АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Прокопчук Н.О.,
Росік Т.В.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
ОСОБА_1

на ухвалу Подільського районного суду
м. Києва від 10 квітня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Київобленерго» про зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу для
подачі до належного суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в
якій зазначив, що ухвала суду
постановлена з порушенням норм
процесуального права, висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи. Зазначив, що Цивільним
процесуальним кодексом України не
передбачено обов'язку позивача
подавати до позовної заяви докази
місцезнаходження відповідача, а тому
суд неправомірно повернув його позовну
заяву.

Просив скасувати ухвалу суду першої
інстанції з направленням справи для
подальшого розгляду.

Представник відповідача - Тимошенко
О.В. в судовому засіданні заперечував
проти задоволення апеляційної скарги
та просив її відхилити.

Позивач, належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи, в
судове засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, законність
та обґрунтованість ухвали суду в межах
апеляційного оскарження, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в
квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Подільського районного суду м. Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Київобленерго» (далі - ПАТ
«Київобленерго») та просив внести
зміни до договору про користування
електричною енергією.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 для
подачі до належного суду, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано доказів того, що зазначена в
позові адреса відповідача є фактичним
місцем ведення діяльності чи
розташування офісу з якого проводиться
щоденне керування діяльністю ПАТ
«Київобленерго». Суд, посилаючись на
те, що місцезнаходженням ПАТ
«Київобленерго» є вул. Київська, 2-б, м.
Вишневе, Києво-Святошинського району,
вважав, що позовна заява ОСОБА_1 не
підсудна Подільському районному суду
м. Києва.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду та вважає його
передчасним, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України,
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Статтею 93 ЦК України передбачено, що
місцезнаходження юридичної особи є
фактичне місце ведення діяльності чи
розташування офісу з якого проводиться
щоденне керування діяльністю
(переважно знаходиться керівництво) та
здійснення управління і обліку.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив
адресу місцезнаходження
ПАТ «Київобленерго», яка міститься
на офіційному сайті, а саме: вул.
Стеценка. 1-а, м. Київ, 04136, що
територіально відноситься до
Подільського району м. Києва.

Цивільним процесуальним кодексом
України не передбачено обов'язку суду
на стадії відкриття провадження у
справі перевіряти адресу
місцезнаходження юридичної особи, а
тому суд повинен відкрити провадження
у справі.

У разі, якщо після відкриття
провадження у справі і до початку
судового розгляду виявилося, що заяву
було прийнято з порушенням правил
підсудності застосовуються положення
п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, якою
передбачено передачу справи на розгляд
іншому суду.

Крім того, в суді апеляційної
інстанції, представник відповідача
діяв на підставі довіреності в якій
зазначена адреса ПАТ «Київобленерго» -
вул. Стеценка. 1-а, м. Київ, 04136.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції порушив порядок,
встановлений для вирішення питання про
відкриття провадження.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312, 314, 315, 317, 319,
325, 327 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2014 року - скасувати і
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/3920/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9144/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Захарчук С.С.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.