Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2425/14
Головуючий у 1 інстанції: Каракай Н.Д.
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„26" червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Стрелець Л.Г., Каракуші К.В.

при секретарі: Камінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 28 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2013 року ПАТ «РОДОВІД БАНК»
звернулось до суду з зазначеним
позовом, в якому просило стягнути
солідарно з відповідачів на свою
користь суму заборгованості за
кредитним договором в розмірі 32 785, 98
дол. США, з яких 27165,14 дол. США- сума
простроченої заборгованості за
кредитом, 5620,84 дол. США- сума
простроченої заборгованості за
процентами, та 354 508, 98 грн., з яких 260193,81
грн.- пеня за прострочення кредиту, 69970,68
грн.- пеня за прострочення процентів,
26984, 37 грн.- 3% річних, нарахованих за
прострочення кредиту, 6228, 39 грн. - 3%
річних, нарахованих за прострочення
процентів, 1131, 73 грн.- штраф.

В обґрунтування позову зазначало, що
13.06.2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК»,
правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД
БАНК», та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 34.2/АА-063.07.2, за
умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у
розмірі 28317 доларів США зі сплатою 12,5 %
річних на суму залишку заборгованості
з кінцевим терміном повернення 13.06.2014
року.Відповідно до додаткової угоди до
кредитного договору від 07.10. 2008 року,
процентна ставка була встановлена у
розмірі 14,5% річних. Кредитні кошти було
надано на купівлю автомобіля та сплату
страхових платежів.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ВАТ
«РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_2 був укладений
договір застави транспортного засобу
№ 34.2/АА-063.07.2, посвідчений
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
13.06.2007 року за реєстраційним номером 1665.

Також з метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3 був
укладений договір поруки від 13.06.2007
року, а 07.10.2007 року - додаткова угода до
вказаного договору.

В порушення умов кредитного договору з
11.08.2007 року ОСОБА_2 були припинені
виплати з повернення кредиту, а з 11.10.2007
року -по сплаті нарахованих відсотків,
не виконані зобов"язання щодо
страхування заставного майна за 2013 рік.

Посилаючись на те, що в результаті
неналежного виконання зобов"язань за
кредитним договором станом на 19.07.2013
року виникла заборгованість у розмірі
32 785, 98 доларів США, що
еквівалентно 262 058, 34 грн. за курсом НБУ
(курс НБУ станом на 19.07.2013 року складав
7,993 грн. за 1 долар США) та 354 508, 98 грн., а
саме: прострочена заборгованість за
кредитом - 27 165, 14 доларів США, що
еквівалентно 217 130, 96 грн.; прострочена
заборгованість за процентами - 5 620, 84
доларів США, що еквівалентно 44 927, 38 грн.;
нарахована пеня за прострочення
кредиту - 32 552, 71 доларів США, що
еквівалентно 260 193, 81 грн.; пеня за
прострочені проценти - 7 502, 9 доларів
СЩА, що еквівалентно 59 970, 68 грн.; сума
нарахованих 3 % річних за прострочення
кредиту - 3 376 доларів США, що
еквівалентно 26 984, 37 грн.; сума
нарахованих 3 % річних за прострочення
процентів - 779, 23 доларів США, що
еквівалентно 6 228, 39 грн.; штраф - 141, 59
доларів США, що еквівалентно 1 131, 73 грн.,
позивач просив стягнути солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ
«РОДОВІД БАНК» вказані суми та судові
витрати у сумі 3 441 грн.

Рішенням Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 28
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК" 43 406, 05
доларів США, що еквівалентно 346 944, 55
грн., з яких: прострочена
заборгованість за кредитом - 27 165, 14
доларів США, що еквівалентно 217 130, 96
грн., прострочена заборгованість за
процентами - 5 620, 84 дол. США, що
еквівалентно 44 927, 38 грн., сума
нарахованих 3 % річних за прострочення
кредиту - 813, 94 дол США, що еквівалентно 6
505, 82 грн., сума нарахованих 3 % річних за
прострочення процентів 168,42 дол. США, що
еквівалентно 1 346, 18 грн., штраф - 141, 59 дол.
США, що еквівалентно 1 131, 73 грн., пеня за
прострочення кредиту - 7 868, 1 дол. США, що
еквівалентно 62 889, 72 грн., пеня за
прострочення процентів - 1 628, 02 дол. США,
що еквівалентно 13 012, 76 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК" 3 441 грн.
судового збору.

В задоволенні решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, застосувавши позовну
давність.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов"язується надати грошові
кошти(кредит) позичальникові у
розмірах та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти(ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ПАТ
«РОДОВІД БАНК», суд виходив з
доведеності невиконання позичальником
ОСОБА_2 зобов"язань відповідно до умов
кредитного договору, внаслідок чого
утворилась заборгованість, а оскільки
ОСОБА_3 є поручителем за зобов"язанням,
то відповідачі мають нести солідарну
відповідальність перед банком.

Висновки суду про наявність підстав
для часткового задоволення позову ПАТ
«РОДОВІД БАНК» відповідають
обставинам справи та узгоджуються з
нормами матеріального права.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК
України зобов"язання повинні
виконуватися належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушення зобов"язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов"язання(неналежне виконання).

Судом встановлено, що13.06.2007 року між ВАТ
«РОДОВІД БАНК», правонаступником якого
є ПАТ «РОДОВІД БАНК», та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір №
34.2/АА-063.07.2, за умовами якого ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 28317 доларів
США зі сплатою 12,5 % річних на суму
залишку заборгованості з кінцевим
терміном повернення 13.06.2014 року.
Відповідно до додаткової угоди до
кредитного договору від 07.10. 2008 року,
процентна ставка була встановлена у
розмірі 14,5% річних. Кредитні кошти було
надано на купівлю автомобіля та сплату
страхових платежів(а.с.15-18).

Факт видачі позичальнику кредитних
коштів у розмірі 28 317 доларів США
підтверджується випискою по особовому
рахунку № 0246.840 за період з 13.06.2007
року по 19.07.2013 року(а.с.10).

За умовами п.п.3.1; 3.2; 3.3 кредитного
договору позичальник зобов"язався,
починаючи з місяця, наступного за
звітним, щомісяця до 10 числа (включно)
кожного календарного місяця, частково
погашати заборгованість за кредитами в
сумі 337 доларів США, шляхом внесення
готівкою чи перерахування зі свого
поточного рахунку та повернути
одержані кредити згідно з умовами
договору не пізніше 13.06.2014 року.

Також позичальник повинен був
сплачувати нараховані проценти за
користування кредитами щомісяця до 10
числа (включно) кожного календарного
місяця, наступного за звітним.

Згідно даних особистого рахунку ОСОБА_2
та наданого банком розрахунку
заборгованості, які відповідно до ст. 58
ЦПК України суд визнав належними
доказами, з 11.08.2007 року ОСОБА_2 були
припинені виплати з повернення
кредиту, а з 11.10.2007 року -по сплаті
нарахованих відсотків, внаслідок чого
станом на 19.07.2013 року виникла
заборгованість у розмірі 32 785, 98
доларів США, що еквівалентно 262 058, 34 грн.
за курсом НБУ (курс НБУ станом на 19.07.2013
року складав 7,993 грн. за 1 долар США) та 354
508, 98 грн., а саме: прострочена
заборгованість за кредитом - 27 165, 14
доларів США, що еквівалентно 217 130, 96
грн.; прострочена заборгованість за
процентами - 5 620, 84 доларів США, що
еквівалентно 44 927, 38 грн.; нарахована
пеня за прострочення кредиту - 32 552, 71
доларів США, що еквівалентно 260 193, 81
грн.; пеня за прострочені проценти - 7 502,
9 доларів СЩА, що еквівалентно 59 970, 68
грн.; сума нарахованих 3 % річних за
прострочення кредиту - 3 376 доларів США,
що еквівалентно 26 984, 37 грн.; сума
нарахованих 3 % річних за прострочення
процентів - 779, 23 доларів США, що
еквівалентно 6 228, 39 грн.; штраф - 141, 59
доларів США, що еквівалентно 1 131, 73 грн.

Будь-яких доказів на спростування
правильності розрахунку
заборгованості відповідачі не
надавали.

Заперечуючи проти позову, відповідач
ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5
посилався на порушення принципу
рівності сторін при наданні кредиту в
іноземній валюті та на можливість
банку звернути стягнення на предмет
застави і вказані доводи суд
обгрунтовано визнав неспроможними.

Ті самі докази та обставини, на які
ОСОБА_2 особі представника ОСОБА_5
посилався у запереченнях проти позову
і які були предметом дослідження суду
першої інстанції, наведені і в
апеляційній скарзі, а тому додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом першої інстанції
були дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Не може бути прийнята до уваги і
направлена ОСОБА_2 до апеляційного суду
заява від 28.05.2014 року про застосування
позовної давності, враховуючи, що
умовами кредитного договору
встановлені строки внесення
щомісячних платежів, оскільки
відповідно до ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується лише
за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення рішення.

Оскільки рішення суду по суті спору
ухвалюється судом першої інстанції, а
на стадії апеляційного провадження
здійснюється лише перевірка
законності й обґрунтованості рішення
суду, то заява про застосування
позовної давності може бути
розглянута, якщо вона подана під час
розгляду справи в суді першої
інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, така
заява ОСОБА_2, який приймав участь у
судовому засіданні 12.09.2013 року, або його
представником ОСОБА_5, яка
безпосередньо приймала участь у
судовому засіданні 28.11.2013 року, під час
розгляду справи до суду першої
інстанції не подавалась, отже правових
підстав для її застосування у
названого суду не було.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 28
листопада 2014 року по даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: