Номер провадження: 22-ц/785/3447/14
Головуючий у першій інстанції Гудіна
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 01 серпня 2013 року, в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення
коштів на утримання неповнолітньої
дитини та утримання дружини по догляду
за дитиною до трьох років, -

встановила:

30.04.2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом, в якому просила розірвати
шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2;
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000
грн., щомісячно, починаючи стягнення з
дати звернення до суду і до досягнення
дитиною повноліття; стягнути на її
утримання 1000 грн. щомісячно, починаючи
стягнення з дати звернення до суду і до
досягнення неповнолітнім сином віку
трьох років; стягнути судові витрати 114
грн. 70 коп. і витрати на правову
допомогу - 2500 грн., посилаючись на
наступні обставини;

30.07.2011 року вона з відповідачем уклала
шлюб, який зареєстрували у відділі
ДРАЦС Одеського міського управління
юстиції, актовий запис №867. За час
спільного проживання у них народився
син ОСОБА_4. Спільне життя з
відповідачем не склалося. В сім'ї части
виникали сварки і непорозуміння у
зв'язку з чим вони припинили подружні
стосунки і перестали вести спільне
господарство. Тривалий час вони
проживають окремо, і тому їхній шлюб
носить формальний характер.
Неповнолітня дитина проживає з нею,
окремо від батька. Відповідач не надає
їх грошових коштів на її утримання та
утримання дитини хоча має таку
можливість, оскільки працює моряком на
іноземних суднах. За таких обставин
вона вимушена була звернутися з таким
позовом до суду.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 01.08.2013 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволені у повному обсязі. Суд
розірвав шлюб, укладений між сторонами,
стягнув з відповідача на користь
позивача аліменти на утримання дитини
у твердій грошовій сумі - 2000 грн.
щомісячно; аліменти на утримання
дружини у розмірі 1000 грн. щомісячно,
судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп. та
витрати позивача на правову допомогу у
розмірі 2500 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, у
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким
розірвати укладений між сторонами
шлюб, стягнути з апелянта на користь
позивача аліменти на утримання дитини
у твердій грошовій сумі - 600 грн.
щомісячно, в задоволенні інших
позовних вимог ОСОБА_3 відмовити
вказуючи, що суд розглянув справу за
відсутності позивача не в заочному
порядку, а в загальному порядку, що є
порушенням процесуальних норм. Крім
того, суд не прийняв до уваги, що
апелянт працює за кордоном на
іноземних суднах тимчасово, тому не
кожен місяць на протязі року має
доходи. Крім того, у нього на утриманні
знаходяться дід і баба, з якими він
проживає в одній квартирі і надає їм
матеріальну допомогу.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватися перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, за наступних
підстав;

Згідно п.1,4ч.1ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення, або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушенням судом
норм матеріального і процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 у повному обсязі суд першої
інстанції виходив з того, що вони
ґрунтуються на законі і доведені
позивачем у встановленому законом
порядку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції в
частині розірвання шлюбу між
сторонами, так як вони відповідають
нормам матеріального і процесуального
права. Висновки суду першої інстанції в
частині стягнення аліментів на
утримання дитини та дружини підлягають
зміні, так як вони не відповідають
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права.
Висновки суду в частині стягнення
витрат на правову допомогу не
ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч.2ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них ,інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу суд першої
інстанції правомірно виходив з того, що
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечить інтересам подружжя,
оскільки сторони у справі втратили
почуття поваги і любові один до одного,
тривалий час проживають окремо та не
ведуть спільного господарства. Крім
того, жоден із подружжя не заявив
бажання про збереження сім'ї. Це є
доказом того, що подружжя не бажає
примирення і вважає, що зберегти сім*ю
неможливо.

Рішення суду першої інстанції в цій
частині ґрунтується на законі і
відповідає обставинам справи.

Доводи апелянта про порушення
судом порядку розгляду справи за
відсутності відповідача не є правовою
підставою для скасування рішення суду
в цій частині. Крім того, апелянт не
просить відмовити позивачу у
задоволенні позову про розірвання
шлюбу, а наполягає на його розірванні.
Тому рішення суду в цій частині є
законним і обґрунтованим.

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі - ст.184 СК України.

Відповідно до ч.2ст.84 СК України,
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
віку трьох років.

При визначенні розміру
аліментів суд враховує:

- стан здоров'я та матеріальне
становище дитини

- стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів

- наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина,

- інші обставини, що мають істотне
значення - ч.1ст.182 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
неповнолітня дитина подружжя ОСОБА_3
проживає за місцем помешкання матері
дитини. ОСОБА_2 проживає окремо від
дитини і дружини і не надає їм
матеріальної допомоги на їх утримання,
якої вони потребують.

Згідно довідки ТОВ «Марлоу
навігейшн Україна» від 21.06.2013 року,
ОСОБА_2 при посередництві товариства
був влаштований на роботу матросом 2
класу з базовою ставкою 500 дол. США,
щомісячно, а саме; на теплохід «HHL TOKYO» в
період з 10.10.2011 року по 23.02.2012 року, та на
теплохід «HHL RICHARDS BAY» в період з 15.05.2012
року по 13.11.2012 року.

Таким чином, в 2012 році ОСОБА_2
працював 9 місяців, і отримував
постійну заробітну плату. Три місяці в
2012 році він не працював, і тому
заробітку за цей час не мав.

Згідно курсу долара до
національної валюти України станом на
01.08.2013 року відповідач мав щомісячний
дохід коли працював у розмірі 4000 грн. (500
дол. США х 7,993 грн.). Середньомісячна
заробітна плата відповідача в твердій
грошовій сумі за 2013 рік склала 3000 грн..

Суд першої інстанції стягуючи з
ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у
розмірі 2000 грн. щомісячно та аліменти
на утримання дружини у розмірі 1000 грн.
щомісячно не в повному обсязі
встановив доходи, які має відповідач,
та в порушення вказаних вище норм
матеріального права постановив у цій
частині незаконне рішення. Тому з
урахуванням встановлених вище
обставин, що мають значення для справи,
та вказаних норм матеріального права
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення аліментів на
утримання дитини і дружини підлягає
зміні. Колегія суддів вважає, що
відповідач має можливість сплачувати
аліменти на утримання дитини у розмірі
800 грн. щомісячно, а на утримання
дружини - 500 грн. щомісячно. Рішення суду
першої інстанції в цій частині
підлягає зміні лише у розмірі
аліментів.

Згідно ч.1,ч.2ст.84 СК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця у
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст.56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги.

Особа, зазначена в частині першій
цієї статті, має право знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, знімати копії долучених до
справи документів, бути присутніми в
судовому засіданні. Особа, яка має
право на надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.04.2013 року ФОП ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_3
договір про надання правової допомоги.
ОСОБА_5 приймав участь в судовому
засіданні як представник ОСОБА_3 за
довіреністю від 29.04.2013 року,
посвідченою приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6.

Отже, участі у справі як особа, яка
надавала правову допомогу позивачу
ОСОБА_5 не приймав. Крім того,
звертаючись до суду з вимогами про
стягнення грошей, сплачених за надання
правової допомоги ОСОБА_3 не надала
розрахунків цієї допомоги, яка була
надана за межами судових засідань.
Позивачем не вказаний час, витрачений
на складання позовної заяви та час
подання його (позову) до суду, а також не
вказана вартість цих робіт.

Суд першої інстанції не в повному
обсязі встановив обставини, які мають
значення для вирішення вимог про
стягнення витрат за надану правової
допомоги, та в порушення вказаних вище
норм процесуального права стягнув з
відповідача такі витрати у розмірі 2500
грн.. Тому, з
урахуванням встановлених обставин, що
мають значення для вирішення питання
про стягнення витрат на правову
допомогу колегія суддів визнає, що
рішення суду першої інстанції в цій
частині підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
позивачу в задоволенні цієї частини
вимог, оскільки вони не ґрунтуються на
законі та є не доведеними.

Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача судові витрати у
вигляді судового збору у розмірі 114 грн.
70 коп., сплачені при подачі позовної
заяви до суду першої інстанції.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апелянта про те, що він не може
сплачувати аліменти на утримання
ОСОБА_3, оскільки вони спростовуються
відомостями про його доходи, які надало
ТОВ «Марлоу навігейшн Україна».
Фактичних доходів, які апелянт отримує
працюючи за кордоном, ним до суду не
надано. Не приймаються до уваги і
доводи апелянта про те, що у нього на
утриманні знаходиться дід і баба,
оскільки доказів цього не надано.

Керуючись ст.304,п.2,п.3ч.1ст.307,п.1,4ч.1ст.309
ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 01 серпня 2013 року в частині
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, та в частині
стягнення аліментів на утримання
позивача до досягнення дитиною віку
трьох років - змінити; в частині
стягнення витрат на правову допомогу -
скасувати, та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Змінити розмір аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4 з 2000
гривен до 800 гривен, на утримання ОСОБА_3
- з 1000 гривен до 500 гривен.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 114 грн.
70 коп..

В іншій частині рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 01 серпня 2013 року - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П. Фальчук

О.М.
Таварткіладзе

Л.Л.Троїцька