Справа № 265/2283/14-ц
Провадження № 2/265/1397/14
У Х В А Л А

14 квітня 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області у
складі:

головуючого судді Костромітіної
О.О.,

при секретарі Бойко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Маріуполя
Донецької області заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовними
вимогами про стягнення з ОСОБА_2 1/2
частини вартості належних їй
будівельних матеріалів у розмірі 39208
гривень та 1/2 частину вартості
належного їй автомобіля у розмірі 8699,99
гривень, посилаючись на те, що рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя було визнано за нею право
власності на 12 частину будівельних
матеріалів та конструктивні елементи,
придбані і використані для будівництва
та реконструкції жилого будинку і
господарських будівель та споруд
розташованих за адресою м. Маріуполь,
АДРЕСА_1; на 12 частину автомобіля
НОМЕР_1. В наступний час вона проживає
окремо від відповідача, відносини з ним
не підтримує. Будівельні матеріали є
частиною будинку в якому проживає
відповідач і вона не має можливості
користуватися ним. Також відповідач
користується автомобілем, до якого
вона не має допуску. Вважає, що
відповідач повинен компенсувати їй
вартість належної їй на праві
власності частини майна.

14 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з заявою про забезпечення доказів
та забезпечення позову в якій просила
витребувати з канцелярії
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя цивільну справу № 0538/8196/2012 за
її позовом до ОСОБА_2 «про розділ майна
подружжя», забезпечити її позов шляхом
накладення заборони на відчуження
майна належного ОСОБА_2, а саме на
легковий автомобіль ВАЗ 2108 держ. номер
НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 видане 1
МРЕО м. Маріуполя від 06.04.2011 року, на
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1,
належного відповідачу на праві
власності.

Відповідно до ст.ст. 133, 135 ЦПК України,1.
Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. До клопотання про
забезпечення доказів додається
документ про сплату судового збору.

2. Способами забезпечення судом доказів
є допит свідків, призначення
експертизи, витребування та (або) огляд
доказів, у тому числі за їх
місцезнаходженням. У необхідних
випадках судом можуть бути застосовані
інші способи забезпечення доказів.

1. Заява про забезпечення доказів
розглядається судом, який розглядає
справу, а якщо позов ще не пред'явлено, -
місцевим загальним судом, у межах
територіальної підсудності якого
можуть бути вчинені процесуальні дії
щодо забезпечення доказів.

2. Заява про забезпечення доказів
розглядається протягом п'яти днів з дня
її надходження з повідомленням сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі. Присутність цих осіб не є
обов'язковою.

Однією з вимог заяви ОСОБА_1 є
витребування з канцелярії
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя цивільної справи № 0538/8196/2012
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про
розділ майна подружжя», що відноситься
до способу забезпечення доказів в
сенсі ст. 133 ЦПК України та повинна
розглядатися в п'яти денний строк з
повідомленням сторін, тому суд не має
права розглянути дану вимогу при
розгляді заяви про забезпечення
позову, яка розглядається в день
надходження заяви без повідомлення
сторін в сенсі ст. 153 ЦПК України,
внаслідок чого відмовляє у задоволені
заяви ОСОБА_1 в цій частині вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускаються на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити виконання рішення суду.

Статею 152 ЦПК України передбачено,що
позов забезпечується: забороною
вчиняти певні дії; Види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як зазначено у постанові Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року N 9 "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", забезпечення
позову - це сукупність процесуальних
дій, які гарантують виконання рішення
суду в разі задоволення позовних вимог.
Точне і неухильне додержання судами
України норм чинного законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову
є необхідною умовою здійснення завдань
цивільного судочинства, які полягають
у справедливому, неупередженому та
своєчасному розгляді й вирішенні
цивільних справ із метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови
передбачено, що, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Оскільки предметом спору ОСОБА_1 є 1/2
частина вартості будівельних
матеріалів та конструктивних
елементів, придбаних і використаних
для будівництва та реконструкції
жилого будинку і господарських
будівель та споруд розташованих за
адресою м. Маріуполь, АДРЕСА_1, а не
зазначений будинок, то суд з
урахуванням співмірності заявлених
позивачем вимог відмовляє в
задоволенні заяви в частині заборони
відчуження домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1

З урахуванням того, що предметом позову
є спірний автомобіль, який є об'єктом
спільної сумісної власності, та 1/2
частина якого належить на праві
власності ОСОБА_1, суд з урахуванням
співмірності заявлених позивачем
вимог приходить до висновку про
часткове задоволення заяви в цій
частині і вважає за необхідне
заборонити відчуження саме 1/2 частини
автомобіля НОМЕР_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-154 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову задовольнити частково.

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 в
частині витребування з канцелярії
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя цивільної справи № 0538/8196/2012
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про
розділ майна подружжя».

Відмовити в задоволенні заяви в
частині заборони відчуження
домоволодіння за адресою м. Маріуполь,
АДРЕСА_1, належного на праві власності
ОСОБА_2.

Заборонити відчуження 1/2 частини
легкового автомобіля НОМЕР_1, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, видане 1 МРЕВ м. Маріуполя при
УДАІ ГУМВС України в Донецькій області
від 06.04.2011 року на ім'я ОСОБА_2.

Копію ухвали направити до Четвертої
Маріупольської державної нотаріальної
контори та 1-му ВРЕР міста Маріуполя при
УДАІ ГУМВС України міста Маріуполя в
Донецькій області.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі в 5-денний строк з дня винесення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя
О.О. Костромітіна