Справа № 495/1232/14-ц
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

03 липня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово -
судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Білгород-Дністровському
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої здоров'ю,
майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися з позовом до суду
до відповідача про відшкодування
шкоди, завданої здоров'ю, майнової та
моральної шкоди, просять суд стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 грошову
суму у розмірі 8 576 грн. 34 коп. за шкоду
завдану здоров'ю; стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_2 грошову
суму у розмірі 30 481 грн. за майнову
шкоду; стягнути на користь ОСОБА_4
грошову суму у розмірі 5 948 грн. за
моральну шкоду, стягнути на користь
ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 3 512 грн.
за моральну шкоду, стягнути з
відповідача судові витрати., вказуючи,
що відповідач 26 вересня 2013 року 0 13
годині 15 хвилин, по вул. Суворова, 83 в с.
Сухолужжя Білгород - Дністровського
району Одеської області, знаходячись у
стані алкогольного сп'яніння, керуючи
автомобілем ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_3 не
впорався з керуванням вказаного
автомобіля, в результаті чого виїхав на
ліве узбіччя по ходу руху свого
автомобіля, де скоїв зіткнення з
припаркованим на вказаному узбіччі
автомобілем марки Тайота-Марк-2, д/н
НОМЕР_2 внаслідок чого пасажиру
автомобіля ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 були
заподіяні тілесні ушкодження, а
володільцю автомобіля ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 завдано матеріальних
збитків.

Окрім матеріальної шкоди позивачам
також спричинена моральна шкода, в
зв'язку з чим вони і звернулися з
позовом до суду.

В ході судового розгляду справи
представник позивачів, позивачка позов
підтримали, просять суд його
задовольнити.

Відповідач з позовним вимогами
позивачів не погодився, просить суд в
їх задоволені відмовити, посилаючись
на те, що дійсно за його участю
відбулося ДТП та він був притягнутий до
адміністративної відповідальності,
однак позивачка ОСОБА_1 після ДТП від
медичної допомоги та госпіталізації
відмовилася.

Через деякий час вони з позивачкою
прийшли до згоди про надання
матеріальної допомоги, внаслідок чого,
протягом кількох місяців, ним було
виплачено позивачам 10 000 грн., однак не
вимагав від позивачок будь -яких
розписок, які б це підтвердили.

Факт спричинення внаслідок механічних
ушкоджень автомобілю ним не
заперечується, однак розмір збитку
який вимагають позивачі є
необґрунтованими та надмірно
завищеним. Сума яка необхідна для
придбання запчастин 26 201 грн. є
вигаданою та ні чим не підтвердженою.
Єдиним засобом встановлення розміру
збитку є призначення судом відповідної
експертизи.

З моральною шкодою він також не
погоджується, оскільки після ДТП з
відповідачкою вони дійшли згоди щодо
відшкодування спричинених збитків, що
ним і було зроблено.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
сторони, судом установлені такі факти
та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 26
вересня 2013 року о 13 годині 15 хвилин, в с.
Сухолужжя по вул. Суворова, 83 Білгород -
Дністровського району Одеської
області, ОСОБА_3 керуючи автомобілем
марки «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_3 не впорався з
керуванням, виїхав на ліве узбіччя, де
скоїв зіткнення з припаркованим
автомобілем «Тойота - Марк-2», д/н
НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Згідно зі ст.1187 ч.2 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі /право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, тощо/ володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до Постанови Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
від 10 жовтня 2013 року ОСОБА_3 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП та
призначено штраф у розмірі 340 грн. /л.с.
23/

Також постановою Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
від 10 жовтня 2013 року ОСОБА_3 визнано
винним за ст.. 130 КУпАП і призначено
покарання у вигляді громадських робіт
на строк 50 годин. /л.с. 23/

Крім того, пасажиру автомобіля ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 були заподіяні тілесні
ушкодження, що підтверджується судово -
медичною експертизою висновок № 364 від
30.09.2013 року, відповідно до якого у
потерпілої ОСОБА_1 наявні тілесні
ушкодження у вигляді забитої рани
лівої тім'яно - скроневої області,
крововилив області лівого плеча, які
відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень. /л.с. 14-15/

На підставі викладеного суд, вважає за
необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до
відповідача про стягненню шкоди
завданої здоров'ю в розмірі 8 576 грн.
задовольнити, оскільки розмір вказаної
шкоди повністю підтверджений доказами
наявними в матеріалах справи /
томографічне обстеження - 450 грн.;
товарні чеки на придбання ліків у
розмірі 2276, 34 грн., необхідність
проходження реабілітації в санаторії у
розмірі 5 796 грн./ /л.с. 18-22, 44-51/

Що стосується стягнення матеріальної
шкоди з відповідача у розмірі 30 481 грн.
на користь позивачки ОСОБА_2 на
придбання запчастин та ремонту
автомобіля, то суд вважає за необхідне
в цієї частині в задоволені позовних
вимог позивачки відмовити у повному
обсязі, оскільки доказів спричинення
вказаної майнової шкоди саме в такому
розмірі нею не доведено, чим не
виконано вимог ст. 10 ЦПК України,
відповідно до якої кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом було запропоновано позивачу та
представнику позивача надати
клопотання про призначення експертизи
для визначення шкоди спричиненої
автомобілю позивачки, однак позивачка,
представник позивачки не скористалися
наданим їм законом процесуальним
правом надавати клопотання щодо
витребування необхідних для розгляду
справи доказів та у судовому засіданні
наполягали на задоволені своїх
позовних вимог саме на підставі
наданих ними доказів, які є в
матеріалах справи, мотивуючи тим, що з
усної бесіди з експертом ними
встановлено, що в зв'язку з втручанням в
автомобіль в теперішній час, завдану
автомобілю шкоду встановити не
можливо.

Відповідно ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної /немайнової/ шкоди» від 31.03.1995
року № 4 із змінами та доповненнями під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п. 5 вказаної Постанови Пленуму
Верховного Суду України відповідно до
загальних підстав цивільно - правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
противоправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні.

Таким чином, з урахуванням того, що
винність у скоєні дорожньо -
транспортної пригоди ОСОБА_3 повністю
доведена, та між його діями та
результатом встановлений прямий
причинний зв'язок, що підтверджується
Постановами Білгород - Дністровського
міськрайонного суду від 10.10.2013 року,
Постановою про закриття кримінального
провадження відносно відповідача /л.с.
14-15/, тому суд вважає, що спричинена
позивачам моральна шкода повинна бути
стягнута з відповідача частково у
розмірі на користь ОСОБА_1 - 3000 грн.; на
користь ОСОБА_2 у розмірі 2000 грн., так як
вважає, що саме на цю суму позивачі
постраждали морально з урахуванням
спричинених їм страждань.

Суд не приймає до уваги також
ствердженнями відповідача стосовно
того, що вони з позивачами прийшли до
згоди та ним повністю відшкодована
спричинена шкода, тому в позові
позивачам необхідно відмовити
повністю, оскільки, як пояснив сам
відповідач в ході судового розгляду
справи жодного доказу вказаного в
нього не має, та на підтвердження
вказаного ствердження до судового
розгляду справи вказані докази ним не
надані.

В зв'язку з частковою обґрунтованістю
позовних вимог позивачів також
підлягають частковому задоволенню
позовні вимоги щодо стягнення судового
збору, який підлягає стягненню з
відповідача на користь ОСОБА_2 у
розмірі 243, 60 грн.

В інший частини в задоволені позовних
вимог позивачам, суд вважає за
необхідне відмовити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60,
213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І
Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про відшкодування шкоди, завданої
здоров'ю, майнової та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду, завдану здоров'ю на
суму 8 576 грн. 34 коп., моральну шкоду у
розмірі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду у розмірі 2000 грн.,
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 243 грн. 60 коп.

В інший частині в задоволені позовних
вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засідання під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С У Д Д Я :