Справа № 522/3431/14ц
Провадженняпо справі № 2/522/4603/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого - судді -Абухіна Р.Д.,

За участю секретаря- Гонтар Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - "Про стягнення
аліментів", -

В С Т
А Н О В И В :

28.02.2014 року позивач звернулась до суду з
позовом про стягнення аліментів з
відповідача на користь позивача на
утримання малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2500 грн., але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку щомісячно до
повноліття дитини, посилаючись на те,
що син знаходиться на утриманні
позивача, відповідач не утримує дитину,
не надає їй матеріальної допомоги на
утримання доньки.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав частково, а саме
в частині стягнення суми аліментів в
розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з
дня подачі позову до суду і до
досягнення дитиною повноліття. Надав
до суду заперечення.

Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, вважає позов підлягаючим
частковому задоволенню.

Правовідносини між сторонами по справі
є цивільно-правовими, такими, що
стосуються сімейних правовідносин,
урегульовані положеннями ЦК України та
СК України.

По справі встановлені наступні
фактичні обставини.

24.03.2007 року між позивачем та
відповідачем укладено шлюб Відділом
реєстрації актів цивільного стану
адміністрації муніципального району «
Козельський район» Калужської області,
актовий запис № 44, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1,
наявною в матеріалах справи ( а.с. 3).

Від цього шлюбу є дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження, актовий
запис №628 (а.с.4).

На даний час шлюб між позивачем та
відповідачем не розірвано.

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи, а саме з довідки
про склад сім'ї від 16.01.2014 року,
вбачається, що позивач та спільний син
зареєстровані в квартирі відповідача (
а.с. 5).

У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України,
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той з них хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утримані в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 СК України
(ч. 2 ст. 182 СК України).

Як зазначено в п. 17 ч. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
15.05.2006 року „Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182
СК.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони
є рівними учасниками судового розгляду
та на підставі ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих, представником відповідача
доказів, а саме з копії трудової книжки
відповідача, вбачається, що Наказом №
123-К від 26.09.2011 року він звільнений за
згодою сторін та на даний час офіційно
не працевлаштований. ( а.с.33).

Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Позивач просить суд стягувати з
відповідача суму аліментів в розмірі 2
500 грн., однак належних та допустимих
доказів в підтвердження того, що
відповідач має змогу їх оплачувати та
має стабільний дохід суду надано не
було.

Також позивач просить суд стягнути
аліменти за минулий час, а саме з 31.01.2013
року.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України,
аліменти присуджуються за рішенням
суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України,
аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більше як за три роки.

Позов до суду було подано позивачем
28.02.2014 року, а також судом приймається
до уваги той факт, що позивачем не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження того, що вона вживала
заходів щодо одержання аліментів з
відповідача, але не могла їх одержати у
зв'язку із ухиленням відповідача від
їх сплати ,таким чином позовні вимоги
слід задовольнити частково та
присудити стягнення аліментів від дня
подання позовної заяви до суду.

Представник відповідача в судовому
засіданні визнав позов в частині
стягнення аліментів в розмірі 800 грн.
щомісячно починаючи з дня подачі
позову до суду і до досягнення сином
повноліття.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач -визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. У разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Згідно з постановою № 14 Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року "Про судове рішення у цивільній
справі", за змістом частини четвертої
статті 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову, яке не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси іншихосіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняття його судом.

Враховуючи вищезазначене, суд приймає
часткове визнання позову відповідачем
та ухвалює рішення про часткове
задоволення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 180, 182, 183, 199, 200 СК України і ст. ст. ст.
7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294, 367 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - "Про стягнення
аліментів",- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 800
грн. щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з дня
подачі позову до суду, а саме з 28.02.2014
року та до досягнення дитиною
повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в
межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через Приморський
районний суд м. Одеси протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Абухін Р.Д.