________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/2026/14-ц
Провадження № 2/520/3381/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я
внаслідок поширення недостовірної
інформації, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у
якому просить стягнути з відповідачів
у солідарному порядку 20000 гривень на
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я
внаслідок поширення недостовірної
інформації, посилаючись на те, що між
сторонами стався конфлікт та
відповідачі навмисно поширили
недостовірну інформацію стосовно
позивача, а саме: повідомили наряду ДПС
про неадекватну поведінку та керування
ОСОБА_1 автомобілем у стані
алкогольного чи наркотичного
сп'яніння, в зв'язку з чим позивач був
штучно втягнутий в конфлікт з
працівниками ДАІ та зазнав ушкодження
здоров'я.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх у повному
обсязі.

Відповідачі до судового засідання не
з'явились, повідомлялись належним
чином, про причини неявки до суду не
повідомили, в зв'язку з чим, зі згоди
представника позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Вислухавши позивача, представника
позивача, свідків, вивчивши матеріали
справи, матеріали адміністративної
справи №520/15658/13-ц, суд приходить до
наступного.

Як встановлено у судовому засіданні,
постановою Київського райсуду м.Одеси
від 20 січня 2014 року встановлено, що 26
жовтня 2013 року о 13.00 годин ОСОБА_1
керував автомобілем «Акура», держномер
НОМЕР_1, у м. Іллічівськ по вул. 1-го
Травня 2, з явними ознаками
алкогольного сп'яніння (неадекватна
поведінка, тремтіння рук), від
проходження медичного огляду на
встановлення факту вживання
психотропних речовин та стан
алкогольного сп'яніння ОСОБА_1
відмовився у присутності двох понятих
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, чим порушив п. 2.5
Правил дорожнього руху.

Вказаною постановою суд визнав ОСОБА_1
винним у скоєнні правопорушення,
передбаченого ч.І ст. 130 КпАП України та
піддав адміністративному стягненню у
виді штрафу у розмірі 2550 грн.

Постановою апеляційного суду Одеської
області від 26 лютого 2014 року постанова
Київського райсуду м.Одеси від 20 січня
2014 року залишена без змін.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.15 Постанови № 1 Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого 2009
року „Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи" (далі -
Постанова) відповідачами у справі про
захист гідності, честі чи ділової
репутації є фізична або юридична особа,
яка поширила недостовірну інформацію,
а також автор цієї інформації. Пунктом
15 Постанови передбачено, що при
розгляді справ зазначеної категорії
суди повинні мати на увазі, що
юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право. Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Пунктом 18 Постанови передбачено, що
згідно з положеннями статті 277 ЦК і
статті 10 ЦПК обов'язок довести, що
поширена інформація є достовірною,
покладається на відповідача, проте
позивач має право подати докази
недостовірності поширеної інформації.
Позивач повинен довести факт поширення
інформації відповідачем, а також те, що
внаслідок цього було порушено його
особисті немайнові права.

Зазначені вимоги розглядаються у
відповідності до загальних підстав
щодо відповідальності за заподіяння
шкоди.

Відповідно до правил про загальний
делікт, будь-яка шкода завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам або майну фізичної чи юридичної
особи, повинна бути відшкодована
особою, яка її завдала в повному обсязі.
Для настання відповідальності за ст.1166
ЦК України повинно бути наявність 4-х
елементів: а) протиправна поведінка
особи; б) настання шкоди; в) причинний
зв'язок між двома першими елементами; г)
вина завдавача шкоди.

ОСОБА_1 стверджував, що в результаті
поширення неправомірних відомостей
відповідачами він зазнав ушкодження
здоров'я, однак вказані твердження
позивача у судовому засіданні доведені
не були, також ОСОБА_1 не доведено
безпосередній причинний зв'язок між
тим, що відповідачі поширювали
стосовно нього недостовірну
інформацію та наявністю у позивача
ушкодження здоров'я.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Крім того, у пункті 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого 2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної чи юридичної особи»
зазначено, що відповідно до ст. 40
Конституції України усі мають
право направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

При таких обставинах суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 не доведеними та
не підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я внаслідок поширення
недостовірної інформації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя
Огренич І. В.