________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/6072/14-ц
Провадження № 2-о/520/217/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Прохорова П.А.,

при секретарі - Козловій
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2,
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення -

встановив:

Заявник звернувся до Київського
районного суду м. Одеси з заявою про
встановлення факту родинних відносин
між ним та нині померлим ОСОБА_3 за
ступенем спорідненості син - батько, та
встановити факт приналежності
заявнику заповіту, складеного померлим
15.02.1972 року, оскільки з встановлення
таких фактів випливає право заявника
на прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1
вказав, що розбіжності у написанні його
та батькового прізвища пояснюються
допущеною при видачі паспорту
громадянина України ОСОБА_1, опискою,
яку можна пояснити неправильним
перекладом прізвища з російської мови
на українську, а тому, вважаючи, що
надані ним докази підтверджують
вказані обставини заявник просив суд
заявлені вимоги задовольнити та
встановити відповідні факти, що мають
юридичне значення.

Заявник в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав
суду заяву в якій просив розглянути
справу за його відсутності, вимоги
викладені в заяві підтримав.
Заінтересована особа звернулась до
суду з заявою про розгляд справи за її
відсутності, проти задоволення
заявлених вимог не заперечувала.

Виходячи з викладеного суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін та
ухвалив рішення, яким заявлені вимоги
задовольнив повністю з наступних
підстав.

Відповідно до аналізу наданих суду
копій документів вбачається наступне:
згідно паспорту громадянина України
серії НОМЕР_1 прізвище заявника, ОСОБА_1,
російською мовою вказано «ОСОБА_1»;
згідно свідоцтва про народження
заявника, серія НОМЕР_2, його батьком
вказано (російською мовою) «ОСОБА_3», що
у сукупності з наданими заявником
письмовими поясненнями дає можливість
дійти обґрунтованого висновку про те,
що при перекладі прізвища заявника, на
українську мову органами УМВС України
було допущено помилку та таке прізвище
у паспорті українською мовою вказано
«ОСОБА_1», замість правильного
«ОСОБА_1».

Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи за
зверненням фізичних осіб в межах
заявлених нами вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості та кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

З огляду на вищевикладені обставини у
їх сукупності, та те, що відповідно до
п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі
розглядати справи про встановлення
факту родинних відносин, коли цей факт
безпосередньо породжує юридичні
наслідки, наприклад, якщо
підтвердження такого факту необхідне
заявникові для отримання спадщини, те,
що саме таку необхідність зазначено
заявником (прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3,
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3), суд,
вважає що заявник належним чином довів
факт існування родинних відносин між
ним та ОСОБА_3 за ступенем
спорідненості син - батько.

Зважаючи на встановлені вище обставини
справи суд доходить висновку й про те,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією і тією
самою особою, сином ОСОБА_3, а тому,
враховуючи передбачені ст. 256 ЦПК
України повноваження суду у вирішенні
питання про встановлення факту
приналежності правовстановлюючого
документу та того, що заповіт є таким
документом, суд вважає заявлені вимоги
в частині встановлення факту
приналежності складеного ОСОБА_3 15.02.1972
року у м. Одесі заповіту, щодо всього
належного йому майна, де б воно не
знаходилось, та з чого б воно не
складалося і всього того, що належало
йому на день смерті та на що за законом
він мав право, ОСОБА_1, суд доходить
висновку про обґрунтованість такої
вимоги та необхідності її задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215, 256 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа -
ОСОБА_2, про встановлення фактів, що
мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_3, за ступенем спорідненості
син - батько.

Встановити факт приналежності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, правовстановлюючого
документу: заповіту ОСОБА_3, що складено
15.02.1972 року в м. Одесі на ім'я ОСОБА_1 та
посвідчено нотаріусом ОСОБА_5, і
зареєстровано у відповідному реєстрі
за № 2-1180.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси
П.А. Прохоров