Справа №266/1154/14-ц
Провадження№ 2-о/266/30/14
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

11 червня 2014 року

м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду
міста Маріуполя Донецької області
ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами
цивільної справи за заявою ОСОБА_2 про
визнання фізичної особи безвісно
відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2014 року ухвалою Приморського
районного суду м. Маріуполя відкрите
провадження у цивільній справі за
заявою ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3
безвісно відсутнім. За змістом заяви
заявниця перебуває у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3, який після народження
їх спільної дитини у 2009 році протягом
тривалого часу не появлявся за місцем
їх спільного проживання та до
теперішнього часу його місце
перебування невідома, не зважаючи на
те, що був оголошений у розшук за її
заявою в зв’язку з несплатою аліментів
на утримання дитини. З наведених
обставин просить визнати ОСОБА_3
безвісно відсутнім з метою призначення
пенсії на дітей.

У відповідності з вимогами ст. 248 ЦПК
України в ході підготовки справи до
розгляду судом здійснено запити у
відповідні організації про наявність
відомостей щодо ОСОБА_3 за останнім
місцем проживання, а саме за адресою: м.
Маріуполь, вул. Ялтинська, б.7, яка була
зазначена заявницею, як її домашня
адреса. З отриманих судом відомостей
вбачається, що ОСОБА_4 за зазначеною
адресою ніколи не проживав.

Будь-якої іншої адреси останнього
місця перебування чоловіка, де б вони
мешкали однією сім’єю, або останнього
місця роботи, а також точний період
часу відсутності ОСОБА_3, заявницею не
зазначено. Більше того, заявниця не
зазначає наявність доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, а саме свідків ( родичів,
співробітників та інш.).

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична
особа може бути визнана судом безвісно
відсутньою, якщо протягом одного року в
місці її постійного проживання немає
відомостей про місце її перебування. У
разі неможливості встановити день
одержання останніх відомостей про
місце перебування особи початком її
безвісної відсутності вважається
перше число місяця, що йде за тим, у
якому були одержані такі відомості, а в
разі неможливості встановити цей
місяць - перше січня наступного року.
Порядок визнання фізичної особи
безвісно відсутньою встановлюється
Цивільним процесуальним кодексом
України.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 234, ч.3 ст.235 ЦПК
України, справи про визнання фізичної
особи безвісно відсутньою суд
розглядає в порядку окремого
провадження з додержанням загальних
правил, встановлених цим Кодексом, за
винятком положень щодо змагальності та
меж судового розгляду.

Статтею 247 ЦПК України встановлено, що у
заяві про визнання фізичної особи
безвісно відсутньою або оголошення її
померлою повинно бути зазначено: для
якої мети необхідно заявникові визнати
фізичну особу безвісно відсутньою або
оголосити її померлою; обставини, що
підтверджують безвісну відсутність
фізичної особи, або обставини, що
загрожували смертю фізичній особі, яка
пропала безвісти, або обставини, що
дають підставу припускати її загибель
від певного нещасного випадку.

Тобто наведені норми закону вимагають
від заявника вказати у своїй заяві ті
дані, що обґрунтовують той чи інший
юридичний стан особи (відсутність у
місці проживання, час відсутності,
можливе місце перебування, останнє
відоме місце перебування тощо).

Отже, на стадії підготовки справи до
розгляду судом було виявлено, що
подана заява не відповідає вимогам ст.
247 ЦПК України, а саме не містить
відомостей про відсутність ОСОБА_5 у
місці проживання, час відсутності,
можливе місце перебування, а також
адреси останнього відомого місця
перебування або проживання, роботи
тощо, не зазначено осіб, які б за
викликом суду могли дати свідчення про
відсутнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 ЦПК України, суд
до початку розгляду справи встановлює
осіб (родичів, співробітників тощо), які
можуть дати свідчення про фізичну
особу, місцеперебування якої невідоме,
а також запитує відповідні організації
за останнім місцем проживання
відсутнього (житлово-експлуатаційні
організації, органи внутрішніх справ
або органи місцевого самоврядування) і
за останнім місцем роботи про
наявність відомостей щодо фізичної
особи, місцеперебування якої невідоме.

Якщо заява не відповідає вимогам ст. 247
ЦПК України, суддя залишає її без руху і
призначає строк на виправлення її
недоліків за правилами ст.121 ЦПК
України.

За вимогами п.5,6 ч. 2 ст.119 ЦПК України, у
заяві повинні не лише міститися вимоги,
а й бути викладені обставини, якими
заявник обґрунтовує свої вимоги, і
зазначені докази, що підтверджують
кожну обставину.

У відповідності ч. 1 ст. 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у ст. ст. 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ
України від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», якщо порушення правил
статей, 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді
справи, вони усуваються в ході судового
розгляду або настають наслідки,
передбачені п.8 ч. І ст. 207 ЦПК України.

Враховуючи, що наведені порушення
виявлені вже після відкриття
провадження за заявою, суд вважає за
необхідне залишити її без руху та
надати заявниці строк для усунення
вказаних недоліків, а саме чітко
зазначити адресу останнього
постійного місця проживання ОСОБА_3, за
якою немає відомостей про місце його
перебування, час одержання останніх
відомостей про місце перебування особи
заявницею, а також в обґрунтування
заявлених вимог навести докази, якими
можуть бути підтверджені зазначені
обставини, попередивши про настання
наслідків, передбачених п.8 ч.1 ст.207 ЦПК
України, щодо залишення заяви без
розгляду у разі не усунення недоліків у
встановлений ухвалою суду строк.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 119,121,234,235,247,248 ЦПК України, п. 7
Постанови Пленуму ВСУ України від
12.06.2009 року «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції»,-

УXВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної
особи безвісно відсутньою залишити без
руху.

Надати заявниці строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали та попередити,
що у разі невиконання ухвали у
визначений термін, заява буде залишена
без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Митрофанова
Є. Г.