Справа №521/4405/14-ц
Провадження №2/521/4221/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року

місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді -
Плавича І.В.,

при секретарі -
Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні вказаного складу суду
знаходиться на розгляді цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів.

В обґрунтування власної позиції
позивач посилалась на ті обставини, що
між сторонами був укладений шлюб, в
період перебування в якому в осіб
народились діти.

Втім, в теперішній час подружжя
проживає окремо, спільного
господарства сторони не ведуть,
відповідач не приймає участі в
утриманні дітей.

У зв'язку з викладеним, позивач
звернулась з даним позовом в суд, в
якому, уточнивши заявлені вимоги,
просила стягнути з відповідача
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей у загальному розмірі 700,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилась, повідомлялась судом про
розгляд даної цивільної справи,
причини неявки суду не відомі, але від
особи надійшла заява про підтримання
позову та розгляд справи за
відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2
ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, повідомлявся судом про
розгляд даної цивільної справи,
причини неявки суду не відомі, але від
особи на адресу суду надійшла заява про
визнання позову з клопотанням про
розгляд справи за його відсутності в
порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Як передбачає ст. 174 ч.4 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на той факт, що позивач від
позову не відмовилась, а відповідач
вимоги визнав у повному обсязі, суд
вважає можливим прийняти визнання
відповідачем даного позову та ухвалити
рішення про його задоволення.

Під час судового розгляду справи було
встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі. На момент
розгляду справи відомостей про
розірвання шлюбу не представлено,
сторони проживають окремо.

В період перебування в шлюбі у сторін
народились діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком дитини
зазначений відповідач ОСОБА_1, діти в
теперішній час проживають з матір'ю.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Як
передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України,
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

В силу ст. 182 СК України, при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Як передбачає ст. 183 СК України, частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. Якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття. Якщо
після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Відповідно до ст. 184 ч.ч.1,2 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

При цьому, відповідно до ст. 191 ч.ч.1,2 СК
України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову. Аліменти за
минулий час можуть бути присуджені,
якщо позивач подасть суду докази того,
що він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Вирішуючи питання про присудження
аліментів, в силу ст. 182 СК України та п.
17 постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 від 15 травня 2006 року, судом
звернуто увагу на той факт, що даних про
працевлаштування та загальний доход
відповідача не представлено. Суд також
враховує, що з 01 січня 2014 року
прожитковий мінімум для дітей до 6
років становить 1032,00 гривень, для дітей
від 6 до 18 років - 1286,00 гривень,
мінімальна заробітна плата - 1218,00
гривень, мінімальний розмір аліментів
з одного з батьків на дитину до 6 років
1032,00 х 30 / 100 = 309,60 гривень, на дитину з 6 до
18 років 1286,00 х 30 / 100 = 385,80 гривень.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про можливість задоволення
заявлених вимог та, з урахуванням
положень ст. 183 СК України, - присудження
з відповідача аліментів у розмірі 700,00
гривень на утримання дітей щомісячно
від дня пред'явлення позову.

Згідно ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Якщо
сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Якщо обидві
сторони звільнені від оплати судових
витрат, вони компенсуються за рахунок
держави у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином суд вважає обґрунтованим
стягнути з відповідача на користь
держави суму неоплаченого судового
збору - в розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 174, 208, 209,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - у
розмірі 700,00 гривень, - до досягнення
старшою дитиною - ОСОБА_3 - повноліття, а
саме до ІНФОРМАЦІЯ_3, з дати надходження
позовної заяви до суду, а саме з 27
березня 2014 року, із подальшим
стягненням аліментів на утримання
ОСОБА_4 за вирахуванням тієї рівної
частки, що припадала на дитину, яка
досягла повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
суму неоплаченого судового збору в
розмірі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: