Справа № 541/1450/14-ц
Номер провадження 2/541/663/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 липня 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.

при
секретарі - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та фізичної-особи підприємця
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

06 червня 2014 року до Миргородського
міськрайонного суду з вищезазначеною
позовною заявою звернулася ОСОБА_1.

Позивачка, обґрунтовуючи свої позовні
вимоги, вказала, що 09 квітня 2011 року між
нею та ОСОБА_2 було укладено договір
позики. Згідно умов договору ОСОБА_1
передала ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 322
000,00 грн., що еквівалентно 28 000 грн.
(двадцяти восьми тисячам гривень) за
ринковим курсом на день укладання
договору. Сторони домовились, що
кінцевим терміном повернення позики є
09 січня 2012 року.

У якості забезпечення зобов'язання за
договором позики було додатково
укладено договори поруки, згідно яких
поручителями за вказаним договором
виступили ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4, які
взяли на себе обов'язок солідарно
виконати зобов'язання визначене
вищевказаним договором.

Станом на день подачі позову до суду,
сума позики відповідачами повернута не
була, а тому, згідно умов договору, за
ними рахується заборгованість у сумі 1
354 680,00 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги
позовної заяви підтримала у повному
обсязі, просила солідарно стягнути з
ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 на свою
користь борг за договором позики у
розмірі 448 560 грн. 00 коп. штраф у розмірі
897 120 грн. 00 коп. та судові витрати у
розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Відповідач, ОСОБА_5, в судове засідання
не з'явився, причину неявки суду не
сповістив, про місце та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
відповідно ч.5 ст. 74 ЦПК України.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов визнали,
жодних заперечень проти його
задоволення не навели.

Вивчивши та проаналізувавши всі докази
зібрані по справі, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 09 квітня 2011 року в
м. Дніпропетровськ ОСОБА_1 та ОСОБА_2
уклали нотаріально посвідчений
договір позики зареєстрований в
реєстрі за №530, згідно умов якого
позивачка зобов'язалася передати
ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 322 000 грн., що
еквівалентно 28 000 євро за ринковим
курсом на день укладання Договору.
(а.с.8).

Сторони домовилися, що позичальник
повинен повернути позику позикодавцю
до дев'ятого січня 2012 року.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

ОСОБА_1 умови договору виконала
належним чином, передавши грошові
кошти відповідачу, проте відповідач,
всупереч умовам договору та вимогам
закону зобов'язання не виконав.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Згідно наявних в матеріалах справи
копій договорів поруки від 09 квітня 2011
року (а.с.9-а.с.10, а.с.11-а.с.12), ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 зобов'язалися відповідати перед
ОСОБА_1 за виконання ОСОБА_2 своїх
зобов'язань, відповідно до умов
вищевказаного договору.

Згідно п.п.3.1., 3.2. договорів поруки,
статті 554 ЦК України відповідальність
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 настає з моменту
порушення зобов'язання позичальником -
ОСОБА_2 перед ОСОБА_1, які відповідають
як солідарні боржники.

У зв'язку з неповерненням
відповідачами суми боргу, 23.05.2014 року
позивачкою було поштою направлено на
адресу відповідачів письмову вимогу
про повернення суми заборгованості
(а.с.13, а.с.14, а.с.15). Проте вимога
залишилася невиконаною.

Сума заборгованості розраховується
виходячи з наступного.

На день пред'явлення позову офіційний
курс євро встановлений Національним
банком України із розрахунку 16,02 грн. за
1 євро. Сума боргу в гривнях дорівнює 28
000 євро х 16,02 грн. = 448 560,00 грн.

Пунктом 7 Договору позики грошових
коштів від 09 квітня 2011 року визначено,
що у разі неповернення у визначений
договором строк суми позики
позичальником, він повинен сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції, трьох відсотків
річних за весь час прострочення, а
також договірну неустойку у вигляді
штрафу у подвійному розмірі від
простроченої суми.

Таким чином, сума штрафу становить 897
120,00 грн. із розрахунку 448 560,00 грн. х 2.

Згідно вимог ст. 533 ЦК України,грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору Відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню, з відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 необхідно стягнути на
її користь 1 354 680,00 грн., з яких 448 560,00 грн.
сума заборгованості за договором
позики та 897 120,00 грн. штраф за
несвоєчасне виконання зобов'язання
передбачений умовами договору.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене керуючись
ст.ст.10, 11,81, 88, 174, 213-215, 294 ЦПК України, ст.
ст. 526, 527, 530, 543, 553, 554, 610, 623, 625, 1046, 1049 ЦК
України

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
податковий номер НОМЕР_1, ОСОБА_5,
податковий номер НОМЕР_2 та фізичної
особи підприємця ОСОБА_4, податковий
номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 1 354 680
грн. боргу за договором позики від 09
квітня 2011 року.

Стягти з ОСОБА_2, податковий номер
НОМЕР_1, ОСОБА_5, податковий номер НОМЕР_2
та фізичної особи підприємця ОСОБА_4,
податковий номер НОМЕР_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати по 1299 грн. 33 коп. з
кожного.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення через
Миргородський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Полтавської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: О.А.
Городівський