Справа № 371/431/14-ц Головуючий у І
інстанції Рудик Ю.В.Провадження №
22-ц/780/3846/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Малорода О.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Голуб С.А.,

при секретарі: Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Миронівського районного суду
Київської області від 30 квітня 2014 року
в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Надра" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивач звернувся до
суду та просив стягнути з відповідачів
солідарно на його користь
заборгованість за договором у розмірі
220 653 грн. 44 коп.

Мотивував тим, що 27 серпня 2007 року між
ВАТ КБ «Комерційний банк «Надра»,
найменування якого змінено на публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був
укладений договір за умовами якого,
позивач надав позичальнику у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти у розмірі 17 370,30 доларів
США на придбання автотранспортного
засобу зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 13,35 % на
місяць.

Внаслідок порушення відповідачами
зобов'язань за вказаним договором
станом на 26 листопада 2013 року виникла
заборгованість станом на 26 листопада
2013 року у розмірі 27605,84 доларів США , що
складається : 14509,92 доларів США за
непогашений кредит; 9124, 12 доларів США -
несплачені відсотки ; 2237,76 доларів США -
несплачена пеня за прострочення
виконання зобов'язання ; 1737,03 доларів
США - несплачений штраф за прострочення
строків сплати мінімально необхідного
платежу. За курсом Національного Банку
України станом на 26 листопада 2013 року
сума заборгованості у гривневому
еквіваленті становить 220 653 грн. 44 коп. з
яких : непогашений кредит 115953 грн. 81
коп.; несплачені відсотки - 72 929 грн. 13
коп.; несплачена пеня за прострочення
строків виконання зобов'язань 17886 грн. 42
коп.; несплачений штраф за прострочення
строків сплати мінімально необхідного
платежу 13884 грн. 08 коп.

Банк просив задовільнити позовні
вимоги.

Рішенням суду першої інстанції позов
задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
в задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з нього солідарно загальної
суми заборгованості та судових витрат.

Мотивує тим, що він є майновим
поручителем, а солідарна
відповідальність боржника і майнового
поручителя нормами ЦК не передбачена.

При чому посилається на п.23 Постанови
Пленуму ВСС України з розгляду
цивільних та кримінальних справ №5 від
30 березня 2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», згідно якої
норми, що регулюють поруку не
застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки останній відповідає перед
заставо/іпотеко держателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки.

Вказує, що в матеріалах справи
відсутній договір поруки чи інший
правочин, що передбачали б солідарну
відповідальність його як майнового
поручителя та позичальника.

Крім того, зазначає, що умовами
кредитного договору не передбачена
солідарна відповідальність
поручителя.

Вказує, що позичальник за умовами
договору передає в заставу
автотранспортний засіб, що набувається
позичальником по договору
купівлі-продажу автотранспортного
засобу від 03 липня 2007 року, укладеного
між позичальником та ТОВ
«Ніко-Україна». Отже, на його думку, він
не є боржником за основним
зобов'язанням.

Апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що
27 серпня 2007 року між позивачем та
ОСОБА_2, ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір за умовами якого, позивач
надав позичальнику у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти у розмірі 17370,30 доларів
США на придбання автотранспортного
засобу зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 13,35 % на
місяць.

Встановлено, що відповідно до п. 7.3
договору строк позовної давності
сторонами збільшено до десяти років.

Також судом першої інстанції
встановлено, що в порушення зобов'язань
за договором станом на 26 листопада 2013
року відповідачі допустили
заборгованість в розмірі 27605,84 доларів
США , що складається : 14509,92 доларів США
за непогашений кредит; 9124, 12 доларів США
- несплачені відсотки ; 2237,76 доларів США
- несплачена пеня за прострочення
виконання зобов'язання ; 1737,03 доларів
США - несплачений штраф за прострочення
строків сплати мінімально необхідного
платежу.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
внаслідок порушення відповідачами
зобов'язань за кредитним договором
станом на 26 листопада 2013 виникла
заборгованість у загальному розмірі
27605,84 дол. США.

Колегія вважає, що суд вірно встановив
обставини справи в частині наявності
заборгованості за кредитним договором,
проте не погоджується в частинні
солідарного стягнення з відповідача
ОСОБА_1 суми заборгованості.

Зміст договору як угоди (правочину)
складає сукупність визначених на
розсуд сторін і погоджених ними умов, в
яких закріплюються їхні права та
обов'язки, що складають зміст
договірного зобов'язання (частина
перша статті 628 ЦК України).

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості (частина третя статті 509
ЦК України, пункт 6 частини першої
статті 3 ЦК України).

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (частина
перша статті 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим
заходом майнового характеру,
спрямованим на забезпечення виконання
основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що
встановлює зобов'язальні
правовідносини між особою, яка
забезпечує виконання зобов'язання
боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель
(частини перша, друга статті 553 ЦК
України).

Так, з кредитного договору вбачається,
що за порушення зобов'язань несе
відповідальність боржник - ОСОБА_2,
проте солідарна відповідальність, як і
будь яка інша відповідальність ОСОБА_1
як поручителя, в договорі не
передбачена.

В матеріалах справи відсутні окремі
договори поруки чи іпотеки, які б
передбачали солідарну або будь яку
іншу відповідальність ОСОБА_1

Колегія вважає, оскільки в матеріалах
справи відсутні докази солідарної та
іншої відповідальності апелянта за
порушення зобов'язань боржником, тому
підстав для солідарно стягнення суми
боргу з апелянта немає.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України,
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, рішення суду в частині
солідарного стягнення з апелянта суми
боргу, судового збору скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Керуючись ст. 309, 316 ЦПК України колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Миронівського районного суду
Київської області від 30 квітня 2014 року
скасувати в частині солідарного
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» суми
заборгованості по кредиту 220 653 грн. 44
коп., судового збору в розмірі - 2206 грн. 53
коп. та ухвалити в цій частині нове.

Відмовити в задоволенні позовних вимог
в частині солідарного стягнення з
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» суми заборгованості по
кредиту в розмірі 220 653 грн. 44 коп. та
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :