АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5723/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Завізіон Т. В. Доповідач - Романюк
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Романюк М. М.

суддів
Петренко І.О., Котушенко С.П.

при секретарі
Солод О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" на рішення
Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області від 10 квітня
2014 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
вище позовом 10 лютого 2014 року. В
обґрунтування заявлених вимог
посилався на те, що 22 березня 2007 року
відповідач отримав кредит у розмірі 1 944
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідач надав згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг та
Правилами користування платіжною
карткою складає між сторонами договір.
Відповідач належним чином умови
кредитного договору не виконує, у
зв'язку з чим станом на 22 січня 2014 року
виникла заборгованість у загальному
розмірі 48 153 грн. 29 коп., яка складається
з: заборгованості за кредитом в розмірі
1 894 грн.; заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 11 561
грн. 01 коп.; заборгованості по комісії
за користування кредитом в розмірі 556
грн. 03 коп.; пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань в розмірі 31 373
грн. 05 коп.; штрафу (фіксована частина) в
розмірі 500 грн.; штрафу (процентна
складова) в розмірі 2 269 грн. 20 коп.
Позивач просить суд стягнути з
відповідача на його користь суму
заборгованості за кредитним договором,
а також судові витрати по справі.

Рішенням Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області від 10 квітня
2014 року заявлені вимоги задоволено
частково: стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість по
кредитному договору в розмірі 14 011 грн.
04 коп., яка складається з:
заборгованості за кредитом в розмірі 1
894 грн.; заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 11 561
грн. 01 коп.; заборгованості по комісії
за користування кредитом в розмірі 556
грн. 03 коп., вирішено питання судових
витрат, в іншій частині позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду в частині відмови
у задоволенні позовних вимог змінити
та задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржено лише в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог щодо стягнення штрафу та пені,
перегляд законності та
обґрунтованості рішення суду
проведено в цих межах.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо стягнення штрафу та пені суд
першої інстанції керувався пропуском
строку на звернення до суду в даними
вимогами.

З даним висновком судова колегія не
погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 березня 2007 року
відповідач отримав кредит у розмірі 1
944 грн. зі сплатою відсотків за
користування грошима в розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Частиною 1 статті 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Статтею 267 ЦК України визнане, що
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до внесення ним рішення.

З урахуванням зазначеного та приймаючи
до уваги відсутність заяви від
відповідача про застосування строку
позовної давності у суду першої
інстанції не було правових підстав для
застосування строку позовної давності.

Посилання суду першої інстанції на
Закон України "Про захист прав
споживачів" є помилковим, оскільки
згідно роз'яснень наданих в п.31
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин",
при застосуванні положення пункту 7
частини одинадцятої статті 11 Закону
України "Про захист прав споживачів",
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув,
суди мають виходити з того, що у
системному зв'язку з частиною
одинадцятою статті 11 зазначеного
Закону ця вимога стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямована на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

Крім того, згідно наявного в матеріалах
справи розрахунку заборгованості та
пояснень представника банку у судовому
засіданні, вбачається переривання
строку позовної давності, оскільки
відповідачем останній платіж по картці
було зроблено 26 вересня 2012 року, а
згідно пункту 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
яка є невід'ємною частиною договору,
встановлено, що термін позовної
давності по вимогам про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки-пені,
штрафів - 5 (п'ять) років.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла до висновку, що рішення суду
першої інстанції в частині відмову у
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення пені та штрафу підлягає
скасуванню з ухваленням в цій частині
нового рішення про задоволення
зазначених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" - задовольнити
частково.

Рішення Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області від 10 квітня
2014 року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог щодо стягнення пені та
штрафу - скасувати та зазначені позовні
вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" пеню за
несвоєчасність виконання зобов'язань в
розмірі 31 373 грн. 05 коп.; штраф (фіксована
частина) в розмірі 500 грн.; штраф
(процентна складова) в розмірі 2 269 грн. 20
коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: