Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/3109/14
Головуючий у 1 інстанції: Дубина Л.А.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Кримської О.М.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської
А.В.

При секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 19
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», Реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області про
розірвання договору іпотеки і
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2014 року Позивачі звернулися до
суду з позовом до ТОВ Кредитні
ініціативи», Реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області про
розірвання договору іпотеки і
зобов'язання вчинити певні дії.

В позові вказують, що 21.04.2008 року ОСОБА_3
уклала з ВАТ «Сведбанк» кедитний
договір №0703/0408/88-070, згідно якого
отримала кредит у розмірі 60000 грн. на
споживчі потреби строком до 21.04.2016 року
під 13,9% річних.

Забезпеченням кредиту за договором
іпотеки №0703/0408/88-070-Z-l від 21.04.2008 року є
квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на праві приватної
власності

Згідно іпотечного договору
№0703/0408/88-07O-Z-l від 21.04.2008 року іпотеко
держателем є ВАТ «Сведбанк».

Після звернення ТОВ «Кредитні
ініціативи» до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором і звернення стягнення на
предмет іпотеки, позивачам стало
відомо, про відступання права вимоги за
іпотечним договором і заміну
іпотекодержателя, таким чином
іпокодержателем виступає ТОВ
«Кредитні ініціаціативи». Позивачі у
порушення умов іпотечного договору не
були сповіщенні про відступлення прав
вимоги, а тому приходять до висновку,
що відбулася зміна умов кредитного і
іпотечного договорів в
односторонньому порядку.

У витязі з державного реєстру речових
прав відсутні відомості про перехід
права по іпотечному договору від ВАТ
«Сведбанк» до ТОВ «Кредитні
ініціативи», а також вбачається, що
змінилася сума основного зобов'язання
за кредитним договором №0703/0408/88-070 з
60000грн. до 60000 доларів США.

Крім того, на момент укладання договору
іпотеки сторони прямо не передбачили і
не могли передбачити таку ситуацію, що
кредитором за основним договором буде
виступати одна особа, а
іпотекодержателем - інша, що є істотною
зміною обставин в розумінні ст. 652 ЦК
України.

З огляду на наведене, посилаючись на
ста 651, 652 ЦК України позивачі просили
розірвати іпотечний договір та
припинити зобов'язання за іпотечним
договором, просять суд зобов'язати
Державну реєстраційну службу
Запорізького міського управління
юстиції вчинити дії щодо скасування
запису про обтяження нерухомого
майна іпотекою та стягнути з
відповідача виконавчий збір.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 19 травня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, подали апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
необґрунтованість, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просять рішення суду скасувати,
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок: 1)
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги);
2) правонаступництва; 3) виконання
обов'язку боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем); 4)
виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Судом установлено, що 21.04.2008 року
ОСОБА_3 уклала з ВАТ «Сведбанк»
кредитний договір №0703/0408/88-070, згідно
якого отримала кредит у розмірі 60000 грн.
на споживчі потреби строком до 21.04.2016
року під 13,9% річних.

Забезпеченням кредиту за договором
іпотеки №0703/0408/88-070-Z-l від 21.04.2008 року є
квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3
на праві приватної власності разом з
ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Згідно іпотечного договору
№0703/0408/88-07O-Z-l від 21.04.2008 року іпотеко
держателем є ВАТ «Сведбанк».

28.11.2012 року між ПАТ « Сведбанк», яке є
правонаступником ВАТ « Сведбанк», яке в
свою чергу виступає правонаступником
Акціонерного комерційного банку «ТАС
Комерцбанк» та Факторинговою
компанією « Вектор Плюс» укладено
договір факторингу, відповідно до умов
п. 2.1, п.2.2 Банк відступив свої права
вимоги заборгованості по кредитним
договорах, укладених з боржниками,
право на вимогу якої належить Банку.
Разом з правами вимоги до Фактора
переходять всі пов"язані з ним права,
зокрема, право грошової вимоги щодо
нарахованих та не сплачених боржниками
процентів, комісій, штрафних санкцій та
інших обов"язкових платежів ( а.с. 151-153).

28.11.2012 року між ТОВ «ФК « Вектор Плюс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено
договір факторингу, згідно умов п. 1.2,
п.2.2 ТОВ « ФК « Вектор Плюс» відступив
ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права
вимоги заборгованості по кредитним
договорах, укладених з боржниками,
права на вимогу якої належить йому ( а.с.
154-157).

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
внаслідок укладення вищезазначених
договорів відбулася заміна кредитора і
ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло
статусу нового кредитора/ стягувача за
кредитним договором № 0703/040888-070 від
21.04.2008 року, позичальником якого є
ОСОБА_3

Разом з тим, ураховуючи, що
виконання зобов'язання за кредитним
договором забезпечено іпотечним
договором, 28 листопада 2012 року між ТОВ
"ФК "Вектор Плюс" та ТОВ «Кредитні
ініціативи» укладено договір про
відступлення права за іпотечними
договорами, в тому й числі, за
іпотечним договором від 21 квітня 2008
року за № 0703/040888-070-Z-1, укладений між ВАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_3. Цей договір
посвідчено нотаріально та він пройшов
державну реєстрацію ( а.с. 105-109), що
узгоджується з ч. 3 ст. 24 Закону України
«Про іпотеку»..

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України
заміна кредитора здійснюється без
згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про зміну кредитора у
зобов'язані, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків.

Умови кредитного договору не
містять будь-яких застережень щодо
відступлення права вимоги за кредитним
договором. .

Натомість, матеріали справи
містять письмове повідомлення від
14.12.2012 року згідно з яким ТОВ « ФК «
Вектор Плюс» та ТОВ « Кредитні
ініціативи» повідомило ОСОБА_3 про
заміну кредитора у зобов'язанні, а
також, що з 28 листопада 2012 року вона
повинна сплачувати заборгованість за
вищезазначеним кредитним договором на
рахунок № НОМЕР_1 банку ТОВ « Кредитні
ініціативи» (а.с. 110-119).

Окрім того, в Ленінському
районному суді м. Запоріжжя на протязі
2013 року розглядалася справа ( №
334/4885/13-ц) за позовом ТОВ «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про звернення стягнення на предмет
іпотеки. При розгляді цієї справи
останні були присутня, що свідчить
також про обізнаність ОСОБА_3. ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про заміну кредитора у
зобов"язані на ТОВ « Кредитні
ініціативи».

Крім того, на підтвердження
обізнаності щодо нового кредитора є
листи, що надсилалися ОСОБА_3 до ТОВ
«Кредитні ініціативи» протягом 2013
року з пропозиціями щодо можливостей
вирішення проблеми заборгованості (
а.с. 58-65). До того ж позивач сплачувала
заборгованість за кредитним договором
по новим рахункам, що були вказані у
повідомленнях про відступлення права
вимоги новому кредитору в особі ТОВ
«Кредитні ініціативи», про що свідчать
квитанції про здійснення операції №
114005 від 24.07.2013 року, № 433045 від 12.08.2013
року, № 55583 від 15.10.2013 року, № 11 від
01.03.2014 року, № 1633200 від 31.03.2014 року, № 56803
від 27.02.2014 року, № 202758 від 29.01.2014 року , №
359476 від 09.09.2013 року ( а.с. 58-59, а.с. 63-65).

Суд першої інстанції врахував
фактичні обставини справи, вимоги
закону і прийшов до обґрунтованого
висновку, що відступлення прав за
кредитним договором та іпотечним
договором відбулося відповідно до
вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
, на яку посилається позивач як на одну
із підстав розірвання договору,
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Суд першої інстанції повно та
всебічно оцінив докази у справі,
правильно встановив, що позивачі не
довели факту заподіяння їм істотної
шкоди відступленням прав за кредитним
та іпотечним договорами, як наслідок
обгрунтовано вважав, що відустні
підстави для застосування положень ст.
651 ЦК України.

Крім того, посилання ОСОБА_3 на
істотну зміну обставин є безпідставним
та необґрунтованим, оскільки Закон
України "Про іпотеку" пов'язує
можливість розірвання договору
безпосередньо не з наявністю істотної
зміни обставин, а з наявністю
сукупності чотирьох умов, визначених ч.
2 ст. 652 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про
те, що оскільки у витягу державної
реєстрації обтяжень нерухомого майна
іпотекою розмір основного
зобов'язання зазначений в сумі 60 000
доларів США замість 60 000 грн., що на
думку позивача, це є збільшенням в
односторонньому порядку розміру
основного зобов"язання та договором
іпотеки, не заслуговують на увагу,
оскільки як вбачається з кредитного
договору від 21.04.2008 року позичальнику
ОСОБА_3 надано грошові кошти у вигляді
кредиту в розмірі 60000 грн. на строк до
21.04.2016 року. Протягом дії кредитного
договору сторонами не укладалися
додаткові угоди щодо зміни умов
договору, розміру зобов"язання або
валюти зобов"язання , обсяг
відповідальності не збільшувався,
позивачка виконує зобов"язання у сумі
60000 грн., і звертаючись до суду з позовом
про звернення стягнення
заборгованості по кредитному договору
розрахунок заборгованості було
здійснено саме виходячи з розміру
основного зобов"язання 60 000 грн., що
підтверджується рішенням Ленінського
районного суду від 28.02.2014 року ( справа
№ 334/4885/13-ц ( а.с. 97-100), а технічна помилка
нотаріуса під час внесення до
державного реєстру обтяжень
нерухомого майна іпотекою розміру
основного зобов"язання 60000 доларів США
замість 60000 грн., не свідчить про
збільшення розміру зобов"язання.

На підставі наведеного, суд
першої інстанції врахував зазначені
положення закону, встановив дійсні
права та обов"язки сторін, які
випливають з кредитного договору,
договору іпотеки, договорів факторингу
та відступлення права за іпотечним
договором; врахував, що кредитний
договір, який був відступлений ТОВ "ФК
"Вектор Плюс", а ТОВ « ФК « Вектор Плюс»
ТОВ «Кредитні ініціативи» продовжує
діяти відповідно до тих умов і на тих
самих підставах, які були досягнуті з
первісним кредитором, у зв'язку з чим
правових підстав для розірвання
іпотечного договору, який виступає
забезпеченням виконання зобов'язань,
відсутні.

За таких обставин ухвалене у справі
судове рішення є законним й
обґрунтованим, тому підстав для його
скасування чи зміни, колегія суддів не
вбачає, а інші доводи апеляційної
скарги є неспроможними і
необгрунтованими та не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 19 травня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: