Провадження № 2/0182/749/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді
Шестакової З.С.

при секретарі -
Пометій Є.Т.

за участю: представника позивача -
Шлаган М.М.

відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Нікополі цивільну справу
за позовом Нікопольського
комунального підприємства
„Нікопольтеплоенерго" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за надані
послуги з теплопостачання, суд

встановив:

НКП „Нікопольтеплоенерго"
звернулось до суду до ОСОБА_2 з позовом
про стягнення заборгованості за
користуванням послугами
теплопостачання.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачу
належить на праві власності квартира
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 64, 67, 68, 162 ЖК
України, „Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, відповідач
зобов'язаний щомісячно вносити плату,
в тому числі, за користування
послугами теплопостачання, згідно
встановлених тарифів.

Однак ОСОБА_2 з жовтня 2000 року по
квітень 2013 року не сплачує за
теплопостачання, не зважаючи на те, що
позивач здійснює подачу комунальних
послуг теплопостачання безперервно, та
заборгованість складає 11 296,47 грн., яку
позивач просить стягнути з боржника.

Також, позивач просив суд поновити
строк позовної давності, який на думку
позивача був пропущений з поважних
причин, так як із-за відсутності коштів
для сплати держмита НКП
„Нікопольтеплоенерго" не мало
можливості своєчасно звернутися до
суду з даним позовом.

Відповідач позовні вимоги не визнав та
суду показав, що він не перебуває у
договірних відносинах з позивачем та
тривалий час не отримує у належному
обсязі послуги з теплопостачання,
оскільки система опалення непридатна
до експлуатації через засміченість
внутрішньої мережі теплопостачання. До
того ж, відповідач просив суд
застосовувати строки позовної
давності, оскільки вони були пропущені
без поважних причин та з 2000 року
позивач ніяких претензій до нього не
пред'являв, до суду звернувся лише у
лютому 2012 році. Тому просив суд в позові
НКП „Нікопольтеплоенерго" відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України
плата за комунальні послуги
(водопостачання, газ, теплова енергія
та інші послуги) береться крім
квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Згідно п. 1 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (з відповідними
змінами) ці Правила регулюють
відносини між суб'єктом
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг, і фізичною та юридичною особою,
яка отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення.

Згідно п. 18 Правил плата за послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим, якщо
договором не встановлено інший строк.

Відповідно до п. 21 Правил у разі
відсутності у квартирі (будинку
садибного типу) та на вводах у
багатоквартирний будинок засобів
обліку води і теплової енергії плата
за надані послуги справляється
згідно з установленими нормативами
(нормами) споживання:

з централізованого опалення - з
розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр)
опалюваної площі (об'єму) квартири
(будинку садибного типу) та додатково
за перевищення розрахункової
потужності приладів опалення
(радіаторів) згідно із законодавством.

Як встановлено судом, відповідачу
ОСОБА_2 належить на праві власності
квартира АДРЕСА_1.

Між позивачем та відповідачем Типовий
договір про надання послуг з
централізованого опалення укладений
не був, однак ОСОБА_2 отримує послуги з
централізованого опалення, які надає
НКП „Нікопольтеплоенерго". Дані
обставини відповідач у судовому
засіданні не спростовував.

За період з жовтня 2000 року по квітень 2013
року за відповідачем рахується
заборгованість за послуги
теплопостачання в сумі 11 296,47 грн.

За даний період позивач своєчасно
надавав послуги теплопостачання.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що
позивач не надавав належної якості
послуги теплопостачання не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні.

Яких-небудь доказів згідно ст. 10 ЦПК
України на підтвердження свого
твердження в цій частині, відповідачем
суду не надано.

Згідно п.п. 33, 35, 37 Правил у разі
неналежного надання або ненадання
послуг виконавцем споживач повідомляє
про це виконавця в усній формі за
допомогою телефонного зв'язку чи у
письмовій формі за адресами, що
зазначені в договорі.

Представник виконавця зобов'язаний
узгодити з виконавцем точний час та
дату встановлення факту ненадання
послуг, надання їх не у повному обсязі
або перевірки кількісних та/або
якісних показників надання послуг. За
результатами перевірки складається
акт-претензія про неналежне надання
або ненадання послуг (далі
акт-претензія), який підписується
споживачем та представником
виконавця . Акт-претензія складається у
двох примірниках по одному для
споживача та виконавця.

В той же час, ОСОБА_2 не надав суду
жодного акту-претензії про неналежне
надання або ненадання послуг
позивачем.

До того ж, у судовому засіданні
відповідач підтвердив, що він не
звертався до НКП
„Нікопольтеплоєнерго" з причини
неналежної якості наданих послуг.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б
спростовували позовні вимоги позивача
та доводили заперечення відповідача,
останнім суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить висновку, що
ОСОБА_2 розпорядився своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючі те, що відповідно до вимог ч.
4 ст. 60 ЦПК України доказування не
можуть ґрунтуватися на припущеннях,
суд приходить висновку, що ОСОБА_2
своєчасно не вносив плату НКП
„Нікопольтеплоенерго" за послуги
централізованого теплопостачання без
поважних причин, внаслідок чого
склалась заборгованість.

При розрахунку розміру заборгованості
суд приймає до уваги письмову заяву
ОСОБА_2 про застосування строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено,
що позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ст.ст. 10, 57, 60 ЦПК України
НКП „Нікопольтеплоенерго" не надало
суду будь-яких письмових доказів щодо
поважності пропуску строку позовної
давності, тому суд застосовує строк
позовної давності у три роки.

Судом встановлено та підтверджується
сторонами, що 04 січня 2012 року НКП
„Нікопольтеплоенерго" зверталось до
суду з заявою про видачу судового
наказу. 14 лютого 2012 року судом був
виданий наказ про стягнення
заборгованості з ОСОБА_2, який був
скасований ухвалою Нікопольського
міськрайонного суду від 19 березня 2012
року.

Отже, з урахуванням вимог ст.ст. 257, 264 ЦК
України суд проводить розрахунок
заборгованості за період з 04 січня 2009
року по 25 квітня 2013 року, та за цей час
сума заборгованості, яка підлягає
стягненню з відповідача у примусовому
порядку, складає 7 701,62 грн.

Також згідно ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню на
користь позивача судові витрати по
справі в розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,60,88,209,212,214-215,217-218
ЦПК України, 67, 68 ЖК України, 257, 264, 267, 526
ЦК України, Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (з відповідними
змінами), суд

вирішив:

Позов Нікопольського
комунального підприємства
„Нікопольтеплоенерго" задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Нікопольського комунального
підприємства „Нікопольтеплоенерго"
заборгованість за надані послуги
теплопостачання за період з 05 січня 2009
року по 25 квітня 2013 року в сумі 7 701,62 грн.
(сім тисяч сімсот одна грн. 62 коп.),
судові витрати 229,40 грн. (двісті
двадцять дев'ять грн. 40 коп.), а всього до
стягнення 7 931 грн. 02 коп. (сім тисяч
дев'ятсот тридцять одна грн. 02 коп.).

В інший частині в позові
відмовити.

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: З. С. Шестакова