
прав споживачів» послуга визначена як
діяльність виконавця з надання
(передачі) споживачеві певного
визначеного договором матеріального
чи нематеріального блага, що
здійснюється за індивідуальним
замовленням споживача для задоволення
його особистих потреб.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч, 1. п. 7 ч, 3 ст, 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»
забороняється здійснення нечесної
підприємницької практики.
Забороняється як такі, що вводять в
оману утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції.

Згідно п. 7 ч. З ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів»
пірамідальна схема» мас такі
обов'язкові ознаки: здійснення сплати
за можливість одержання учасником
компенсації; компенсація надається за
рахунок залучення учасником інших
споживачів схеми; відсутність продажу
або споживання товару. Для
кваліфікації «пірамідальної схеми»
необхідна наявність усіх зазначених
ознак. Відсутність цих ознак виключає
можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України.

ПП «Грандфінресурс» не надає
можливість отримати товар, а видає
товар - грошові кошти в такому порядку:
перевагу має той Учасник, що надіслав
Заяву, яка містить найбільшу кількість
сплачених Загальних платежів.

Відповідно до п.4.1.1 Додатку № 2 до
договору у випадку, коли декілька
Учасників надіслали Заяви з однаковою
найбільшою кількістю сплачених
Загальних платежів, перевагу має той
Учасник, який раніше уклав договір.

Відповідно до договору, укладеного між
сторонами по справі ОСОБА_1 та ПП
«Грандфінресурс»: Адміністратор - ПП
«Грандфінресурс» за згодою Учасника
(відповідача), зобов'язується вчинити
від імені та за рахунок Учасника певні
юридичні дії, спрямовані на отримання
Учасником грошової суми, зазначеної у
додатку №1 до даного Договору, на
умовах діяльності Програми «Альянс
України», що міститься в додатку №2,
який є невід'ємною частиною цього
договору, в тому числі: сформувати
Реєстр Учасників, забезпечити його
адміністрування: організовувати та
проводити захід по розподілу фонду,
надавати інші послуги і здійснювати
інші правочини погоджені сторонами, у
порядку та в строки, передбачені цим
договором та додатків до нього.

Тобто договір, укладений між сторонами
по справі, є діючим та такими, що
укладений на підставі вільного
волевиявлення кожної сторони з
дотриманням вимог законодавства.

Таким чином, у судовому засіданні
позов ОСОБА_1 не знайшов свої докази і
тому задоволенню не підлягає..

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 203,204, 215,229,230, 626, 627,628,638 ЦК України,
- суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП
«Грандфінресурс» про захист прав
споживачів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду шляхом подачі
протягом 10 днів апеляційної скарги з
дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної чинності
після закінчення десятиденного строку
для подання апеляційної скарги, якщо
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Л.О.Мєркулова