АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/149/14 р.
Головуючий 1 інстанції Нікуліна Л.П.
Справа № 646/7699/13-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 червня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її
представника ОСОБА_2 на рішення
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 17 вересня 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі Філії
«Слобожанське РУ» АТ «Банк Фінанси та
Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И Л А
:

В квітні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк
Фінанси та Кредит» звернуло до суду із
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог посилалось
на те ,що 26.10.2007 року між Публічним
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі Філії
«Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси а
Кредит» та відповідачкою був укладений
договір про відкриття кредитної лінії
за яким позивачем був наданий кредит
ОСОБА_1 кредит у розмірі 11 150 000,00 гривень
строком користування до 26.10.2019 року із
сплатою 16% процентів річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 в цей же день між позивачем та
ОСОБА_4 був укладений договір поруки.

Станом 10.04.2012 року заборгованість
ОСОБА_1 за кредитним договором складає
49 454 218,21 гривень, з яких: 923 791,07 гривень -
прострочена заборгованість за
кредитом; 191 824,23 гривень - строкова
заборгованість за процентами; 7 046 157,00
гривень-строкова заборгованість по
кредиту; 5746 708,18 гривень - прострочена
заборгованість за процентами; 504 617,70
гривень - прострочена заборгованість
за комісійною винагородою; 12643 655,74
гривень - пеня за прострочення
погашення кредиту; 17 793 877,00 гривень -
пеня за прострочення погашення
процентів; 1 603 587,29 гривень-пеня за
прострочення погашення комісії.

В зв'язку з цим просили стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суму
заборгованості за кредитним договором
про відкриття кредитної лінії у
розмірі 49 454 218,21 гривень, а також судові
витрати - судовий збір у сумі 3219,00
гривень.

Заочним рішенням Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 27 травня
2013 року позов було задоволено і
стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4
суму заборгованості за кредитним
договором про відкриття кредитної
лінії у розмірі 49 454 218,21 гривень, а також
судові витрати - судовий збір у сумі
3219,00 гривень.

Ухвалою Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 07 серпня 2013 року
заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення була
задоволена. Заочне рішення
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 27 травня 2013 року -
скасовано і справа призначена до
розгляду.

Під час нового розгляду представник
позивача позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_1
заперечував проти задоволення
позовних вимог, посилався на
недійсність вимог банку щодо стягнення
заборгованості за кредитним договором
з відповідачів, зазначав що вимоги
кредитора були задоволені в
позасудовому порядку.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явилася, справа розглянута у її
відсутності.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 17 вересня 2013 року
позов задоволено і стягнуто солідарно
з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суму заборгованості
за кредитним договором про відкриття
кредитної лінії у розмірі 49 454 218,21
гривень, а також судові витрати -
судовий збір у сумі 3219,00 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі
свого представника просить рішення
суду скасувати і в позові відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Згідно копії свідоцтва про смерть від
22.10.2013 р. ОСОБА_1 померла 22.10.2013 р..

Із листа 1-ї Харківської державної
нотаріальної контори від 26.05.2014 р.
вбачається, що після смерті ОСОБА_1 із
заявою про відмову від спадщини
звернулась дочка спадкодавця ОСОБА_4
Інші заяви до нотаріальної контори не
надходили.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області від 29 травня 2014
року до участі у справі в якості
правонаступника ОСОБА_1, яка померла
22.10.2013 р. залучено територіальну
громаду м.Харкова в особі Харківської
міської ради.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
з?явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Зобов'язання, згідно статті 526 ЦК
України, має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 26.10.2007 року між
Публічним акціонерним товариством
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії
«Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_1 був укладений
договір про відкриття кредитної лінії
за яким позивачем був наданий кредит
ОСОБА_1 кредит у розмірі 11 150 000,00 гривень
строком користування до 26.10.2019 року із
сплатою 16% процентів річних.

Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору
позичальник зобов'язується повністю
повернути кредитні ресурси отримані за
кредитним договором до 26 жовтня 2019 р.
Пунктом 3.3. Кредитного договору
встановлено обов'язок ОСОБА_1 « 26» числа
кожного місяця здійснювати погашення
заборгованості відповідно до Графіку
зниження розміру заборгованості.
Відповідно до п.4.1. позичальник сплачує
позивачу проценти за користування
кредитними ресурсами за процентною
ставкою 16 процентів річних. Пунктом 4.3.
передбачено, що позичальник сплачує
проценти за користування Кредитним
ресурсами щомісяця « 26» числа гідно
Графіку зниження розміру
заборгованості (а.с. 11).

Обов'язок позичальника щодо сплати
комісійної винагороди встановлений
пунктом 4.7. кредитного договору.

Підстави та порядок нарахування пені
встановлений пунктом 6.1. договору.

Відповідно до наданого розрахунку
станом на 10.04.2012 року відповідачка
ОСОБА_1 припустилася порушень щодо
повернення кредиту, процентів та
комісійної винагороди, у зв'язку з чим у
відповідачки утворилася
заборгованість.

Станом на 10.04.2012 року заборгованість
ОСОБА_1 за кредитним договором №М-
282/KJI-07 складає 49 454 218,21 гривень, з яких:
923 791,07 гривень - прострочена
заборгованість за кредитом; 191 824,23
гривень - строкова заборгованість за
процентами; 7 046 157,00 гривень-строкова
заборгованість по кредиту; 5 746 708,18
гривень - прострочена заборгованість
за процентами; 504 617,70 гривень -
прострочена заборгованість за
комісійною винагородою; 12 643 655,74
гривень - пеня за прострочення
погашення кредиту; 17 793 877,00 гривень -
пеня за прострочення погашення
процентів; 1 603 587,29 гривень - пеня за
прострочення погашення комісії.

Також в умовах забезпечення повернення
кредитних коштів між позивачем та
відповідачкою ОСОБА_4 26.10.2007 року був
укладений договір поруки №М-282/2/КЛ- |07-П
згідно до якого поручитель на
добровільних засадах взяла на себе
зобов'язання солідарно відповідати
перед позивачем по зобов'язанням
ОСОБА_1 за договором про відкриття
кредитної лінії №М-282/КЛ-07 від 26.10.2007
року. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України
боржник та поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Доводи представника ОСОБА_1 стосовно
того, що вимоги банку безпідставні у
зв'язку з тим, що відповідно до рішення
господарського суду Харківської
області від 30.11.10 року, постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 20.01.2011 року,
постанови Вищого господарського суду
України від 09.03.2011 року по справі №45/299-10
за Публічним акціонерним товариством
«Банк «Фінанси та Кредит» було визнано
право власності на нежитлову будівлю
літера «В-2» загальною площею 1 725,7 кв.м,
що розташована »адресою м. Харків, вул.
Миру, буд. 5., яка була надана в
забезпечення виконання кредитного
зобов'язання за договором про
відкриття кредитної лінії №М-282/КЛ-07
від 26.10.2007 року, а тому на думку
представника відповідача вимоги банку
були задоволені в позасудовому порядку
відповідно до п. 6 ст. 36 Закону «Про
іпотеку» обґрунтовано не прийняті
судом і не приймаються колегією
суддів.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про іпотеку»
сторони іпотечного договору можуть
вирішити питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Позасудове врегулювання
здійснюється згідно із застереженням
про задоволення вимог
іпотекодержателя, що міститься в
іпотечному договорі, або згідно з
окремим договором між іпотекодавцем і
іпотекодержателем про задоволення
вимог іпотекодержателя, по підлягає
нотаріальному посвідченню, який може
бути укладений одночасно з іпотечним
договором або в будь-який час до
набрання законної сили рішення суду
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Отже суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що порядок
позасудового врегулювання виключає
спір між сторонами та саме звернення з
позовом іпотекодержателя до суду.
Спосіб звернення стягнення на предмет
іпотеки в позасудовому порядку
здійснюється на умовах погоджених
сторонами та визначених у самому
іпотечному договорі.

Також згідно рішення господарського
суду Харківської області від 30.11.10 року,
постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 20.01.2011 року,
постанови Вищого господарського суду
України від 09.03.2011 року по справі №45/299-10
за Публічним акціонерним товариством
«Банк «Фінанси та Кредит» було визнано
за кредитором право на реєстрацію
права власності на нежитлову будівлю.

У судовому засіданні представник
позивача пояснив, що враховуючи навіть
і вищенаведені обставини,
заборгованість відповідачки погашена
не була і зростає.

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь
позивача суми заборгованості за
кредитним договором про відкриття
кредитної лінії у розмірі 49 454 218,21
гривень, а також судові витрати -
судовий збір у сумі 3219,00 гривень.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її
представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 17 вересня 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -