Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1836/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

10.07.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду

Кіровоградської області у складі:

головуючого
- Сукач Т.О.

суддів
- Бубличенко В.П.

Мурашка С.І.

при секретарі
- Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді справу
за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи:
ОСОБА_4, Протопопівська сільська рада
Олександрійського району
Кіровоградської області, про
скасування рішення постійно діючого
третейського суду при асоціації
«Українських виробників обладнання
для станцій технічного обслуговування
автомобілів» від 14 січня 2008 року, за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 та
адвоката ОСОБА_5 на ухвалу
Олександрійського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 22
травня 2014 року і

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Олександрійського
міськрайонного Кіровоградської
області від 22 травня 2014 року
задоволено заяву ОСОБА_3 про
скасування рішення третейського суду.

Суд поновив заявниці строк для
звернення до суду і скасував рішення
постійно діючого третейського суду при
асоціації «Українських виробників
обладнання для станцій технічного
обслуговування автомобілів» від 14
січня 2008 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання дійсним
договору купівлі-продажу квартири,
визнання права власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та адвокат
ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом
вимог матеріального і процесуального
права, просять скасувати ухвалу суду
та закрити провадження у справі.
Зокрема, посилаються на те, що суд
безпідставно поновив заявниці строк на
оскарження рішення третейського суду.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5,
який підтримував доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу ОСОБА_3
та її представника, адвоката ОСОБА_8,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 14 січня 2008 року
постійно діючим третейським судом при
асоціації «Українських виробників
обладнання для станцій технічного
обслуговування автомобілів» (суддя
Дерев'янко Є.Л.) було ухвалене рішення
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
визнання дійснимдоговору купівлі -
продажу квартири та визнання права
власності. Третейський суд визнав
дійсним договір купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_1, укладеного 05 січня 2008
року між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у простій
письмовій формі. За ОСОБА_6 визнано
право власності на вказану квартиру.

16 квітня 2008 року ОСОБА_6 подарував
квартиру своєму синові - ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

ОСОБА_7 до дня своєї смерті,
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала одна у
вказаній кварти, іншого житла у неї не
було (а.с.99-100).

ОСОБА_3 у встановленому законом порядку
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7,
подавши до нотаріальної контори заяву,
а тому є її спадкоємицею (а.с.48-92).

За замістом ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(ст.1218 ЦК України).

Отже, ОСОБА_3 має право на звернення до
суду із заявою про скасування рішення
третейського суду, оскільки цим
рішенням порушуються її права як
спадкоємця.

Підстави для скасування рішення
третейського суду наведені у ст.51
Закону України «Про третейські суди» (в
редакції яка була чинна на час
ухвалення рішення третейським судом,
далі - Закон у відповідних відмінках) та
розділом VІІ-1 ЦПК України «Провадження
у справах про оскарження рішень
третейських судів та про видачу
виконавчих листів на примусове
виконання рішень третейських судів».

Відповідно до п.1 ч.2 ст.51 Закону рішення
третейського суду може бути оскаржене
та скасоване, якщо справа, у якій
прийнято рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону.

У ст. 6 Закону зазначено, що третейські
суди в порядку, передбаченому цим
Законом, можуть розглядати будь які
справи, що виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком справ, які відповідно до
закону підлягають вирішенню виключно
судами загальної юрисдикції або
Конституційним Судом України.

Якщо згідно з положеннями чинного
законодавства певне питання
вирішується «судом», «у судовому
порядку», «на підставі рішення суду»
тощо, слід вважати, що йдеться про
державні суди.

Однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків є договори (стаття 11
ЦК України).

Згідно ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально дійсним (ч.3
ст.334 ЦК України).

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним
( ч. 2 ст. 220 ЦК України).

Отже, договір купівлі - продажу
нерухомого майна вважається таким, що
відповідає вимогам закону, якщо він
укладений у письмовій формі,
нотаріально посвідчений та проведена
його державна реєстрація.

Визнаючи дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна
(квартири) та право власності ОСОБА_6 на
це майно, третейський суд не звернув
увагу, що до його компетенції не
належить розгляд спорів про визнання
права власності на нерухоме майно,
оскільки це питання відноситься до
вирішення виключно судами загальної
юрисдикції.

Відповідно до Закону України «Про
третейські суди», третейський суд - це
недержавний незалежний орган, що
утворюється за угодою або відповідним
рішенням заінтересованих фізичних та
(або) юридичних осіб у порядку,
встановленому цим Законом, для
вирішення спорів, що виникають із
цивільних та господарських
правовідносин.

Третейський розгляд спорів сторін у
сфері цивільних правовідносин - це вид
недержавної юрисдикційної діяльності
і не є здійсненням правосуддя.

Крім того, судом з'ясовано, що
Олександрійським МВ УМВС України в
Кіровоградській області третейському
судді Дерев'янку Є.Л., під головуванням
якого ухвалено рішення, про скасування
якого подано заяву, було
інкриміновано підроблення офіційного
документу, тобто винесення завідомо
неправомірного рішення від 14 січня 2008
року про задоволення позовних вимог
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права
власності на квартиру, зазначивши в
рішенні неправдиву інформацію про те,
що сторони з`явились та приймали участь
у судовому засіданні. ОСОБА_9 було
повідомлено про підозру у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Ухвалою Олександрійського
міськрайонного суду від 27 лютого 2014
року ОСОБА_9, був звільнений від
кримінальної відповідальності у
зв`язку з закінченням строків
притягнення до кримінальної
відповідальності (а.с.118-119).

Ураховуючи наведене колегія суддів
вважає правильним висновок суду про те,
що рішення третейського суду є
незаконним, поставлене з грубими
порушеннями вимог Закону України « Про
третейські суди», оскільки третейський
суд вийшов за межі наданих йому
повноважень та вирішив спір за
відсутності у нього компетенції для
розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 51 Закону України «Про
третейські суди» заяву про скасування
рішення третейського суду може бути
подано до компетентного суду протягом
трьох місяців з дня прийняття рішення
третейським судом, а особами, які не
брали участь у справі, у разі якщо
третейський суд вирішив питання про їх
права і обов'язки, - протягом трьох
місяців з дня, коли вони дізналися
або повинні були дізнатися про
прийняття рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин.

ЦПК України не містить вичерпного
переліку поважності причин пропуску
строку на оскарження. Вони оцінюються у
кожній конкретній справі, виходячи із
фактичних обставин. При цьому мають
враховуватись положення ст. 129
Конституції України та ст. ст. 17, 389-1 ЦПК
України про право особи на оскарження
рішення третейського суду.

Викладені в заяві причини пропуску
строку на подання заяви про скасування
рішення третейського суду
підтверджуються матеріалами справи,
тому суд обґрунтовано задовольнив
заяву ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що ухвала постановлена судом з
додержанням вимог закону та відповідає
матеріалам справи, що згідно п.1 ч.1 ст.312
ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги і залишення ухвали
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.307,312-315 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та адвоката
ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Олександрійського
міськрайонного Кіровоградської
області від 22 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді