У х в а л а

іменем україни

25 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом Міністерства
внутрішніх справ України до голови
ліквідаційної комісії
Кіровоградського юридичного інституту
Харківського національного
університету внутрішніх справ Клочко
Анатолія Михайловича, заступника
голови ліквідаційної комісії
Кіровоградського юридичного інституту
Харківського національного
університету внутрішніх справ Пєткова
Валерія Петровича, ОСОБА_3,
Кіровоградського юридичного інституту
Харківського національного
університету внутрішніх справ, треті
особи: Управління внутрішніх справ
України в Кіровоградській області,
Кіровоградське обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації, про визнання
приватизації недійсною, визнання
незаконним та скасування
розпорядження, визнання незаконним та
скасування свідоцтва про право
власності, визнання недійсним
положення трудового договору,
витребування майна з чужого
незаконного володіння за касаційною
скаргою ОСОБА_3, поданою його
представником ОСОБА_4, на рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 19 березня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Міністерство
внутрішніх справ України звернулось до
суду з указаним позовом, в якому
просило визнати недійсною
приватизацію державного майна, а саме
квартири АДРЕСА_1; визнати незаконним
та скасувати розпорядження
Кіровоградської філії Національного
університету внутрішніх справи від 29
листопада 2011 року № 1; визнати
незаконним та скасувати розпорядження
Кіровоградського юридичного інституту
Харківського національного
університету внутрішніх справ (далі -
ХНУВС) від 29 листопада 2011 року № 1;
визнати незаконним та скасувати
свідоцтво на право власності від 30
листопада 2011 року на вищевказану
квартиру на ім'я ОСОБА_3; визнати
недійсним положення пункту 5.10
трудового договору від 1 вересня 2004
року, підписаного Пєтковим В.П. та
ОСОБА_3, щодо безоплатної передачі у
власність вищезазначеної квартири за
умови виконання ОСОБА_3 обов'язків,
передбачених п.п. 3.1 - 3.6 даного
контракту; витребувати майно з чужого
незаконного володіння ОСОБА_3, а саме
квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 14 жовтня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 19 березня
2014 року рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позову
про визнання приватизації недійсною,
визнання незаконними та скасування
розпорядження про приватизацію та
свідоцтва про право власності
скасовано, ухвалено в цій частині нове
рішення, яким позов задоволено.

Визнано незаконним і скасовано
розпорядження органу приватизації від
29 листопада 2011 року № 1 про надання
згоди на приватизацію квартири АДРЕСА_1
та свідоцтво про право власності на
вказану квартиру, видане на ім'я ОСОБА_3
30 листопада 2011 року, із скасуванням
його державної реєстрації.

В іншій частині рішення залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить рішення апеляційного
суду скасувати, рішення суду першої
інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у касаційній
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив із того, що
оскільки ОСОБА_3 одночасно був і
працівником міліції і науково -
педагогічним працівником і спірна
квартира була надана як
квартиронаймачу, а не як атестованому
працівнику міліції, тому приватизація
була проведена відповідно до вимог
закону.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині визнання приватизації
недійсною, визнання незаконними та
скасування розпорядження про
приватизацію та свідоцтва про право
власності, виходив із того, що правових
підстав для приватизації ОСОБА_3
спірної квартири не існує, оскільки на
час видачі розпорядження філії
Національного університету внутрішніх
справ, як юридичної особи, не існувало.

Проте повністю погодитись з таким
висновком суду апеляційної інстанції
не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судами установлено, що відповідно до
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 6 березня 2001 року № 173 було
створено Кіровоградську філію
Національного університету внутрішніх
справи, якій на підставі договору
дарування від 2 жовтня 2002 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 2702, було подаровано
квартиру АДРЕСА_1.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 21 серпня 2003 року № 531-р «Про
реорганізацію Кіровоградської філії
Національного університету внутрішніх
справ» та наказом МВС України від 29
вересня 2003 року № 114 «Про створення
Кіровоградського юридичного
інституту» - Кіровоградську філію
Національного університету внутрішніх
справи реорганізовано у
Кіровоградський юридичний інституту
Національного університету внутрішніх
справи. У вересні 2005 року ВУЗ знову
реорганізовано у Кіровоградський
юридичний інститут Харківського
національного університету внутрішніх
справ.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 27 липня 2011 року № 727-р «Про
реорганізацію мережі вищих навчальних
закладів Міністерства внутрішніх
справ» передбачено ліквідацію КірЮІ
ХНУВС.

Наказом МВС України від 28 липня 2011 року
№ 490 було створено комісію з припинення
діяльності інституту. Процедура
ліквідації юридичної особи проходила
під назвою Кіровоградського
юридичного інституту ХНУВС за участю
голови ліквідаційної комісії Клочко
А.М. та його заступника Пєткова В.П.

Повноваження керівника КірЮІ ХНУВС
визначались пунктами 3.4. та 4.3. Статуту
КірЮІ ХНУВС, затвердженого наказом МВС
України від 6 лютого 2006 року № 116 та
погодженого заступником Міністра
освіти та науки України. Вказаними
пунктами інституту та його начальнику
надано право вчиняти правочини (пп. 1 п.
3.4.), надавати в установленому порядку
придбане або збудоване житло
працівникам інституту як із частковою
оплатою його вартості, так і безоплатно
(пп. 34 п. 3.4.), начальник інституту є
розпорядником майна і коштів інституту
(пп. 8 п. 4.3.).

Відповідно до п. 3.2. та 5.1. Статуту КірЮІ
ХНУВС майно було закріплено за КірЮІ
ХНУВС, як за державною установою, на
праві оперативного управління.

Наказом МВС України від 28 липня 2011 року
№ 490 «Про реорганізацію вищих
навчальних закладів МВС» не
передбачено обмежень повноважень
голів ліквідаційних комісій. Пунктом 8
зазначено вжити передбачених
законодавством заходів, пов'язаних з
ліквідацією навчальних закладів.

Як убачається з матеріалів справи,
квартира АДРЕСА_1 була виділена ОСОБА_3
згідно ст. 49 Правил квартирного обліку
та ст. 24 Закону України від 1 грудня 1998
року № 284-XIV «Про наукову і науково -
технічну діяльність», що
підтверджується витягом з протоколу
спільного засідання адміністрації та
житлово-побутової комісії
Кіровоградського юридичного інституту
ХНУВС від 27 червня 2011 року № 20.

ОСОБА_3, на підставі рішення
виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради від 20 вересня 2011 року № 916,
30 вересня 2011 року отримав ордер на
спірну квартиру.

30 листопада 2011 року ОСОБА_3, на підставі
розпорядження Кіровоградської філії
НУВС від 29 листопада 2011 року, отримав
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, яке 2 грудня 2011 року
зареєстрував в Обласному комунальному
підприємстві «Кіровоградське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації».

Наказом МВС України від 7 липня 2012 року
№ 1042 «Про передачу нерухомого майна
Кіровоградського юридичного інституту
ХНУВС» зазначено вичерпний перелік
об'єктів нерухомості, що передаються на
баланс УМВС України в Кіровоградській
області, у тому числі у пункті 15
вказаного переліку зазначено спірну
квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" (далі - Закон) приватизація
державного житлового фонду - це
відчуження квартир (будинків),
призначених для проживання сімей та
одиноких осіб, кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів, з державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Згідно зі ст. 8 вказаного Закону
приватизація державного житлового
фонду здійснюється уповноваженими на
це органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Відповідно до пп. 4 пункту 5 Порядку
відчуження об'єктів державної
власності, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 6 червня
2007 року № 803, дія цього порядку не
поширюється на відчуження майна,
порядок відчуження якого визначається
окремим законом.

Таким чином, апеляційний суд дійшов
невірного висновку про застосування до
спірних правовідносин Порядку
відчуження об'єктів державної
власності, оскільки на час здійснення
ліквідаційної процедури порядок
відчуження спірної квартири
визначався окремими законом - Законом
України «Про приватизацію державного
житлового фонду».

Крім того, вказаний Закон на час
приватизаційної процедури не
передбачав для органу приватизації
необхідності отримання від Фонду
державного майна України згоди на
відчуження спірної квартири.

Апеляційний суд, задовольняючи позовні
вимоги в частині визнання приватизації
недійсною, визнання незаконними та
скасування розпорядження про
приватизацію та свідоцтва про право
власності, на вищевказане уваги не
звернув, не з'ясував правовий статус
спірної квартири на момент її
відчуження ОСОБА_3, не визначив обсяг
повноважень ліквідаційної комісії та
дійшов передчасного висновку про те, що
відчуження квартири було вчинено з
порушенням норм матеріального права,
які регулюють підстави, порядок і
процедуру переходу права державної
власності до іншої форми власності.

За таких обставин рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану його
представником ОСОБА_4, задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 19 березня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко