Справа №557/1370/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської
області в складі:

головуючого судді -
Пацка Д.В.

при секретарі
- Довгалець Н.М.

за участю позивачки -
ОСОБА_1

представника позивачки -
адвоката ОСОБА_2

відповідача
- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Гоща
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розподіл спільного майна
подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_3 про розподіл
спільного майна подружжя.

Позивачка посилається на те, що
перебуваючи у шлюбі з відповідачем,
вони у 2001 році купили житловий будинок
з надвірними будівлями, що знаходиться
в АДРЕСА_1, за який заплатили 2750 гривень,
що підтверджується копією договору
купівлі-продажу. Після цього ними за
спільні кошти та особистою працею було
збудовано: господарська будівля,
погріб, вбиральня та інше. У травні
минулого року шлюб між ними було
розірвано в судовому порядку. В даний
час відповідач заявляє, що будинок
належить йому. У відповідності до вимог
ст.60 СК України майно, набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності. Позивачка вважає, що має
право на ? частину житлового будинку з
надвірними будівлями. Розділити його в
позасудовому порядку вони не можуть,
тому вона вимушена звернутися для
вирішення цього питання до суду.
Позивачка просить поділити майно,
набуте ними за час перебування у шлюбі
з ОСОБА_3, шляхом визнання за нею права
власності на ? частину житлового
будинку, 1978 року забудови, що
знаходиться в АДРЕСА_1 (літера 1-А за
характеристикою будинку,
господарських будівель та споруд
РОБТІ), господарську будівлю 2002 року
забудови, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 (літера Ж за
довідкою-характеристикою будинку,
господарських будівель та споруд
РОБТІ). Іншу частину майна залишити
відповідачу, стягнути з відповідача на
її користь витрати по справі.

В запереченні проти позову відповідач
ОСОБА_3 вказав, що не згідний з таким
розподілом майна, просить позивачці
залишити весь будинок з надвірними
будівлями, 1978 року забудови, а
господарську будівлю 2002 року забудови,
залишити йому. В доповненні до
заперечень додатково зазначив перелік
майна, що підлягає розподілу.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали
частково з підстав, зазначених в
позовній заяві. Позивачка пояснила, що
в добровільному порядку відповідач
відмовляється розділити спільне майно
подружжя. Будинок вони купували разом,
коли перебували у шлюбі. В 2012 році шлюб
було розірвано. Після розірвання шлюбу
вона проживала в будинку разом з
дітьми, хата придатна для проживання, є
5 кімнат, в господарській будівлі - 2
кімнати.. В 2013 році свекруха - мати
відповідача з хати її вигнала, тому
вона почала проживати разом з дітьми в
господарській будівлі. Пояснила, що
чоловік, коли був на заробітках,
періодично висилав їй кошти.

Просить суд розділити майно наступним
чином - господарську будівлю залишити
їй, а житловий будинок з надвірними
будівлями - відповідачу.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково, підтримав подані до
суду заперечення, просить майно
розділити згідно того, як зазначено в
запереченні. Пояснив, що він не
заперечує щодо того, щоб будинок з
надвірними будівлями залишити
позивачці, а йому - лише господарську
будівлю, яку він сам особисто будував
разом зі своїми родичами та друзями, з
ними в більшості випадків сам
розраховувався, ремонт в тій будівлі та
столярку зробив він, тому просить
врахувати його особистий вклад у
будівництво цієї будівлі та залишити
її йому при розподілі майна. Також
просить врахувати, що на протязі
півтора року він особисто
перераховував для позивачки 1.200 або 1.300
доларів США, крім того, більшість
спільно нажитого рухомого майна
позивачка перенесла до матері, дещо
продала. Просить залишити у його
розпорядженні господарську будівлю,
інше майно - позивачці.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 показала, що вона є дочкою
сторін по справі. На даний час вона
навчається, додому приїжджає на
вихідні. Живуть з матір'ю та братом в
господарській будівлі, де є 2 кімнати,
кухня. Батько живе один в будинку. Мати
тримає господарство - 2 корови, 3 свиней
та інше. Господарську будівлю будував
батько з його друзями та знайомими, але
мати їм давала гроші, з ними
розраховувалася.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 показав, що він є сином сторін по
справі. До квітня 2014 року він з сестрою
і матір'ю постійно проживали в будинку,
але з квітня 2014 року - в господарській
будівлі. В господарській будівлі є його
кімната та кімната сестри. В хаті
кімнат більше, як в хаті, так і в
господарській будівлі є опалення.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 в судовому засіданні показала,
що вона є матір'ю позивачки. Хату
купували сторони разом будівлю також
будували разом. Сторони разом
проживали до весни 2014 року, потім
відповідач зі своєю матір'ю виганяли її
дочку з дітьми з хати. Тому в
господарській будівлі зробили ремонт
та почали жити там. В хаті нормальні
умови проживання, є опалення, вони б там
і проживали, аби не вигнали з хати.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 показав, що він давно знає
сторін по справі, оскільки відповідач є
його хрещеником. Він пам'ятає, коли його
сім'я купили будинок, пізніше вирішили
побудувати хліва та господарські
будівлі. Будував ОСОБА_3 сам, йому
допомагав він та його друзі, сусіди. Про
оплату не домовлялися, давав гроші на
сигарети, накривав стіл обідати та
вечеряти, готувала дружина, іноді вона
давала гроші. Спочатку збудували сарай,
а потім прибудову - літню кухню, він
особисто все допомагав будувати до
кінця. Також в будівлі зробили ремонт,
вставили вікна та двері, оббивали
гіпсокартоном. На той час вони жили
однією сім'єю. В хаті є всі необхідні
умови для проживання. Де зараз проживає
позивачка з дітьми - йому невідомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 показав, що він проживає
по-сусідству зі сторонами по справі.
Він допомагав будувати хліва та
господарську будівлю, з самого початку.
За оплату не домовлялися, він допомагав
ОСОБА_3 як сусіду, хоча іноді ОСОБА_3
давав йому гроші 20-30 грн., іноді 50,
годував, ОСОБА_1 також часом давала йому
гроші, накривала стіл.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9
показав, що він давно знає сторін по
справі, знає, що сторони купили
будинок. ОСОБА_3 разом зі своїми
хлопцями, друзями побудував хлів та
господарську будівлю. Особисто він
участі у будівництві не приймав, однак
приїжджав в гості до них, бачив, як
проходять роботи. В хату все купляли
разом.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 показала, що вона є матір'ю
відповідача. Будинок він з дружиною
купували разом, ОСОБА_3 особисто з
друзями будував господарську будівлю,
із заробіток він кожен місяць висилав
гроші для дружини. Причини, чому з хати
ОСОБА_1 перейшла жити у будівлю, їй
невідомі. Як в хаті, так і в будівлі
нормальні умови для проживання.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, свідків, допитаних в судовому
засіданні, дослідивши письмові докази
по справі, оцінюючи докази, досліджені
в судовому засіданні, в їх сукупності,
суд вважає заявлені позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню частково з
наступних підстав. Судом встановлені
такі фактичні обставини та відповідні
їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час спільного проживання в шлюбі,
сторонами було придбано житловий
будинок з надвірними будівлями за
адресою : АДРЕСА_1, що підтверджується
договором купівлі-продажу квартири від
18.04.2001 року, договір купівлі-продажу
квартири було оформлено на ім'я
відповідача - ОСОБА_3.

Згідно довідки РОБТІ № 256/317 від 25.07.2013
року, право власності на даний будинок
зареєстровано за відповідачем на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого Гощанською державною
нотаріальною конторою 18.04.2001 року, крім
того, самочинно побудовано
господарську будівлю «Ж».

Відповідно до рішення Гощанського
районного суду від 07.05.2012 року, шлюб,
укладений 11.02.1997 року між позивачкою та
відповідачем, було розірвано.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. Відповідно ст. 70 СК України, у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

Статтею 63 СК України встановлено, що
кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження майном,що належать їм на
праві спільної сумісної власності...
Статтею 69,70 цього ж кодексу
передбачено, що в разі поділу майна, яке
є спільною сумісною власністю
подружжя, їх частки визнаються
рівними...

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Пленум Верховного Суду України в
Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» зазначив у
п.22, що поділ спільного майна подружжя
здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69-72 СК України
та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Статтею 372 ЦК України визначено, що
майно, яке є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Таким чином, оскільки встановлено
належність зазначеного в позові майна
сторонам та дане майно набуте під час
перебування у шлюбі, позовні вимоги,
заявлені позивачкою, підлягають
задоволенню частково.

Відповідно до довідки РОБТІ № 256/317 від
25.07.2014 року, право власності на житловий
будинок з надвірними будівлями в
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого Гощанською районною
державною нотаріальною конторою 18.04.2001
р. № 729. Станом на 26.06.2013 року
інвентаризаційна вартість житлового
будинку з надвірними будівлями
становить 118 514 грн. Крім того, самочинно
побудовано господарську будівлю «Ж»
вартістю 123 144 грн.

Відповідно до довідки № 2331 від 25.03.2014
року, станом на 25.03.2014 року
інвентаризаційна вартість житлового
будинку з надвірними будівлями
становить 241658 грн.

Таким чином, враховуючи ту обставину,
що фактично відповідач збудував
господарську будівлю «Ж» та зробив там
відповідний ремонт, його особистий
внесок в створення даного майна є
значним, дана будівля є господарською
та не призначена для постійного
проживання, крім того, розмір житлової
площі будинку значно більший та в
житловому будинку знаходиться більше
житлових кімнат, суд прийшов до
висновку про розподіл майна наступним
чином - визнати право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями за позивачкою, на
господарську будівлю «Ж» - за
відповідачем, стягнути з відповідача
на користь позивачки різницю вартості
4630 грн.

Що стосується майна, зазначеного в
доповненні до заперечення від 06.05.2014
року, суд дане майно не включає до
поділу, оскільки відповідач не навів
жодного доказу про приналежність
зазначеного майна йому чи позивачці, та
що дане майно ними нажите за період
перебування у шлюбі, а також не надав
жодного доказу про його вартість. Таким
чином, спір вирішується тільки
відносно зазначеного в позові
нерухомого майна.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові
витрати по сплаті за судовий збір
підлягають до стягнення з відповідача
на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 60, 69, 70, 71, 72 СК України,
ст.ст. 316, 319, 368, 369, 370, 372 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл
спільного майна подружжя, -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку поділу майна подружжя на
житловий будинок, 1978 року забудови, з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1, а господарську будівлю, 2002
року забудови, позначену літерою «Ж» за
довідкою-характеристикою будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1, залишити на
праві власності за ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
компенсацію в різниці вартості в
розмірі 4630 (чотири тисячі шістсот
тридцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати - сплачену суму судового
збору в розмірі 1430 (одна тисяча
чотириста тридцять) грн. 12 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Гощанський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення, а особами,
які не були присутні при його
проголошенні, протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя