АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2141/14
Головуючий в І інстанції: Коваленко А.В.
Доповідач: Слюсаренко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

головуючого:Радченко
С.В.суддів:Вербицької Л.І. Слюсаренко
О.В.при секретарі:Герасименко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Білозерського
районного суду Херсонської області від
03 червня 2014 року у цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

05 лютого 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк" (далі- Банк) звернулося
до суду із позовом до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Посилається на те, що відповідачем не
виконуються зобов'язання за кредитним
договором від 07 серпня 2006 року, за
яким він отримав кредит у розмірі 250
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 36% на суму залишку кредиту.
Розмір заборгованості станом на 31
грудня 2013 року становить 10800, 37 грн.

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області від 03 червня 2014
року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Банку
заборгованість у розмірі 10800,37 грн., та
243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог Банку відмовити через
пропуск строку позовної давності.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника Банку, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із
невиконання відповідачем обов'язку
повернути отримані у кредит кошти,
сплатити проценти та штраф за
прострочення виконання зобов'язання.

Проте такий висновок суду не
ґрунтується на матеріалах справи та
нормах закону, що регулює спірні
правовідносини.

Судом встановлено і вбачається із
матеріалів справи, що 07 серпня 2006 року
Банк та ОСОБА_5 уклали договір за
умовами якого Банк відкрив кредитний
ліміт у розмірі 250 грн. на строк дії
платіжної картки з погашенням
щомісячними платежами в розмірі 7% від
суми заборгованості. ( а.с. 50,67)

Строк дії платіжної картки визначений
до 31 липня 2009 року.( а.с. 54)

Доказів про перевипуск
Банком платіжної картки після
закінчення строку її дії та
отримання її ОСОБА_5 матеріали справи
не містять.

З наданого Банком розрахунку
вбачається, що ОСОБА_5 за карткою
останній раз отримував кредитні кошти
та вносив останній платіж з
повернення коштів 29-31 жовтня 2007 року (
а.с.59-66)

Банк звернувся до суду із позовною
заявою про стягнення з ОСОБА_5
кредитної заборгованості 05 лютого 2014
року.

Згідно ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України
заява сторони у спорі про
застосування строку позовної давності
є підставою для відмови у позові.

Відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору , картка діє в
межах визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності щодо
місячних платежів починається після
несплати чергового платежу, а щодо
повернення кредиту в повному обсязі зі
спливом останнього дня місяця дії
картки, а не закінчення строку дії
договору.

Така правова позиція висловлена у
постанові Верховного суду України від
19 березня 2014 року у справі № 6-14 цс 14, яка
відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК
України обов'язкова для застосування
судами.

З огляду на викладене , колегія суддів
вважає , що позивачем пропущено строк
звернення до суду із вимогою про
стягнення кредитної заборгованості із
ОСОБА_5, питання про його поновлення
позивачем не порушувалося.

Рішення суду першої інстанції як таке,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального закону , підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову Банку у
задоволенні позову через пропуск
строку позовної давності, з заявою про
застосування якого відповідач
звернувся в ході розгляду справи в
суді першої інстанції

Керуючись ст. ст.303, 307, п. 4 ч. 1 ст.
309 , ст. 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 03 червня 2014
року скасувати, ухвалити нове рішення .

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_5
відмовити через пропуск строку
позовної давності.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у касаційному
порядку протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: