Справа № 676/69/14-ц
Номер провадження 2/676/477/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2014 року
Кам`янець-Подільський міськрайонний
суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді
Вдовичинського А.В.

за участю секретаря Глезової М.Г.

представника позивача Бєлана Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кам`янець-Подільський
справу за позовом публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
передачі у власність та усунення
перешкод у здійсненні права власності,
-

встановив:

публічне акціонерне товариство "Дельта
Банк" звернулося з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом передачі у
власність та усунення перешкод у
здійсненні права власності. В
обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що 07.09.2007 р. між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено
Договір про надання споживчого кредиту
№ 0. Відповідно до умов вказаного
договору ОСОБА_3 отримала кредит у сумі
21000,00 дол. США, який зобов'язувалась
повернути у повному обсязі в строк до
08.09.2017 р. або достроково зі сплатою 12,40 %
річних за користування кредитом. З
метою забезпечення виконання грошових
зобов'язань за вказаним Договором про
надання споживчого кредиту
іпотекодавці ОСОБА_2, ОСОБА_3 передали у
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1 Предмет іпотеки
належить іпотекодавцям на підставі
Договору міни від 25.10.1995 p. Обтяження
нерухомого майна іпотекою було
зареєстровано Банком у порядку,
передбаченому законом у Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та у Державному
реєстрі іпотек. На підставі рішення
загальних зборів акціонерів від 27.10.2009
року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву
на ПАТ «УкрСиббанк», яке є
правонаступником усіх прав та
зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк». 08.12.2011 р.
своє право вимоги, що виникло з
кредитного договору ПАТ «УкрСиббанк»
передав ПАТ «Дельта банк» згідно
договору купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08.12.2011 р. Через
неналежне виконання умов Договору про
надання споживчого кредиту у
позичальника станом на 01.08.2013 р.
утворилась заборгованість у розмірі
29504,06 дол. США яка складається з: 17849,34
дол. США - заборгованість за кредитом;
11654,72 дол. США - заборгованість по
процентам за користування кредитом.
Відповідно до вимог законодавства,
позивач направив письмову вимогу про
усунення порушень та виконання
зобов'язання, попередження про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, вимогу про виселення усіх
мешканців, надання доступу до майна для
проведення оцінки та огляду покупцем,
зняття з реєстраційного обліку та з
вимогою передати ключі,
правовстановлюючі документи та
технічний паспорт. Вимоги
відповідачами добровільно не виконано.
Позивач просить суд винести рішення
яким: в рахунок виконання основного
зобов'язання щодо оплати
заборгованості у розмірі 29504,06 дол. США
за Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 07.09.2007 року,
укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3, звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме: квартиру, місце
знахождення застави: АДРЕСА_1; загальна
площа: 39,8 кв. м.; житлова площа: 25,4 кв. м.,
шляхом передачі іпотекодержателю
вказаного предмету іпотеки у власність
та визнання на нього права власності за
іпотекодержателем ПАТ «Дельта банк» на
підставі Договору іпотеки № б/н від
07.09.2007 р.; припинити право власності
іпотекодавця ОСОБА_2, ОСОБА_3 в тому
числі право володіння, користування та
розпорядження квартирою, місце
знахождення застави: АДРЕСА_1; загальна
площа: 39,8 кв. м.; житлова площа: 25,4 кв. М;
припинити право користування житловим
приміщенням усіх мешканців, які
проживають та зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1; виселити з квартири
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1
іпотекодавців ОСОБА_2, ОСОБА_3 та усіх
інших мешканців, які проживають і
зареєстровані за вказаною адресою;
стягнути на користь ПАТ «Дельта банк»
витрати по сплаті судового збору. В
суді представники позивача
неодноразово уточнювали позовні
вимоги. В остаточній уточнюючій
позовній заяві від 27.05.2014 р.(а.с.179-183)
представник позивача просить суд
винести рішення яким: в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_3 за
кредитним договором № 0 від 07.09.2007
р. у розмірі 29504,06 доларів США перед ПАТ
«Дельта Банк» звернути стягнення на
предмет іпотеки(на підставі договору
іпотеки від 07.09.2007 р.), а саме на нерухоме
майно - двокімнатну квартиру загальною
прощею 39,8 кв. м., житловою площею 25,4 кв.
м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом передачі іпотекодержателю
вказаного предмету іпотеки у
власність; визнати за ПАТ «Дельта Банк»
право власності на двокімнатну
квартиру загальною прощею 39,8 кв. м.,
житловою площею 25,4 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
зобов'язати відповідачів передати
позивачу правовстановлюючі документи
на предметі іпотеки, ключі від вхідних
дверей(дублікати ключів), документи, що
характеризують об'єкт
нерухомості(технічний паспорт на
квартиру), та інші документи
передбачені постановою Кабінету
Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р. «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно»; виселити та зняти з
реєстрації місце проживання та
перебування відповідачів та інших
осіб, які зареєстровані та проживають у
двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1, дані
про яких внесені до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування
особи; судові витрати покласти на
відповідачів. В суді представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримав, просить їх задоволити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, направила суду заяву в
якій просить справу розглянути без її
участі оскільки не може прибути в
судове засідання, Просить суд
відмовити в задоволенні позову
оскільки іншого житла крім заставного
не має.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилась, про розгляд
справи повідомлялася судовими
повістками, причини неявки суду не
повідомила. Суд вважає за можливе
справу розглянути без її участі на
підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

07.09.2007 року між АКІБ « УкрСиббанк » та
ОСОБА_3 було укладено Договір про
надання споживчого кредиту № 0
(а.с.13-20). В той же день між сторонами
було укладено додаткову угоду № 1 якою
було затверджено зміни до договору, а
також Додаток № 2 - графік платежів,
визначення сукупної вартості кредиту
та додаток № 3 - тарифи банку(а.с.29).
Відповідно до умов вказаного договору
ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 21000,00 дол.
США, який зобов'язувалась повернути у
повному обсязі в строк до 08.09.2017 року
або достроково зі сплатою 12,40 % річних
за користування кредитом.

На підставі рішення Загальних зборів
акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «
УкрСиббанк » змінило назву на ПАТ «
УкрСиббанк», яке є правонаступником
усіх прав та зобов'язань АКІБ «
УкрСиббанк ».

« 08» грудня 2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк»
та ПАТ «Дельта Банк» було укладено
Договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами. За умовами цього договору
позивач придбав Право вимоги за
кредитами, в т.ч. і за Договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 07.09.2007 р. укладеного між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3.(а.с.63, 66-69).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідачкою ОСОБА_3 умови кредитного
договору належним чином не
виконуються. Станом на 01.08.2013 р.
утворилась заборгованість у розмірі
29504,06 дол. США яка складається з: 17849,34
дол. США - заборгованість за кредитом;
11654,72 дол. США - заборгованість по
процентам за користування кредитом.
Зазначені обставини підтверджуються
довідкою позивача(а.с.39), випискою по
кредитному договору(а.с.42-49).

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо
договором позики встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини, позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

П.6.1.2. кредитного договору, як вказано
вище, передбачено право банку
достроково витребувати наданий
позичальнику кредит.

Як встановлено судом претензії
направлялись банком позичальнику і
іпотекодавцям 15.10.2013 р.(а.с.53-54).

В забезпечення виконання зобов'язань
за вищевказаних кредитним договором
07.09.2007 р. між АКІБ « УкрСиббанк » та
ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір
іпотеки згідно якого відповідачі
передали у іпотеку нерухоме майно, а
саме: квартиру АДРЕСА_1. Зазначена
квартира належить іпотекодавцям на
підставі Договору міни від 25.10.1995 p.,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Кам'янець-Подільської
держконтори, Дембіцькою Н.М., за
реєстровим № 1-6481.

Обтяження нерухомого майна іпотекою
було зареєстровано Банком у порядку,
передбаченому законом у Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та у Державному
реєстрі іпотек(а.с.50-52).

П.1.1 договору іпотеки передбачено, що
ринкова вартість предмету іпотеки,
згідно звіту незалежного оцінщика
становить 143632 грн.

П.2.1.1. договору іпотеки встановлено, що
у разі невиконання або неналежного
виконання боржником зобов'язань за
кредитним договором іпотекодержатель
має право задовольнити свої вимоги за
рахунок предмету іпотеки в повному
обсязі переважно перед іншими
кредиторами.

Згідно ч.1, ч.2 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст. 35 закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про
звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.
Положення частини першої цієї статті
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у
встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем направлялась відповідачам
письмова вимога - повідомлення про
звернення стягнення на предмет іпотеки
від 15.10.2013 р.(а.с.53), однак доказів
підтверджуючих їх відправлення, а
також отримання відповідачами суду
представниками позивача надано не
було, оскільки до позовної заяви
представником позивача було надано
списки згрупованих рекомендованих
відправлень з відміткою пошти про
відправлення датованих 30.07.2013 р.(а.с.55-57).

З урахуванням положень частини третьої
статті 33, статті 36, частини першої
статті 37 Закону України «Про іпотеку»
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання. П.5.4. іпотечного
договору передбачено право
іпотекодержателя на отримання у
власність предмету іпотеки як спосіб
задоволення його вимог.

03 червня 2014 року Верховною Радою
України було прийнято закон № 1304-VII
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» який вступив в дію з 07.06.2014 р.
Відповідно до ст. 1 зазначеного закону:
протягом його дії не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України "Про
заставу" та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Як вбачається із наданих суду
відповідачкою ОСОБА_3 витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 17.06.2014 р.(а.с.203-1- 205)
спірна квартира яка є предметом
іпотеки є її єдиним житлом, загальна
площа кватири згідно договору іпотеки
складає 39,8 кв.м. Враховуючи, що вказана
квартира виступає як забезпечення
зобов'язань ОСОБА_3 - громадянки України
за споживчим кредитом, наданим їй
кредитною установою - резидентами
України в іноземній валюті, а тому
вимоги позивача: про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_3 за
кредитним договором № 0 від 07.09.2007
р. у розмірі 29504,06 доларів США перед ПАТ
«Дельта Банк» шляхом передачі
іпотекодержателю вказаного предмету
іпотеки у власність; визнання за ПАТ
«Дельта Банк» право власності на
двокімнатну квартиру загальною прощею
39,8 кв. м., житловою площею 25,4 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
зобов'язати відповідачів передати
позивачу правовстановлюючі документи
на предметі іпотеки, ключі від вхідних
дверей(дублікати ключів), документи, що
характеризують об'єкт
нерухомості(технічний паспорт на
квартиру), та інші документи
передбачені постановою Кабінету
Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р. «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно» - задоволенню не
підлягають.

На цій же підставі не підлягають
задоволенню вимоги позивача про
виселення відповідачки ОСОБА_3 з
спірної квартири оскільки судом
встановлено що згідно довідки КП
«Господар» від 05.03.2014 р. № 775, що в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована і
проживає тільки вона(а.с.108). Вимоги
позивача про виселення з спірної
квартири відповідачки ОСОБА_2 та інших
осіб, які зареєстровані та проживають у
двохкімнатній квартирі, задоволенню не
підлягають оскільки позивачем не
доведено, а судом не встановлено, що
ОСОБА_2 та інші особи зареєстровані та
проживають в спірній квартирі.

Що ж стосується позовних вимог про
зняття відповідачів та інших осіб, які
зареєстровані та проживають у
двохкімнатній квартирі, з
реєстраційного обліку, то вони на думку
суду, задоволенню також не підлягають
оскільки діючим законодавством
повноваження щодо реєстрації фізичних
осіб віднесено до компетенції
державної міграційної служби України.
Крім цього суд враховує, що у статтях 6
та 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» реєстрація
пов'язана саме з місцем проживання, і
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть. Враховуючи те, що
Закон України «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні» є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані зі
зняттям з реєстрації місця проживання,
положення ст. 7 цього Закону підлягають
застосуванню до всіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

З врахуванням викладеного суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.33, 35-40 закону України
„Про іпотеку", ст.ст.11, 16, 509, 525-527, 530, 533,
611, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,
ст.ст.11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,
законом України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», суд,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Кам'янець-Подільський міськрайонний
суд протягом 10 днів. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду
Вдовичинський А.В