overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 683/1243/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 травня 2014 року м.
Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді
Цимбалюка О.В.

при секретарі
Поважнюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 24 квітня 2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від спільного проживання мають одну дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що сімейне життя між ними не склалося, не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних проблем, вони не мають бажання бути разом, живуть кожен своїм життям.

Позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутності, позивні вимоги підтримує повністю.

Відповідач подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 24 квітня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції
Хмельницької області.

Оскільки між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, тривалий час подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, а також враховуючи визнання відповідачем даного позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя є неможливим.
При цьому суд також враховує, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_2 є неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам та їх дитині.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.104, 105, 110-112 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 квітня 2004 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видано відділом реєстрації актів цивільного стану
Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис № 59), розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя
Справа № 683/1245/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 травня 2014 року м.
Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді
Цимбалюка О.В.

при секретарі
Поважнюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від спільного проживання мають одну дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні.

Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позивні вимоги підтримує повністю.

Відповідач подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав, проти стягнення аліментів не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони від сумісного проживання мають одну дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданого відділом реєстрації актів цивільного стану
Старокостянтинівського районного управління Хмельницької області, відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, здоровий, працездатний, працює і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів, тому суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню.

Стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 40 коп. з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 209, 212, 214-215
ЦПК України, на підставі ст. ст.180-183 СК
України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дитини:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243 грн. 40 коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному обов'язковому виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя
Справа № 683/1098/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 травня 2014 року м.
Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді
Цимбалюка О.В.

при секретарі
Поважнюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа -
Старокостянтинівська міська рада
Старокостянтинівського району
Хмельницької області -

в с т а н о в и в:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою і просила встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме, що вона була її матір'ю.

В обґрунтування своєї заяви вказувала, що після смерті матері відкрилась спадщина, проте вона не може її оформити, оскільки у свідоцтві про її народження її прізвище вказано
"ОСОБА_1", а у свідоцтві про смерть матері вказано "ОСОБА_2", у зв'язку з чим нотаріус постановою відмовила у вчиненні нотаріальних дій.

Заявниця в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК
України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2.

У визначений законом строк ОСОБА_1 подала заяву до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 і бажає прийняти спадщину як єдина спадкоємиця за законом.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 14 грудня 1979 року міськвідділом ЗАГС м. Каган ОСОБА_1 народилась в м. Каган Бухарської області і її матір'ю записано ОСОБА_2.
Відповідно до свідоцтва про одруження виданого 19.09.1997 року, ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1.

За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 була матір'ю ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.11, 60, 212-215, 234, 235, 256, 259 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 є донькою
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:
Справа № 683/1289/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2014 року м.
Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді
Цимбалюка О.В.

при секретарі
Поважнюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 29 жовтня 2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від спільного проживання мають двох дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2..

Зазначає, що сімейне життя між ними не склалося, відповідач безвідповідально відноситься до своїх сімейних і батьківських обов'язків, вони не мають бажання бути разом, живуть кожен своїм життям.

Позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутності, позивні вимоги підтримує повністю.

Відповідач подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано виконавчим комітетом Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Оскільки між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, тривалий час подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, а також враховуючи визнання відповідачем даного позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя є неможливим.
При цьому суд також враховує, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_2 є неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам та їхнім дітям.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.104, 105, 110-112 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 29 жовтня 2004 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видано виконавчим комітетом Пашковецької сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області (актовий запис № 9), розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя
Справа № 2-920/2007
У Х В А Л А

25 червня 2014 року м.
Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Бондарчук Л.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання рішення
Старокостянтинівського районного суду від 02 серпня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Заявниця звернулася до суду та просила визнати та дозволити прийняти до примусового виконання компетентними судом Російської Федерації рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 02 серпня 2007 року про стягнення аліментів на її користь з ОСОБА_2, уродженця с.Гвардійське Сімферопольського району АР Крим на утримання дочки
ОСОБА_3.

Заява не підлягає розгляду
Старокостянтинівським районним судом з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 392 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядаються судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання
(перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходження в Україні майна боржника.

Як вибачається з заяви, місцем проживання (перебування) боржника є с.Гвардійське Сімферопольського району АР Крим, і більш того вказане рішення суду перебувало на виконанні у відділі ДВС Сакського міськрайонного управлінні юстиції, однак було повернуте ОСОБА_1.

Крім того згідно ст.9 Закону
України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території
України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів
України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно п.4. ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, заява повинна бути повернена заявнику.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 109, 110, 121, 392 ЦПК України

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про визнання та виконання рішення Старокостянтинівського районного суду від 02 серпня 2007 року повернути заявниці.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Справа № 683/1472/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 червня 2014 року м.
Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді
Цимбалюка О.В.

при секретарі
Поважнюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 12 січня 2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від спільного проживання мають одну дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що сімейне життя між ними не склалося, відповідач безвідповідально відноситься до своїх сімейних і батьківських обов'язків, вони не мають бажання бути разом, живуть кожен своїм життям.

Позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутності, позивні вимоги підтримує повністю.

Відповідач подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 12 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції
Хмельницької області.

Оскільки між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, тривалий час подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, а також враховуючи визнання відповідачем даного позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя є неможливим.
При цьому суд також враховує, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_2 є неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам та їх дитині.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.104, 105, 110-112 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 січня 2008 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видано відділом реєстрації актів цивільного стану
Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис № 2), розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя
Справа № 683/1543/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 червня 2014 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді
Бондарчук Л.А.

секретаря: Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 04 травня 1996 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3 Пашковецькою сільською радою
Старокостянтинівського районного
Хмельницької області зареєстровано шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на життя, внаслідок чого між ними було втрачено взаєморозуміння. і з серпня 2013 року вони проживають окремо. Крім того, на даний час він проживає з іншою жінкою.
Вказує, що оскільки збереження шлюбу неможливе, тому просить суд даний шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу із позивачем та просить розглядати справу у її відсутності, про що подала письмову заяву.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Судом встановлено, що 04 травня 1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим
Пашковецькою сільською радою
Старокостянтинівського районного
Хмельницької області (актовий запис № 3). Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст.11, 88, 174 ЦПК
України, ст.ст.104, 105, 110-112 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Шлюб, зареєстрований 04 травня 1996 року
Пашковецькою сільською радою
Старокостянтинівського районного
Хмельницької області між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (актовий запис № 3) розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:
Номер провадження 2-во/754/91/14
Справа № 754/3882/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

27.06.2014 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Грегуль О.В.

при секретарі - Фідрі Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду постановленому в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, житлово-будівельний кооператив № 9, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2014 року, постановленим під головуванням судді Зотько Т.А., вищевказаний позов задоволено.

19.06.2014 року від позивача до суду надійшла заява про виправлення описки в зазначеному судовому рішення, яка, як вказує заявник полягає в тому, що у резолютивній частині рішення суду не вказано загальної та жилої площі зазначеної спірної квартири про зазначення яких, він просив у прохальній частині свого позову.

Сторони та треті особи у судове засідання не з'явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 219 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Оглянувши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Як вбачається із п. 2 прохальної частини позову, позивач просив про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на АДРЕСА_1, загальною площею 43,2 кв. м. і жилою площею 28,9 кв. м..

Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії інвентаризаційної справи на домоволодіння: на АДРЕСА_1, загальна площа цієї квартири становить:43,2 кв. м., а жила площа: 28,9 кв. м..

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2014 року, за позивачем визнано право власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом на АДРЕСА_1, однак, допущено описку та в резолютивній частині рішення не вказаної загальної та жилої площі цієї квартири.

За таких обставин, заява про виправлення описки в рішенні суду, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 219 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду задовольнити.

Виправити в абзаці другому резолютивної частини рішення
Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, житлово-будівельний кооператив № 9, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, де після назви міста: «м. Києві» поставити «,» і перед крапкою доповнити даний абзац частиною речення наступного змісту:
«загальною площею 43,2 кв. м. і жилою площею 28,9 кв. м.».

Апеляційна скарга на ухвалу, може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: