У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

19 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Олійник А.С.,
Дербенцевої Т.П.
Карпенко С.О.,

провівши попередній розгляд цивільної
справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, Управління Держземагенства у
Бердичівському районі Житомирської
області, Реєстраційної служби
Бердичівського управління юстиції,
третя особа - Бердичівська міська рада,
про скасування державних актів на
право власності на земельну ділянку, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 16 липня 2013
року, ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 1 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, просила
визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку, виданий ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на
земельну ділянку площею 0,0715 га за
адресою: АДРЕСА_1, та скасувати його
державну реєстрацію.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 16 липня 2013 року у позові -
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 1 листопада
2013 року рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення у справі,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та ухвалити нове рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 2 ст. 337 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відмовляючи в позові, суди виходили із
того, що позивач не надала доказі, які б
підтверджували її право на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Крім того, рішення Бердичівської
міської ради № 923 від 24 червня 2010 року,
на підставі якого ОСОБА_5 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку, позивачем не
оспорено.

Висновки судів першої та апеляційної
інстанцій відповідають нормам
матеріального права і встановленим у
справі обставинам. Доводи касаційної
скарги ОСОБА_4 не спростовують
висновків судів, оскільки не
ґрунтуються на доказах.

З огляду на викладене, касаційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 16 липня 2013
року та ухвала апеляційного суду
Житомирської області від 1 листопада 2013
року - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 332, 335, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 16 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 1
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
А.С.
Олійник

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко