Справа № 343/3343/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1266/2014
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Горблянського Я.Д.

суддів Ковалюка
Я.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: позивача
ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Малотур'янської сільської ради, ОСОБА_4,
третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідача ОСОБА_5 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Долинського районного суду від
16 квітня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до Малотур'янської
сільської ради, третя особа ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Позов
мотивований тим, що у встановлений
законом шестимісячний строк ОСОБА_2 не
звернулась до Долинської міської ради
із заявою про прийняття спадщини по тій
причині, що тільки нещодавно
довідалась про намір спадкодавця перед
смертю заповісти все майно їй.

Ухвалою судді від 15.04.2014 року до участі
в справі залучено ОСОБА_4, як
співвідповідача та ОСОБА_5, як третю
особу без самостійних вимог на стороні
відповідача.

Рішенням Долинського районного суду
від 16.04.2014 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк для
подання до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті її матері ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тривалістю три
місяці з дня вступу рішення в законну
силу.

Вважаючи рішення незаконним та
необґрунтованим, ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, за неповного
з'ясування обставин, які мають значення
для справи, за невідповідності
висновків суду фактичним обставинам
справи ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Апелянт вказує, що позивачка у
встановлений ст.1270 ЦК України строк
спадщину не прийняла, оскільки не
претендувала на спадкове майно і не
вчиняла будь-яких дій для прийняття
спадщини та погоджувалась з видачею
відповідачу свідоцтва про право на
спадщину. Останній 06.02.2006 року отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на спадкове
будинковолодіння та на підставі
договору дарування від 04.05.2006 року
подарував успадковане майно ОСОБА_5
Таким чином, на даний час власником
спадкового будинковолодіння є ОСОБА_5

До закінчення розгляду справи і
ухвалення судового рішення відповідач
подав заяву про відмову позивачці в
позові за спливом строків позовної
давності, яку суд до уваги не взяв,
незважаючи на те, що від дня смерті
спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням
того, що шестимісячний строк на подачу
заяви для прийняття, закінчився
ІНФОРМАЦІЯ_2. Підстав для зупинення чи
переривання перебігу позовної
давності не має, поважні причини
пропуску строку позовної давності
позивачка не вказала.

За наведених доводів, просив
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову за пропуском строку
позовної давності.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши позивача та її
представника, оцінивши зібрані докази,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розподілити між
сторонами судові витрати; чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Даним вимогам законодавства
оскаржуване рішення суду не
відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, беручи до уваги підстави у
зв'язку з якими позивачка вчасно не
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини,
характер відносин кожного з дітей зі
спадкодавцем, виходячи з принципу
справедливості правосуддя, вирішив
визначити ОСОБА_2 додатковий
тримісячний строк для прийняття
спадщини.

З таким висновком суду колегія суддів
не погоджується, вважає його таким, що
зроблений без належного дослідження
обставин справи та порушення норм
матеріального права.

Відповідно до статей 3, 59, 60 ЦПК України
кожна особа має право звернутись до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів; кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень; обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4,
сторони по справі, є родичами - рідними
братом та сестрою.

Згідно заповіту від 03.03.2004 року,
посвідченого в Малотур'янській
сільській раді, їхня матір - ОСОБА_6
склала за свого життя заповіт, згідно
якого заповіла все своє майно ОСОБА_4
(а.с.39).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, і на майно,
що їй належало відкрилась спадщина, яку
прийняв відповідач по справі. Так
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 06.02.2006 року
ОСОБА_4 отримав спадкове майно, яке
складається з домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1( а.с. 42).

Як вбачається з витягу про реєстрацію
про право власності, дане
домоволодіння належить сину
відповідача ОСОБА_5 на підставі
договору дарування від 24.05.2006 року
(а.с.43).

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто. Заяву про
прийняття спадщини від імені
малолітньої, недієздатної особи
подають її батьки (усиновлювачі),
опікун.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України
визначено, що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України
спадкоємцю, який пропустив строк для
прийняття спадщини, суд може визначити
додатковий строк для прийняття
спадщини, якщо позивач надасть докази
наявності поважних причин пропуску
строку для прийняття спадщини.

У п. 24 постанови Пленуму N 7 від 30 травня
2008 року "Про судову практику у справах
про спадкування" Верховний Суд України
роз'яснив, що вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причин
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд не
врахував, що жодних доказів про
наявність причин, пов'язаних з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для подання заяви до
нотаріуса у шестимісячний строк ОСОБА_2
не надано.

Як вбачається з пояснень викладених у
позовній заяві, на час смерті
спадкодавця, позивачка здійснювала
догляд за нею, оскільки проживала поруч
вАДРЕСА_2. Позивачка посилалась на те,
що вчасно не звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, оскільки не
здогадувалась, що її матір мала намір
змінити заповіт та заповісти їй все
майно, тобто свідомо, за відсутності
будь-яких перешкод не вчиняла дії з
прийняття спадщини.

Як встановив суд першої інстанції
ОСОБА_2 з жовтня 2003 року хворіла, у
зв'язку з чим майже постійно перебувала
на амбулаторному та стаціонарному
лікуванні до липня 2005 року, проте, строк
для прийняття спадщини закінчився
ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, сама позивачка
стверджувала, що її стан не був
перешкодою для догляду за перестарілою
матір'ю перед смертю.

Також, з рішення Долинського районного
суду від 30.09.2005 року, яким визначено
ОСОБА_4 додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6
відповідачка ОСОБА_2 не заперечила щодо
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
своїм братом.

Таким чином, безспірних доказів
поважності причин пропуску строку для
звернення із заявою про прийняття
спадщини ОСОБА_2 суду не надала, таких
непереборних, об'єктивних та істотних
труднощів для спадкоємиці колегією
суддів не встановлено і при розгляді
справи в апеляційній інстанції.

Щодо прохання апелянта відмовити в
задоволенні позову за спливом строку
позовної давності, то колегія суддів
виходить з того, що відповідно до п. 11
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судове рішення" від 18.12.2009
року недоведеність позову є
самостійною підставою для відмови в
позові.

Виходячи з вищенаведеного, колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням по справі
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити.

Рішення Долинського районного суду від
16 квітня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Малотур'янської сільської ради, ОСОБА_4,
третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідача ОСОБА_5 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді:
Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк

В.М. Соколовський