Справа № 629/674/14-ц
Провадження № 2/626/378/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

03.07.2014 року
м. Красноград

Красноградський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого судді:
Болотової Л.І.

при секретарі
Кузнецовій О.М

за участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Краснограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , з
третьою особою ОСОБА_5 про витребування
майна із чужого незаконного володіння
,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4, з третьою особою ОСОБА_5 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння.

В обгрунтування позову він зазначив, що
16.02.2008 року він купив у ОСОБА_5
гараж-напіввагон на хребтовій балці,
який знаходився на подвір'ї біля
будинку АДРЕСА_4, та передав йому гроші
в сумі 5575,0 грн.

Але розпоряджатися вказаним майном
йому перешкоджає ОСОБА_4, яка в 2013 році
самовільно повісила замок на гараж,
зазначивши, що придбала вказаний гараж
30.01.2007 року разом із квартирою у ОСОБА_5

Позивач просить суд витребувати у
ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
із незаконного володіння напіввагон
(гараж) на хребтовій балці, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали.

Відповідач та його представник проти
позову заперечували, зазначивши, що
гараж був придбаний разом у ОСОБА_5 із
квартирою і є власністю відповідачки.
При цьому вони вказали, що гараж не є
нерухомою будівлею, а є металевою
переносною конструкцією на яку
непотрібно дозволів та допусків.

Свідок ОСОБА_6зазначив, що його брат
продав відповідачці тільки квартиру, а
гараж продав іншому, як власну річ, так
як гараж є переносною металевою
конструкцією.

Свідок ОСОБА_7 зазначив, що йому від
ОСОБА_5 відомо, що той продав гараж
позивачу.

Свідок ОСОБА_8, яка була сусідкою
ОСОБА_5, вказала, що він мав намір
продавати квартиру разом з гаражем, але
гараж не був оформлений, тому не
вказаний в документах.

Свідок ОСОБА_9 підтвердив, що його теща
придбала квартиру разом із гаражем, але
на гараж не було документів, тому він не
вказаний в договорі купівлі-продажу.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
сторони, їх представників, свідків, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Сторони не заперечують, що спірне майно
-гараж, який знаходиться біля будинку
АДРЕСА_4, належав ОСОБА_5 і є переносною
металевою конструкцією.

Згідно наданих документів-копій
домової книги та договору
купівлі-продажу, ОСОБА_5 проживав і був
власником квартири за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.46-47), яку 30.01.2007 року на підставі
договору купівлі-продажу продав ОСОБА_4
(а.с.9). Про гараж чи будь-яке інше майно у
вказаному документі не зазначено.

Відповідно до довідки Лозівського РВ
ГУДМС в Харківській області ОСОБА_4 є
власником квартири, але не
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.18).

Як зазначає відповідачка і підтверджує
свідок ОСОБА_9 у вказаній квартирі до 2013
року ніхто не проживав, і в 2013 році в ній
оселилася сім'я доньки відповідачки,
які вважають, що спірний гараж був
придбаний разом з квартирою і що вони
можуть ним розпоряджатися на власний
розсуд.

Матеріали справи містять розписку
ОСОБА_5, згідно якої він продав
гараж-напіввагон на хребтовій балці за
5575 грн. позивачу ОСОБА_3

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво
про смерть НОМЕР_1) і допитати його в
судовому засіданні не представляється
можливим. Згідно наданих раніше ним
письмових пояснень, він продав ОСОБА_4
30.01.2007 року тільки квартиру, а гараж він
продав ОСОБА_3 При цьому він зазначив,
що передав покупцю ключі від гаражу,
обрізав електропостачання і зняв
сигналізацію, так як покупець мав намір
гараж забрати. (а.с.61)

Достовірність цих письмових пояснень,
а саме, що вони були написані саме
ОСОБА_5, сторонами не оспорювалася.

Згідно ст.317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Сторони не заперечують, що власником
спірного гаража був ОСОБА_5 Договір
купівлі-продажу, який був укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не містить відомостей
про продаж їй гаражу, а містить
відомості про продану квартиру за
адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до ч.1 ст.334 ЦК України
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст.655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього
грошову суму.

В матеріалах справи є розписка ОСОБА_5
про продаж ОСОБА_3 власної речі-
гаражу-напіввагону на хребтові балці, і
який вчинив певні дії для передачі
гаражу-відімкнув електропостачання і
сигналізацію, передав ключі. Разом з
тим будь-які документи, які б свідчили
про продаж гаражу ОСОБА_4 в матеріалах
справи відсутні.

Таким чином між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був
укладений договір купівлі-продажу
майна-гаражу, який не є нерухомим
майном, а є переносною металевою
конструкцією і тому договір
купівлі-продажу не потребував
нотаріального посвідчення. Про
укладання договору купівлі продажу
свідчить розписка власника і його дії
про передачу майна покупцеві.

Показання свідків як на стороні
позивача так і на стороні відповідача
суд оцінює критично, так як про
обставини справи вони знають лише зі
слів сторони, на боці якої виступають.

З'ясувавши і оцінивши надані сторонами
докази у відповідності до ст.212 ЦПК
України, суд вважає, що позивач довів,
що він є власником гаража, а тому у
відповідності до ст.387 ЦК України він
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Посилання відповідачки щодо спливу
строку позовної давності є
безпідставними, так як у відповідності
до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Як вбачається із пояснень сторін і не
заперечується сторонами, конфлікт між
сторонами стосовно гаража виник в 2013
році після того, як в куплену
відповідачкою квартиру, в якій до цього
часу ніхто не проживав, поселилась
сім'я доньки відповідачки і вони
повісили замок на спірний гараж. Тобто
перебіг строку позовної давності
повинен обчислюватися з моменту, коли
позивач дізнався, що його право на
спірне майно порушено, а не з моменту
покупки, як вважає відповідачка.

На підставі ст. ст. 261,334, 387, 655 ЦК України,
ст.10, 57-60, 213-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_4, яка проживає за
адресою:Харківська область, АДРЕСА_1, із
незаконного володіння напіввагон
(гараж) на хребтовій балці, який
знаходиться по АДРЕСА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення в апеляційний суд
Харківської області через
Красноградський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: