Справа № 369/3900/14-ц
Провадження № 2/369/2074/14
РІШЕННЯ

Іменем України

25.06.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_5, виконавчий
комітет Михайлівсько-Рубежівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, Перша
Київська обласна державна нотаріальна
контора, про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_5, виконавчий
комітет Михайлівсько-Рубежівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, Перша
Київська обласна державна нотаріальна
контора, про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її дід ОСОБА_6, який
проживав у АДРЕСА_1. Разом з ним до його
смерті проживали його дружина ОСОБА_7,
їх син ОСОБА_3, їх дочка ОСОБА_8 із своєю
сім»єю: дочкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочкою
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, чоловіком ОСОБА_4.
Після смерті діда залишилась
спадщина-будинок і земельна ділянка у
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_7 померла її мати
ОСОБА_8, а в 2007 році і баба ОСОБА_7. Як їй
потім стало відомо, що начебто дід
залишив заповіт, який посвідчено
секретарем виконкому
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради 17 квітня 1996 року, де все своє майно
заповів тільки сину ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону
України «Про нотаріат» та п. 2
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських рад народних
депутатів у населених пунктах, де немає
державних нотаріусів, нотаріальні дії
вчиняють посадові особи виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
рад, на яких такий обов»язок покладено
рішенням виконавчого комітету
відповідної ради. В разі посвідчення
угоди не тим органом або не тією
службовою особою, на яких покладено
здійснення нотаріальних дій, угода не
може вважатись укладеною з додержанням
встановленої нотаріальної форми.

18 червня 2013 року рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області по справі № 369/1345/13-ц
було відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_1 і
ОСОБА_5, Михайлівсько-Рубежівська
сільська рада про визнання заповіту
недійсним на підставі спливу строків
позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи №
369/1345/13-ц заповіт посвідчено ОСОБА_9,
секретарем виконавчого комітету
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради. Згідно довідки, виданої архівним
сектором Києво-Святошинської
райдержадміністрації № 177 від 02 квітня
2013 року, відповідного рішення
виконавчого комітету сільської ради,
яке б надавало саме ОСОБА_9 право на
вчинення нотаріальних дій в період з 1994
року по 1996 рік, не виявлено.

Так як її дід ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6,
то відповідно до вимог п. 3 ст. 261 ЦК
України перебіг позовної давності за
вимогами про застосування наслідків
нікчемного правочину починається від
дня, коли її дядько ОСОБА_3 прийняв
спадщину, тобто з кінця 2005 року.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_2
просила з посиланням на вимоги ст. 215, ч.
4 ст. 258, ч. 3 ст. 261 і ч. ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК
України скасувати свідоцтво по право
на спадщину, видане Першою Київською
обласною державною нотаріальною
конторою на ім»я ОСОБА_3 за заповітом,
який посвідчений секретарем виконкому
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради ОСОБА_9 17 квітня 1996 року.

В послідуючому представник позивача
ОСОБА_2 подав суду заяву про уточнення
позовних вимог, у якій просив визнати
свідоцтво на спадщину, видане Першою
Київською державною нотаріальною
конторою на ім»я ОСОБА_3 за заповітом,
який посвідчено секретарем виконкому
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради ОСОБА_9 17 квітня 1996 року, недійсним.

У судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_2 позов підтримали і
просили його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позов не визнав і заперечував проти
його задоволення та просив застосувати
строк позовної давності.

У судовому засіданні третя особа
ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1,
позов підтримав у повному обсязі.

У судове засідання третя особа ОСОБА_5
не з»явився, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, надав суду заяву по розгляд
справи у його відсутності.

У судове засідання представник третьої
особи виконавчого комітету
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області не з»явився, про
дату, час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, в наданих
суду письмових поясненнях третя особа
просила застосувати строк позовної
давності.

У судове засідання представник третьої
особи Першої Київської обласної
державної нотаріальної контори не
з»явився, про дату, час і місце розгляду
справи третя особа повідомлялась
належним чином, суду надана заява про
розгляд справи у відсутності
представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази, дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6
помер ОСОБА_6, після смерті якого
відкрилась спадщина на належне йому
майно. За життя ОСОБА_6 17 квітня 1996 року
склав заповіт, за яким на випадок своєї
смерті зробив таке заповітне
розпорядження: все майно, де б воно не
було і з чого б воно не складалося і
взагалі все те, що буде належати йому на
день його смерті і на що він за законом
матиме право, заповів своєму сину
ОСОБА_3. Даний заповіт був посвідчений
ОСОБА_9, секретарем виконкому
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради 17 квітня 1996 року і зареєстрований
в реєстрі за № 27. 12 листопада 2008 року
ОСОБА_3 звернувся із заявою до Першої
Київської обласної державної
нотаріальної контори, в якій просив
видати на його ім»я свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на спадкове
майно. 12 листопада 2008 року державним
нотаріусом Першої Київської обласної
державної нотаріальної контори ОСОБА_3
було видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, в якому
зазначено, що спадкоємцем зазначеного
в заповіті майна ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6, є його син ОСОБА_3, і
спадкове майно, на яке видано
свідоцтво, складається з житлового
будинку з надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1, належного
померлому ОСОБА_6 на підставі свідоцтва
про право власності на жилий будинок,
виданого виконкомом
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області 18 січня 1993 року на
підставі рішення цього ж виконкому від
20 грудня 1991 року за № 48,
зареєстрованого в КП «Бюро технічної
інвентаризації Києво-Святошинської
районної ради Київської області» за
реєстром № 867 в реєстровій книзі № 3.
Дані обставини підтверджуються копією
спадкової справи Першої Київської
обласної державної нотаріальної
контори № 693 за 2008 рік до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 18
червня 2013 року, яке набрало законної
сили, в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_1,
ОСОБА_5, Михайлівсько-Рубежівська
сільська рада, про визнання заповіту
недійсним, у задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3. ОСОБА_9. треті особи: ОСОБА_1,
ОСОБА_5, Михайлівсько-Рубежівська
сільська рада, про визнання заповіту
недійсним, відмовлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1257 ЦК України
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним.

Як посилається в позові позивач ОСОБА_2,
заповіт посвідчено ОСОБА_9, секретарем
виконавчого комітету
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, а згідно довідки, виданої
архівним сектором Києво-Святошинської
райдержадміністрації № 177 від 02 квітня
2013 року, рішення сесії за період з 1994
року по 1996 рік про передачу повноважень
на вчинення нотаріальних дій
секретарем виконкому ОСОБА_9 не
виявлено.

З наявних же матеріалів справи
вбачається, що згідно протоколу № 2
засідання лічильної комісії по
підрахунку наслідків закритого
(таємного) голосування по виборах
секретаря Мих. Рубежівської сільської
ради від 19 липня 1994 року більшістю
голосів секретарем Мих. Рубежівської
сільської ради обрано ОСОБА_9.
Відповідно до протоколу № 6
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області першої сесії ХХІІ
скликання від 19 липня 1994 року «Про
затвердження протоколу № 2 від 19 липня
1994 року лічильної комісії» вирішено
затвердити протокол № 2 засідання
лічильної комісії по підрахунку
наслідків таємного голосування по
виборах секретаря виконкому сільської
ради. Рішенням № 7
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області першої сесії ХХІІ
скликання від 19 липня 1994 року «Про
затвердження складу виконавчого
комітету Михайлівсько-Рубежівської
сільської ради вирішено затвердити
виконавчий комітет Мих. Рубежівської
сільської ради в складі, в тому числі
ОСОБА_9-секретаря виконавчого комітету.
Розпорядженням сільського голови
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради з особового складу за 1994-1996 р. р. №
17 від 31 травня 1995 року обов»язки по
реєстрації актів громадянського стану
(одруження, народження, смерть),
відповідальність за збереження
бланків, ведення нотаріальних дій
покладено на секретаря виконкому
ОСОБА_9. Згідно посадової інструкції
секретаря Мих. Рубежівської сільської
ради, затвердженої 17 червня 1995 року, до
обов»язків секретаря виконкому
входить ведення нотаріальних дій, в
тому числі посвідчення заповітів.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
і в поясненнях третьої особи виконкому
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради дані особи просили суд
застосувати строк позовної давності,
оскільки позивач дізналась про
порушення своїх прав після смерті
матері і баби 2006-2007 р. р..

Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 258 ЦК України
позовна давність у десять років
застосовується до вимог про
застосування наслідків нікчемного
правочину.

Згідно вимог ч. 3 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності за вимогами
про застосування наслідків нікчемного
правочину починається від дня, коли
почалось його виконання.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2
звернулась до суду з даним позовом на
підставі вимог ч. 2 ст. 215 ЦК України 24
квітня 2014 року, тим самим не
пропустивши строк звернення до суду.

У поданому до суду позові ОСОБА_2
просила визнати свідоцтво на спадщину,
видане Першою Київською обласною
державною нотаріальною конторою на
ім»я ОСОБА_3 за заповітом, який
посвідчено секретарем виконкому
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради ОСОБА_9 17 квітня 1996 року, недійсним.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як встановлено судом, на час смерті
діда ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6,
позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, була
повнолітньою особою і наділена
цивільною дієздатністю. Звертаючись до
суду з даним позовом, позивач і її
представники не довели суду, в чому
порушені права позивачки ОСОБА_2
зверненням до суду з вказаними
вимогами. Суду не надано доказів чи є
позивач спадкоємцем після смерті свого
діда ОСОБА_6, чи після смерті своєї
матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7,
та чи приймала вона спадщину після їх
смерті і яким способом, а саме чи шляхом
звернення із заявою до нотаріальної
контори чи фактично вступивши у
спадщину. В справі відсутні докази
звернення позивача до нотаріальної
контори про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_6.

Позивачем ОСОБА_2 в поданому позові і
представниками позивача в судовому
засіданні не доведено і не надано суду
доказів, в чому порушені права позивача
ОСОБА_2 у зв"язку із зверненням її до
суду з даним позовом.

Враховуючи вище викладене, суд
відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 27, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.