АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/892/14
інстанції: Бондарева І.В.
Справа № 2033/962/12
Доповідач : Пшенічна Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Коростійової В.І., Івах
А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 14 січня 2013 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті
особи - СГІРФО у Фрунзенському районі м.
Харкові, ОСОБА_6 про виселення та зняття
з реєстрації

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_3, треті особи - Приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, Приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, -

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом, в якому просив виселити ОСОБА_5
з квартири АДРЕСА_1 та знати її з
реєстрації за вказаною адресою,
посилаючись на ст. 109 ЖК України.

ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічним
позовом, в якому просила визнати
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 26.08.2009 року, як
такий, що не відповідає ст.ст. 203, 215 ЦК
України.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 14 січня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилаються на те, що
судом порушено норми матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення районного суду та
ухвалити нове, яким задовольнити позов
ОСОБА_3

В обґрунтування апеляційної скарги
вказують на те, що жодних підстав для
проживання, користування та подальшої
реєстрації ОСОБА_5 в квартирі, право на
яку належить ОСОБА_3 в неї не має.

Рішення в частині відмови ОСОБА_5 в
задоволені зустрічного позову не
оскаржується

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, що з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що вона підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені первісного
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач ОСОБА_3 на час
укладення договору купівлі-продажу
знав, що спірна квартира обтяжена
боргом за договором іпотеки і таким
чином погодився з тим, що нею
користується колишній власник ОСОБА_5
Крім цього суд першої інстанції вважає,
що позивач за первісним позовом не
довів яким чином проживання
відповідача в його квартирі порушує
його права.

Судова колегія не погоджується з
рішенням суду першої інстанції в
частині відмови ОСОБА_3 у виселені
ОСОБА_5 зі спірної квартири і на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
змінює судове рішення, скасовуючи його
в цій частині і ухвалює нове, оскільки
висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи.

Згідно зі ст.. 317 ЦК України кожен
громадянин має право вільно володіти,
користуватися і розпоряджатись
належним йому на праві власності
майном.

Належність спірної квартири позивачу
ОСОБА_3 підтверджується договором
купівлі-продажу від 26 серпня 2006 року (т.
1 а.с. 98).

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується і
розпоряджається майном на власний
розсуд.

Проживання відповідача в спірній
квартирі порушує вищенаведене право
власника.

Посилання суду першої інстанції на те,
що ОСОБА_3 на час укладення договору
купівлі-продажу спірної квартири було
відомо, що в ній проживає та
користується ОСОБА_5 , що стало
підставою для відмови у задоволенні
позову про виселення відповідача не
ґрунтується на матеріалах справи.

Вищенаведений договір купівлі-продажу
спірної квартири не містить будь-яких
застережень про те, що колишній власник
має право на подальше користування і
проживання в проданій квартирі.

Факт знаходження квартири під іпотекою
не створює для відповідача ОСОБА_5
підстав для подальшого користування
квартирою та проживання в ній
відповідача і не є перепоною для її
виселення.

Судова колегія погоджується з рішенням
суду першої інстанції в частині
відмови у задоволені первісного позові
щодо зняття ОСОБА_5 з реєстрації в
кВ.АДРЕСА_1, оскільки СГІРФО у
Фрунзенському районі м. Харкові
притягнуто до участі в якості 3-ої особи
на яку не може бути покладено
будь-якого обов'язку. Підставою для
зняття ОСОБА_5 з реєстрації у спірній
квартирі є рішення суду про її
виселення.

З урахуванням викладеного судова
колегія первісний позов задовольняє
частково.

Керуючись. Ст.. 303, 304, п.3 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1
ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова
колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити частково

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 14 січня 2013 року змінити,
скасувавши в частині відмови у
задоволені позову про виселення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1.

Рішення в частині відмови в позові
щодо зняття ОСОБА_5 з реєстрації в
кВ.АДРЕСА_1 залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальний
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії