Справа № 195/1022/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

02.07.2014 року с-ще
Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Тетеревятникова А.П.,
при секретарі Мартиновій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» про зміну способу і
порядку виконання рішення
Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 18.10.2010
року,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернулося до суду з
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 18.10.2010 року ухваленого по
цивільній справі № 2-21/10/0442 за позовом
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на майно, шляхом
визнання права власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ПАТ КБ «ПриватБанк».

Заява ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтована
тим, що вказаним рішенням суду були
частково задоволені позовні вимоги ПАТ
КБ «ПриватБанк» та звернено стягнення
на вказану квартиру загальною площею
88,6 кв.м., що є предметом іпотеки (на
підставі договору іпотеки № б/н від 24
вересня 2007 року), шляхом її продажу з
укладанням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Цим же рішенням суд виселив
ОСОБА_1 - зі зняттям з реєстраційного
обліку.

За наявності обставин, які утруднюють
виконання рішення суду виникла
необхідність змінити порядок та спосіб
виконання рішення. Такими обставинами
насамперед є відсутність реєстрації
права власності на предмет іпотеки в
Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно за боржником ОСОБА_1

На час розгляду справи судом діяло
Тимчасове положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затверджене Наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5, що передбачало реєстрацію
прав власності на нерухоме майно з
покладанням на реєстраторів бюро
технічної інвентаризації.

Договір іпотеки від 24.09.2007 року був
укладений з відповідачем на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_2
24.09.2007 року за реєстром №876 та
зареєстрованого в Державному реєстрі
правочинів 24.09.2007 року, після чого
іпотека була зареєстрована в КП
«Томаківське БТІ» ДОР».

З 01.01.2013 року внесені відповідні зміни
до Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» згідно з яким
створено Державний реєстр речових прав
на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав проводиться
органом державної реєстрації прав,
який зобов'язаний надавати інформацію
про зареєстровані права та їх
обтяження.

Звернувшись до органу державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
з'ясовано, що відсутня реєстрація права
власності за ОСОБА_1 в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
на квартиру АДРЕСА_1

Відсутність реєстрації права
власності на вказану квартиру, яка є
предметом іпотеки в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
перешкоджає належно виконати рішення
суду.

Перелік документів, що підтверджують
виникнення права на нерухоме майно
передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» в
редакції закону від 11.02.2010 року.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України встановлено,
що право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають обов'язковій державній
реєстрації. Нерухоме майно в розумінні
закону - це земельні ділянки, а також
об'єкти, розташовані на них,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни призначення
(житлові будинки, квартири, будівлі,
споруди, приміщення). Державна
реєстрація прав - це офіційне визнання
і підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухомість, обтяження таких
прав шляхом внесення записів до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації, виникають з моменту такої
реєстрації.

Отже, державна реєстрація права
власності на заставлену квартиру є
обов'язковою умовою оборотоздатності
такого майна, тобто особа, яка вважає
себе його власником, повинна мати
можливість здійснювати будь-які угоди
щодо майна, включаючи можливість
реалізувати його в рахунок
відшкодування існуючої заборгованості
за кредитними правовідносинами.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч.
1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

З урахуванням даних правових норм не
виключається можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки в такий
спосіб як набуття іпотекодержателем
права власності на нього за рішенням
суду, оскільки цими нормами
передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому, в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16
ЦК України має право вимагати
застосування його судом.

Згідно ч. 1 ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Разом з тим, представник ПАТ КБ
«ПриватБанк», який діє в силу
довіреності №1332-О від 08.05.2013 року,
заявив суду клопотання про розгляд
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду за його
відсутності у судовому засіданні, про
що суд вважає можливим розглянути
справу з урахуванням положень ч. 2 ст. 158
ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши
заяву, за відсутності боржника, який не
з'яився в судове засідання, суд дійшов
наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою сторони суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Доведено, що рішенням Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 18.10.2010 року задоволені
частково позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» внаслідок чого звернено
стягнення на квартиру загальною площею
88,6 кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки (на підставі договору
іпотеки № б/н від 24 вересня 2007 року)
Публіним акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» з
укладанням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням
ПриватБанку всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Договір іпотеки від 24.09.2007 року був
укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу, який було посвідчено
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_2
24.09.2007 року за реєстром №876 та
зареєстрованого в Державному реєстрі
правочинів 24.09.2007 року. Після того,
іпотека була зареєстрована в КП
«Томаківське БТІ» ДОР».

Таким чином, ОСОБА_1 розпорядився
нерухомим майном на свій розсуд,
уклавши з кредитором договір іпотеки,
який вони зареєстрували у
нотаріальному порядку та внесли
відповідні відомості до Єдиного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
відповідно до Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5.

Натомість, на теперішній час виявилися
відсутні відомості реєстрації права
власності на предмет іпотеки в
Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно за боржником ОСОБА_1, що
пов'язано з несвоєчасним внесенням
даних власника закладеного майна до
Єдиного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Єдиним способом, як вважає кредитор у
справі, є зміна способу і порядку
виконання рішення суду шляхом визнання
права власності на предмет іпотеки за
іпотекодержателем з послідуючим
внесенням відомостей до Державного
реєстру прав власності на нерухоме
майно та задоволення своїх вимог за
рахунок відчуження заставленого майна
від свого імені.

Державна реєстрація прав проводиться
органом державної реєстрації прав,
який зобов'язаний надавати інформацію
про зареєстровані права та їх
обтяження.

Перелік документів, що підтверджують
виникнення права на нерухоме майно
передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» в
редакції закону від 11.02.2010 року.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України встановлено,
що право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають обов'язковій державній
реєстрації.

Державна реєстрація прав - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухомість,
обтяження таких прав шляхом внесення
записів до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації, виникають з моменту такої
реєстрації.

Таким чином, на даний час державна
реєстрація права власності на
заставлену квартиру є обов'язковою
умовою оборотоздатності такого майна,
тобто особа, яка вважає себе його
власником, повинна мати можливість
здійснювати будь-які угоди щодо майна,
включаючи можливість реалізувати його
в рахунок відшкодування існуючої
заборгованості за кредитними
правовідносинами.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч.
1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

З урахуванням цих норм права не
виключається можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки в такий
спосіб і набуття іпотекодержателем
права власності на нього за рішенням
суду, оскільки цими нормами
передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому, в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16
ЦК України має право вимагати
застосування його судом.

Таким чином, заява є обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 373 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Змінити порядок і спосіб виконання
рішення Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 18.10.2010
року ухваленого по цивільній справі №
2-21/10/0442 за позовом ПАТ «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на майно.

В порядку зміни способу та порядку
виконання рішення суду визнати право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
Публіним акціонерним товариством
комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ), на
підставі договору іпотеки № б/н від 24
вересня 2007 року, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією переходу
права власності на предмет іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для оформлення права
власності на предмет іпотеки.

Ухвала суду може бути оскаржена
протягом п'яти днів з дня її
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Томаківський районний суд.

Суддя: А. П. Тетеревятников