АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.

при секретарі: Троц
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 10 квітня 2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Комунального підприємства
«Житлосервіс «Приозерне» у
Оболонському районі м. Києва, треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зобов'язання зняти відповідача з
реєстраційного обліку,

в с т а н о в и л а :

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Комунального підприємства
«Житлосервіс «Приозерне» у
Оболонському районі м. Києва, треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зобов'язання зняти відповідача з
реєстраційного обліку, відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просив скасувати рішення суду
першої інстанціїта ухвалити нове, яким
повністю задовольнити позовні вимоги.
Звертає увагу на те, що відповідач
ОСОБА_2 тривалий час не проживає в
спірній квартирі АДРЕСА_1, пересилився
до власної квартири за адресою :
АДРЕСА_2. Вважає, що судом було
безпідставно відхилено клопотання про
допит свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
клопотання про забезпечення доказів, а
саме витребування від оператора
мобільного зв'язку ПАТ «Київстар», який
обслуговує абонентський номер
відповідача, деталізацію(роздруківку)
вхідних та вихідних з'єднань із
прив'язкою до місцевості, чим позбавив
його, відповідача, виконати приписи
ст.ст.10, 60 ЦПК України та довести
заявлені позовні вимоги. Крім того,
посилається на порушення судом
положень ст.ст. 212,215 ЦПК України.

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/7123/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Маринченко М.М.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О. Представник позивача ОСОБА_11 в
суді апеляційної інстанції підтримав
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

Відповідач ОСОБА_2 та Зозулинська Ю.Л.,
яка діє в інтересах Комунального
тпідприємтсва «Житлосервіс
«Приозерне» Оболонського району у
м.Києві, заперечували проти
апеляційної скарги, вважали, що спір
судом вирішено правильно.

В судове засідання ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
з'явились, своїх представників не
направили, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
що свідчать зворотні повідомлення про
вручення поштових відправлень, у
зв'язку з чим колегія суддів вважала за
можливе розглядати справу у їх
відсутності відповідно до вимог ч.2
ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідно до
ордеру № 4858 від 10 вересня 1980 року (а.с.9)
квартира АДРЕСА_1 надана для вселення
ОСОБА_8, ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_2 (син) та
ОСОБА_1 (син).

Позивач зазначив, що змінив прізвище
ОСОБА_1 на ОСОБА_1.

Згідно довідок форми № З ЖЕК № 505 від 15
травня 2013 року та від 31 січня 2014 року
(а.с. 15, 155) у вказаній квартирі
зареєстровані ОСОБА_4 (з 1980 року), ОСОБА_2
(з 1992 року), ОСОБА_3 (з 1996 року), ОСОБА_1 (з
2003 року) та ОСОБА_9 (з 30 січня 2014 року).

Відповідно до поверхового плану (а.с. 13
зворот) квартира складається з двох
ізольованих кімнат 15 кв.м та 17 кв.м.
Вказані кімнати обладнані замками,
позивач та його мати ОСОБА_4
користуються кімнатою 17 кв.м. Іншою
кімнатою користується відповідач та
його син ОСОБА_3

У відповідності донотаріально
посвідченого договору дарування від 10
червня 2009 року (а.с. 10) ОСОБА_10
подарувала ОСОБА_2 2/3 частини квартири
АДРЕСА_2

Згідно свідоцтва про право на спадщину
від 22 січня 2008 року (а.с.12) ОСОБА_2
успадкував 1/3 частину квартири АДРЕСА_2

ОСОБА_1 порушив перед судом питання про
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування квартирою АДРЕСА_1
на підставі положень ст. 107 Житлового
кодексу України, мотивуючи свої вимоги
тим, що влітку 2009 року відповідач
переїхав на постійне проживання до
належної йому на праві власності
квартири АДРЕСА_2. Реєстрація
відповідача в квартирі позбавляє
можливості інших мешканців квартири
реалізувати своє право на приватизацію
житла. Крім того, просив зобов'язати КП
«Житлосервіс «Приозерне» у
Оболонському районі м. Києва зняти
відповідача з реєстраційного обліку за
вказаною адресою.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування жилим приміщенням з
огляду на наступне.

Статтею 107 ЖК Української РСР
передбачено, що наймач жилого
приміщення вправі за згодою членів
сім'ї в будь-який час розірвати договір
найму.

У разі вибуття наймача та членів його
сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції
правильно виходив з того, що позивачем
не було надано належних та допустимих
доказів на підтвердження того, що
відповідач ОСОБА_2 добровільно залишив
квартиру АДРЕСА_1 влітку 2009 року та з
чого часу постійно проживає у квартирі
АДРЕСА_2

Напроти, судом встановлено, що спірну
квартиру до теперішнього часу
відповідач вважає своїм постійним
місцем проживання. За адресою спірної
квартири перебуває на обліку в
медичній установі - поліклініці №1
Оболонського району м.Києва, де отримує
медичне обслуговування (а.с.110,157). В
спірній квартирі знаходиться належне
відповідачу майно, він несе витрати по
утриманню спірного житлового
приміщення (а.с.73,159,160).

В спірній квартирі визначився порядок
користування квартирою, відповідач
разом з сином - 3-ю особою ОСОБА_3
користується кімнатою житловою площею
15,00 кв.м, обидві кімнати в квартирі
обладнані замками. Цей факт визнаний
позивачем, який в червні 2013 року
порушив перед судом питання про
встановлення порядку користування
спірною квартирою та зміну умов
договору найму (а.с.193).

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції було досліджено всі докази
по справі відповідно до встановленого
ЦПК порядку дослідження та надана цим
доказам належна правова оцінка, всі
висновки суду першої інстанції щодо
безпідставності заявленого позову
повно та послідовно викладені у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення (а.с.208-210).

Обставин, які б дали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга позивача не містить, в ході
апеляційного розгляду представник
позивача також не навів таких обставин.

Доводи апеляційної скарги позивача
щодо не повного з'ясування обставин
справи та ненадання належної оцінки
наявним в матеріалах справи доказам, що
призвело до невідповідності висновків
суду обставинам справи та ухвалення
незаконного рішення не можуть бути
прийняті судом апеляційної інстанції в
якості підстав для скасування
оскаржуваного рішення.

При цьому, колегія суддів не приймає
до уваги висновок о/у ВКР Оболонського
РУ ГУ МВС України в м.Києві Садовенка
Я.С. від 17.04.2014 року щодо перевірки
заяви ОСОБА_1 та додані до нього
матеріали, оскільки даний доказ не був
предметом дослідження суду першої
інстанції та отриманий стороною у
справі поза межами судового розгляду,
який закінчився ухваленням судового
рішення 10.04.2014р.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Колегія суддів також враховує
положення ст.3 ЦК України та вважає, що
ухвалене у справі рішення відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства, а саме є справедливим,
добросовісним та розумним.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов