Справа №333/3653/14-ц
Провадження №2/333/1791/14
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.
Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Преміум
Інжінірінг» про визнання права
власності на заставне майно, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Преміум
Інжінірінг» про визнання права
власності на заставне майно.

Зазначена позовна заява підлягає
залишенню без руху, оскільки подана з
порушенням вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК
України, а саме позовна заява повинна
містити зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування. Так, до позовної заяви не
надано договору застави від 28.08.2012 року,
на який посилається позивач, та
договору тимчасової фінансової
допомоги №18-07/2012 ВП від 18.07.2012 року.

Крім того, позовна заява не відповідає
вимогам п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України та п.2 ч.1
ст.80 ЦПК України, тобто, не визначена
дійсна вартість майна, відсутня оцінка
вартості майна, відповідно до якої
сплачується судовий збір, а саме на:

- автомобіль марки Skoda модель Octavia A5
AMBIENTE, 2007 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1;

- автомобіль марки Skoda модель Octavia A5
AMBIENTE, 2007 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_2;

- автомобіль марки TOYOTA LEXUS RX 350, 2007
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_3.

Так згідно вимог ст.80 Цивільного
процесуального кодексу України у
позовах про визнання права власності
на майно ціна позову складається з
дійсної (ринкової) вартості майна на
час звернення до суду.

Відповідно до підпункту «а» пункту 12
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №20 від 22.12.1995 року «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»
вартість спірного майна визначається
за погодженням сторін, а за його
відсутністю - за дійсною вартістю майна
на час розгляду спору. Під дійсною
вартістю розуміється грошова сума, за
яку майно може бути продано в даному
населеному пункті чи місцевості. Для її
визначення при необхідності
призначається експертиза.

Так як відповідно до ч.2 ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України в
позовній заяві щодо вимог майнового
характеру обов'язково повинна бути
зазначена ціна позову, тобто тягар
доказування вартості спірного майна
несе позивач, тому він повинен
обґрунтувати у позовній заяві ціну
позову та надати суду відповідні
докази цього.

Розмір судового збору у майновому
спорі визначається у розмірі 1% ціни
позову, але не менше 0,2 розміри
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати відповідно до Закону
України «Про судовий збір» та ст.8
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік». Станом на 01.01.2014 року
мінімальна заробітна плата
установлена у місячному розмірі 1218
гривень, відтак станом на 01.01.2014 року
розмір судового збору складає 243 гривні
60 копійок та не більше 3654 гривні 00
копійок.

Крім того відсутні докази, які
підтверджують неможливість проведення
оцінки спірного майна.

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків. Проте право на суд не
є абсолютним і воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за своєю
природою потребує регулювання з боку
держави. Разом з тим, такі обмеження не
повинні впливати на доступ до суду чи
ускладнювати цей доступ таким чином і
такою мірою, щоб завдати шкоди суті
цього права, та мають переслідувати
законну мету.

Також Європейський суд з прав людини
зазначає, що не повинно бути занадто
формального ставлення до передбачених
законом вимог, так як доступ до
правосуддя повинен бути не лише
фактичним, але й реальним (Рішення Суду
у справі «Жоффре де ля Прадель проти
Франції» від 16.12.1992 року). З практики
Європейського суду з прав людини
випливає, що Конвенція про захист прав
людини і основоположних свобод не
гарантує захист теоретичних та
ілюзорних прав, а гарантує захист прав
конкретних та ефективних (Рішення Суду
у справі «Артіко проти Італії» (Artico c.
Italie) від 13 травня 1980 року).

Крім того, згідно ч.1 ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому Цивільним процесуальним
кодексом України звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, подана
заява без додержання вимог, викладених
у ст.ст.119-121 ЦПК України підлягає
залишенню без руху з наданням строку
для усунення недоліків.

Керуючись Законами України «Про
судовий збір» та «Про Державний бюджет
України на 2014 рік», ст.ст.80, 119, 121 ЦПК
України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Преміум
Інжінірінг» про визнання права
власності на заставне майно - залишити
без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків - п'ять днів з дня отримання
ним копії ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання
ухвали суду в зазначений строк позовна
заява буде вважатися неподаною та
повернута позивачу зі всіма доданими
до неї документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
А.В. Михайлова