РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8751/14-ц

пр. № 2-о/759/267/14

24 червня 2014 року. Святошинський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Наборозняка М.І.

за участю секретаря Оленчук
І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

встановив:

Заявники 21.05.2014 року звернулись до
суду із зазначеною спільною заявою, в
якій просять розірвати шлюб між ними,
який зареєстрований 10.01.2004 року .

Від шлюбу мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявники посилаються на те, що з
серпня 2011 року між ними
припинились шлюбні відносини,
спільного господарства не ведеться;
після розірвання шлюбу дитина
залишиться проживати з матір*ю, між
ними досягнуто згоди стосовно участі
у вихованні та утриманні спільної
дитини, її місця проживання. Надали
копію нотаріально посвідченого
договору від 18.04.2014 року про сплату
аліментів ОСОБА_3 ОСОБА_1 на утримання
їх сина

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2
заяву підтримав; ОСОБА_1 надала суду
письмову заяву, в якій просить
розглянути справу без її присутності,
розірвати шлюб.

Суд заслухавши ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи в межах наданих
доказів вважає, що заява підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Згідно зі ст. 109 СК України подружжя,
яке має дітей, має право подати до суду
заяву про розірвання шлюбу разом із
письмовим договором про те, з ким із них
будуть проживати діти, яку участь у
забезпеченні умов їхнього життя
братиме той з батьків, хто буде
проживати окремо, а також про умови
здійснення ним права на особисте
виховання дітей. Договір між подружжям
про розмір аліментів на дитину має бути
нотаріально посвідчений. У разі
невиконання цього договору аліменти
можуть стягуватися на підставі
виконавчого напису нотаріуса. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що заява
про розірвання шлюбу відповідає
дійсній волі дружини та чоловіка і що
після розірвання шлюбу не будуть
порушені їхні особисті та майнові
права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що заявники
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
10.01.2004 року; вони мають неповнолітню
дитину сина ОСОБА_3 , що
підтверджується наданим ними
свідоцтвом про її народження (а.с.4).

Відповідно до ст. 112 СК України
суд з*ясовує фактичні взаємини
подружжя , дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини та інші
обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, що мають істотне значення.

Суд, враховуючи думку заявників, які
наполягають на розірванні вважає,
що подальше спільне життя у сторін по
справі та збереження сім*ї неможливе.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 212-214ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10.01.2004 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Центральному
відділі реєстрації шлюбів м.Києва з
державним Центром розвитку сім*ї,
актовий запис №19, розірвати.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом 10 днів
після його проголошення на адресу
Апеляційного суду м.Києва через
районний суд.

Суддя