РІШЕННЯ

Іменем України

02.07.2014 року Франківський районний
суд м.Львова

в складі:

головуючого судді-
Лозинського Б.М.

при секретарі -
Попик А.Б.

за участі представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача-
Попадюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові в залі судового
засідання цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова компанія
«Граве Україна» про виплату страхового
відшкодування, суд,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить зобов'язати відповідача
виплатити суму страхового
відшкодування у розмірі 15311 грн. 28 коп. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 25 грудня 2012 року
cталася дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її
чоловік, ОСОБА_3. Після смерті чоловіка
у них залишилась дитина, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Заробітна плата чоловіка
була основним постійних доходом у
сім'ї, тому в зв'язку із його смертю,
сім'я, а зокрема і дитина, втратила
годувальника. Автомобіль, внаслідок
якого сталася аварія, що спричинила
смерть чоловіка, був застрахований у СК
«Граве Україна», страховий поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/3096767. Незважаючи на
неодноразові спроби погодження зі
Страховою компанією можливості
виплати відшкодування у вигляді
одноразової компенсації в сумі 19 614,28
грн., що включає відшкодування
неотриманих доходів за 84 місяці в сумі
18 164,16 грн. та 1450 грн. 06 коп. витрат на
лікування, зокрема і зазначення
прохання про одноразову виплату у
Заяві про виплату страхового
відшкодування вих. № 48868 від 19 лютого 2014
р., Страховик 17 березня 2014 р. прийняв
рішення про виплату страхового
відшкодування в розмірі 4303,00 грн.,
включаючи 1450,06 грн. як компенсацію
витрат, пов'язаних з лікуванням, та 2853,00
грн. неотриманих доходів за період з
26.12.2012 р. по 31.01.2014 р. Позивач зазначає, що
в даному випадку є істотні обставини
для виплати одноразової компенсації,
оскільки вона виховує двохрічну доньку
сама, пенсія по втраті годувальника не
дозволяє їй забезпечити потреби
дитини, просить зобов'язати
відповідача виплатити суму страхового
відшкодування, яка не була сплачена, у
розмірі 15311 грн. 28 коп.

Окрім того, представником позивача
27.06.2014 року подано заяву про зменшення
розміру позовних вимог, в яких просить
зобов'язати відповідача виплатити
суму страхового відшкодування у
розмірі 15220 грн. 40 коп., та судові
витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
пояснення дала аналогічні викладеними
позовній заяві, просить позов
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
заперечив, пояснив, що Страхова
компанія не відмовляється сплачувати
визначену у Страховому акті суму
страхового відшкодування, однак
прийняла рішення про порядок виплати
суми шляхом розподілення її на рівні
частини, з виплатою їх щорічно до 13
грудня 2019 року.

З'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов слід задовольнити
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.12.2012 р. на
Автодорозі Київ-Чоп, 591 км., сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля KIA Rio, д.н.з. НОМЕР_1,
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована у ПрАТ СК «Граве
Україна» (поліс №АВ/3096767 від 17.05.2012 р.).
Внаслідок ДТП 26.12.2012 року помер чоловік
позивача, ОСОБА_3.

19.02.2014 року позивачем була подана Заява
про виплату страхового відшкодування
на користь потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
а саме відшкодування підтверджених
витрат на лікування у розмірі 1450,06 грн.
та неотриманих доходів до досягнення
дитиною 8-ми років у розмірі 18164,16 грн.,
загальною сумою 19614,28 грн. В Заяві
позивачем було вказано прохання
виплатити усю суму в порядку
одноразової виплати.

18.03.2014 року Відповідачем було
прийняте рішення про виплату
страхового відшкодування в загальній
сумі 19526,46 грн. шляхом перерахунку
позивачу:

1) витрат, що пов'язані з лікуванням
потерпілого в сумі 1450,06 грн. - до 20.05.2014
р.,

2) неотриманих доходів в сумі 18076,40 грн.,
які виплачуються шляхом розподілення
їх на рівні частини в сумі 3012,73 грн. з
виплатою їх щорічно до 13грудня кожного
поточного року, але не більше ніж до 13
грудня 2019 року (Страховий акт №
ОСЦВ/АВ.3096767/4 від 18.03.2014 р., Повідомлення
про Рішення Страховика Вих. № 49615 від 18
березня 2014 р., Уточнюючий лист Вих. №51506
від 15 травня 2014 р. до Вих. № 49615 від 18
березня 2014 р.).

На час розгляду справи на рахунок
позивача було перераховано суму в
розмірі 4303,00 грн.

Оскільки страховий випадок стався 26
грудня 2013 року, розрахунок страхової
виплати здійснювався відповідно до
Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» в редакції від
18.11.2012 р., та чинного на той Порядку
проведення розрахунку розміру
страхового відшкодування утриманцям у
зв'язку із смертю годувальника
внаслідок дорожньо-транспортної
пригод, затвердженого Постановою КМУ
від 31 грудня 2004 року.

Відповідно до ст. 27 вищезгаданого
Закону, у зв'язку із смертю
годувальника відшкодовується частина
неотриманих доходів потерпілого, яка
кожному утриманцю належала б при його
житті, за вирахуванням пенсій, наданих
утриманцям внаслідок втрати
годувальника.

У зв'язку із смертю годувальника в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди право на страхове
відшкодування мають:

діти (в тому числі усиновлені) - до
досягнення ними повноліття;

непрацездатна вдова (вдовець),
непрацездатні батьки - до відновлення
ними працездатності, а також
працездатна вдова (вдовець), якщо у
сім'ї є діти віком до восьми років.

Згідно з п.2. Порядку проведення
розрахунку розміру страхового
відшкодування, частина неотриманих
доходів померлого годувальника, яка за
його життя належала б кожному
утриманцю, визначається із
середньомісячного доходу померлого,
який включає виплати, що підлягають
обкладенню податком з доходів фізичних
осіб, пенсії, державну соціальну
допомогу та щомісячні виплати за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, за останній
календарний рік (за відрахуванням
частки, яка припадала на померлого і
працездатних осіб, та суми пенсій,
виплачених утриманцям внаслідок
втрати годувальника) шляхом ділення
частини неотриманих доходів померлого
годувальника, що припадає на
зазначених осіб, на кількість цих осіб.

Крім того, у відповідності з 24.1. ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», позивачу належить право на
відшкодування документально понесених
витрат на лікування.

Таким чином, від дати настання
страхового випадку до моменту
досягнення дитиною 8-ми років, страхова
компанія повинна виплатити суму 18 076,40
грн. (за 84 місяці) відшкодування
неотриманих доходів, та 1450 грн. 06 коп.
витрат на лікування, що в сумі складає 19
526,46 грн.

Позивач в судовому засіданні зазначив,
що не оспорює визначений страховиком
загальний розмір належного страхового
відшкодування, встановлений у
Страховому акті № ОСЦВ/АВ.3096767/4 від
18.03.2014 р., однак вважає, що відповідач
необґрунтовано відмовив у можливості
здійснення страхового відшкодування в
порядку одноразової виплати,
незважаючи на те, що в даному випадку є
істотні обставини, зокрема те, що
позивач після смерті чоловіка виховує
малолітню доньку сама, а пенсія в
результаті втрати годувальника не може
забезпечити потреба маленької дитини в
повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідно до
Договору АВ.3096767 від 17.05.2012 року,
страхова сума на одного потерпілого за
шкоду, заподіяну життю і здоров'ю
становить 100 000 грн.

Відповідно до ст. 27.6. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції від 18.11.2012 р.), за
умовами договору або за поданням
одержувачів страхового відшкодування
та за погодженням із страховиком
таке відшкодування може бути
виплачено у вигляді одноразової
компенсації.

Як було встановлено під час судового
розгляду, позивач неодноразово
звертався до Страхової компанії з
проханням виплатити одноразову
компенсацію, вказав таке подання у
Заяві про виплату страхового
відшкодування від 19.02.2014 р. Однак,
відповідач погодження не надав, виніс
рішення про виплату страхового
відшкодування щорічними платежами.

Суд вважає, що відмова відповідача у
виплаті одноразової компенсації у
даному випадку є необґрунтованою,
оскільки відповідачем безпідставно не
було взято до уваги істотні обставини
страхової справи і не було надано їм
належної оцінки. Крім того, розподіл
суми страхового відшкодування на
платежі до 13 грудня 2019 року не враховує
майбутніх інфляційних змін, знецінення
страхової виплати, та ризиків
неотримання наступних виплат
застрахованими особами у зв'язку з
діяльністю чи припиненням
господарської діяльності відповідача.
Надання відповідачем страхових послуг
повинно забезпечувати і гарантувати
застрахованим особам відшкодування
шкоди, ризики щодо якої були
застраховані. Страхування
цивільно-правової відповідальності
перед третіми особами, відповідно до
Закону, спрямоване на забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю та майну потерпілих.
Оскільки потерпілі безпосередньо не
беруть участі в укладенні договорів
страхування та визначенні умов
відшкодування, то їхні права та
інтереси повинні гарантуватися
законодавством та забезпечуватися
обов'язками страховиків, відповідно до
принципів справедливості,
добросовісності та розумності.

Порядок проведення розрахунку розміру
страхового відшкодування утриманцям у
зв'язку із смертю годувальника
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, затверджений Постановою КМУ
від 31 грудня 2004 р. N 1776, встановлює, що
якщо питання про страхове
відшкодування вирішується в судовому
порядку, його виплата проводиться у
строк та в обсязі, визначені рішенням
суду (ч.2 п. 7. Порядку).

Враховуючи той факт, що позивач
здійснює догляд за малолітньою дитиною
сама, понесла значні витрати у зв'язку
із лікуванням та смертю чоловіка, а
пенсія по втраті годувальника не
дозволяє забезпечити потреби дитини у
повному обсязі, суд вважає за можливе
застосувати одноразову виплату у
розмірі 19 526,46 грн., що не перевищує
ліміт Страховика за шкоду, завдану
життю і здоров'ю.

З огляду на те, що відповідачем вже було
перераховано на рахунок позивача
частину страхового відшкодування в
розмірі 4303,00 грн., а загальна сума
страхового відшкодування, погоджена і
визначена страховиком становить 19 526,46
грн., суд приходить до висновку що сума
страхового відшкодування яка підлягає
стягненню з відповідача в порядку
одноразової компенсації становить 15220
грн. 40 коп.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, тому з відповідача на
користь позивача слід стягнути 243,60 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 208, 209, 212, 214,
215, 218 ЦПК України, ст. 27 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Зобов'язати ПрАТ СК «Граве Україна»
виплатити суму страхового
відшкодування у розмірі 15220 грн. 40 коп.
(п'ятнадцять тисяч двісті двадцять
гривень 40 коп.) на рахунок позивача.

Стягнути з ПрАТ «Граве Україна» в
користь позивача 243,60 грн. (двісті сорок
три гривні 60 коп.) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана позивачем до апеляційного суду
Львівської області через Франківський
районний суд м. Львова протягом 10 днів з
часу отримання його копії.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті
в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова:
Лозинський Б.М.