Справа № 242/1639/14-ц
Провадження № 2/242/589/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді Ясинського О.В., при
секретарі Нарижній О.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Селидове цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Селидівської територіальної
громади про визнання права на спадкове
майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 14.05.2014 року, звернувся до
суду з позовом про визнання права
власності на спадкове майно, в якому
вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його
мати ОСОБА_2, після її смерті залишилося
спадкове майно, яке складається з
квартири, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Дана квартира її належала на
праві власності на підставі свідоцтва
про право власності на житло виданого
Службою приватизації державного
житлового фонду п/о «Селидіввугілля»
та записаної в реєстраційній книзі за
№ 241. Також зазначив, що його мати на
випадок своєї смерті склала заповіт на
його ім'я, посвідченого 19.08.1993 року
секретарем виконавчого комітету
Української міської ради народних
депутатів Селидівської міськради
Донецької області Могильною Р.І.. Він
звернувся до Першої Селидівської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини за
заповітом, але постановою державного
нотаріуса від 22.04.2014 року йому було
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії. Оскільки, він не надав документів
на зазначене вище нерухому майно, але
ним було надано технічний паспорт на
квартиру, яка знаходилась на праві
власності його матері на день смерті.
Свідоцтві про право власності на
спадкове майно втрачено, служба
приватизації п/о «Селидіввугілля» на
теперішній час ліквідовано, що
унеможливлює отримати дубліката
втраченого свідоцтва. Просить суд,
визнати за ним право на спадкове майно,
що залишилося після смерті матері
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1., яка належала їм на день смерті
на підставі свідоцтва № 513 про право
власності на житло виданого 25.06.1993 року
Службою приватизації державного
житлового фонду п/о «Селидіввугілля» і
зареєстрованого в БТІ за № 1248.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача - Селидівської
територіальної громади в судове
засідання не з'явився. Про день та час
слухання справи повідомлений належним
чином. Надав суду заяву в якій просив
розглянути справу за відсутності
представника відповідача та прийняти
рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача,
проаналізувавши в сукупності зібрані
по справі докази, вивчивши матеріали
справи та законодавство, що регулює
спірні правовідносини, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно свідоцтва про одруження серія
НОМЕР_1 від 18.06.1954 року, виданого
Соцміським ЗАГС Селидівського району
Сталінської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_7
зареєстрували шлюб 18.06.1954 року, після
реєстрації шлюбу прізвище дружині
присвоєно «ОСОБА_7».

Відповідно до свідоцтва про народження
серія НОМЕР_2 від 18.04.1955 року, виданого
Соцміським ЗАГС Селидівського району
Сталінської області, ОСОБА_9 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьками є ОСОБА_4 та
ОСОБА_7

Згідно свідоцтва укладення шлюбу серія
НОМЕР_3 від 30.04.1977 року, виданого
Гірницькою міською радою м. Селидове,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб
30.04.1977 року, після реєстрації шлюбу
прізвище дружині присвоєно «ОСОБА_9».

Згідно свідоцтва № 513 про право
власності на житло виданого 25.06.1993 року
Службою приватизації державного
житлового фонду п/о «Селидіввугілля» і
зареєстрованого в БТІ за № 1248,
свідоцтво видано на ім'я ОСОБА_4 та його
дружину ОСОБА_7

Відповідно до свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_5 від 08.12.2009 року, виданого
виконкомом Гірницької міської ради м.
Селидове Донецької області, ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 81 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_4, виданого виконкомом
Гірницької міської ради м. Селидове
Донецької області, ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 79 років.

Згідно довідки № 16 від 06.02.2013 року,
виданої Комунальним підприємством
«Бюро технічної інвентаризації»,
квартира, що розташована за адресою:
АДРЕСА_2, належить ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на
підставі свідоцтва № 513 про право
власності на житло виданого 25.06.1993 року
Службою приватизації державного
житлового фонду п/о «Селидіввугілля» і
зареєстрованого в БТІ за № 1248.

Відповідно до довідки № 210 від 04.02.2013
року, виданої КП «Житлово-комунальний
сервіс м. Гірник» ОСОБА_7, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, постійно мешкала в
квартирі, що розташована за адресою:
АДРЕСА_2,

Відповідно до довідки № 211 від 04.02.2013
року, виданої КП «Житлово-комунальний
сервіс м. Гірник» ОСОБА_4, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно мешкав в
квартирі, що розташована за адресою:
АДРЕСА_2, разом із своєю дружиною
ОСОБА_7.

Як вбачається з постанови приватного
нотаріусу Селидіввського
нотаріального округу від 28.03.2013 року,
ОСОБА_9 відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії відносно оформлення
спадщини на квартиру за адресою:
АДРЕСА_2

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав і
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця, до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті, у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 ЦК України.

Суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_9 підлягають задоволенню,
оскільки позивачем було вичерпано всі
можливі заходи для встановлення свого
права на прийняття спадщини після
смерті бакьків.

З урахуванням вищезазначеного,
керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1268, 1296, 1299 ЦК
України, ст.ст. 11, 60, 213-214 ЦПК України
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_9 до Селидівської
територіальної громади про визнання
права на спадкове майно - задовольнити
у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_9 право на спадкове
майно, що залишилося після смерті
батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
та матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5,
у вигляді квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_2, яка належала їм на
день смерті на підставі свідоцтва № 513
про право власності на житло виданого
25.06.1993 року Службою приватизації
державного житлового фонду п/о
«Селидіввугілля» і зареєстрованого в
БТІ за № 1248.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через Селидівський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя