Справа № 676/3132/14-ц
Номер провадження 2/676/1453/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року
Кам'янець-Подільський
міськрайонний суд

Хмельницької
області

у складі головуючого судді Воєвідко
Я.І.

за участю секретаря Чукань
Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ПП «Бовім»

Болотцева
В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до приватного підприємства «Бовім»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі та звільнення з
роботи, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області з позовом до
приватного підприємства «Бовім» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та звільнення з
роботи в обґрунтування своїх вимог
позивач вказує, що згідно наказу №2 від
03.03.2008 року була прийнята на посаду
головного бухгалтера ПП «Бовім», де по
даний час працюю. Відповідач
відмовляється звільнити її з роботи за
власним бажанням та не виплачує
заробітну плату з листопада 2009 року,
заборгованість якої станом на 1.03.2013
року становила 37366.36 грн. З 1.06.2011 по
28.02.2013 року заробітну плату відповідач
не виплачував, мотивуючи складним
фінансовим становищем підприємства,
тобто виник час простою не з її вини. За
період роботи у відповідача, останній
жодного разу не надавав їй чергової
відпуски. 19 травня 2014 року вона подала
директору ПП «Бовім» заяву про
звільнення, однак поданий її не
звільнили.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
уточненні позовні вимоги підтримала і
показала, що з 3.03.2008 року перебуває у
трудових відносинах з відповідачем на
посаді головного бухгалтера з
мінімальним розміром заробітної плати
в розмірі 1000 грн.. З листопада 2009 року
відповідач перестав виплачувати
заробітну плату, а згодом видав наказ
не виплачувати заробітну плату, але при
цьому не видав наказу про її
звільнення. Неодноразово зверталась до
відповідача виплатити заробітну плату,
але останній годував обіцянками та
посилався на важке матеріальне
становище та сімейні проблеми.
Відпусток не надав в квітні 2013 року
подавала заяву на звільнення, однак
відповідача відмовив у звільненні не
пояснюючи причини. Про факт трудових
відносин між нею свідчать фінансові
документи та акти перевірок
підприємства, де її зазначена, як
головного бухгалтера підприємства.
Просить задоволити позовні вимоги.

Представник відповідача приватного
підприємства «Бовім» уточненні
позовні вимоги не визнав заперечує
щодо їх задоволення та пояснив, що
позивачку на роботу не приймав, наказів
про її прийняття на роботу не
підписував, документи про нарахування
заробітної плати ОСОБА_1 підроблені
нею, остання фактично надавала
допомогу в подачі звітів та ведення
бухгалтерського обліку на підставі
угоди. В суть фінансових документів не
вникав, актів перевірок не
підписував,наказу про звільнення
ОСОБА_1 не видає так, як останню на
роботу не приймав, тому просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
показав, що за доручення прокуратури
проводив в березні 2014 року перевірку
щодо додержання суб'єктом
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на ПП «Бовім», де
виявив ряд порушень та заборгованість
по виплаті заробітної плати головному
бухгалтеру ОСОБА_1 За результатами
перевірки було складено відповідний
акт, однак скласти адміністративний
протокол на директора не представилось
можливим, оскільки той постійно уникав
зустрічі.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, свідків, вивчивши
матеріали справи у повному об'ємі, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
приватного підприємства «Бовім» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та звільнення з
роботи підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно
наказу №2 від 03.03.2008 року по даний час
працює на приватному підприємстві
«Бовім» головним бухгалтером та
перебувають у трудових відносинах з
відповідачем, що підтверджується
записом в трудовій книжці ОСОБА_1

Відповідно до ксерокопії довідки від 11
липня 2013 року виданої ПП «Бовім»
ОСОБА_1, остання перебуває на посаді
головного бухгалтера на підставі
наказу № 2 від 3.03.2008 року. З 01.03.2013 року
заробітна плата не нараховувалась в
зв'язку з припиненням
фінансово-господарської діяльності.
Заборгованість по зарплаті станом на
1.03.2013 року становить 37366.36 грн., яка
погашається і буде погашатись по мірі
можливості.

Згідно з ксерокопії акту перевірки
додержання суб'єкта господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на ПП «Бовім» №
22-03-24/125 від 06.03.20154 року, вбачається, що
відповідачем не виплачено
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 37366.36 грн., не проводилась
оплата працівнику за час простою не
вини працівника, посада ОСОБА_1 на
скорочена і остання не звільнена з
роботи.

Відповідно до пункту 1.1 наказу № 8 від 1
березня 2013 року припинено нарахування
заробітної плати та проведення
відповідних відрахувань фахівцю
ОСОБА_1, пунктом 1.4 даного наказу
передбачено погашення заборгованості
по заробітній платі перед фахівцем
ОСОБА_1 станом на 01.03.2013 року в розмірі
37366.36 грн.

За період з листопада 2009 року по 1.03.2013
року позивачу не виплачена заробітна
плата в сумі 37366.36 грн., що
підтверджується довідкою відповідача
і розмір заборгованості по заробітній
платі сторонами не оспорюються.

Факт перебування позивача ОСОБА_1 у
трудових відносинах з ПП «Бовім»
підтверджується також довідками про
результати планової перевірки
підприємства управлінням Пенсійного
фонду України в м.
Кам'янець-Подільському в листопаді 2009
року та травні 2011 року, де головним
бухгалтером зазначена ОСОБА_1

Право кожного громадянина на своєчасне
одержання винагороди за працю та
соціальних виплат закріплено у статтях
43, 46 Конституції України. Реалізація
зазначених конституційних прав
громадян врегульована Законом від 24
березня 1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату
праці», Кодексом законів про працю
України (далі - КЗпП), іншими
законодавчими та нормативними актами.
Зокрема, ст. 1 названого Закону
визначено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. У ст. 115 КЗпП
передбачено, що заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором, але не рідше
двох разів на місяць через проміжок
часу, що не перевищує 16 календарних
днів.

Спору про розмір заборгованості по
заробітній платі не виникає.

Адміністрація приватного підприємства
ПП «Бовім» розрахунок в добровільному
порядку не провела, чим порушила вимоги
ст. 115 КЗпП України.

За змістом ст. 38 КЗпП України працівник
має право розірвати трудовий договір,
укладений на невизначений строк,
попередивши про це власника або
уповноважений ним орган письмово за
два тижні.

Відповідач в судовому засіданні
показав, що не звільнив позивач з
роботи, тому що на посаду головного
бухгалтера ПП «Бовім» ОСОБА_1 не
приймав, остання сама видала наказ про
своє прийняття на роботу, підробивши
його підпис. Однак вказані обставини
спростовуються тим, що факт
перебування позивача ОСОБА_1 з 3 березня
2008 року по 19 травня 2014 року у трудових
відносинах з ПП «Бовім»
підтверджується також довідками про
результати планової перевірки
підприємства управлінням Пенсійного
фонду України в м.
Кам'янець-Подільському в листопаді 2009
року та травні 2011 року, де головним
бухгалтером зазначена ОСОБА_1

Згідно п.2.3 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженого наказом № 58 від 29.07.1993
року (зі змінами від 08.06.2001 року), записи
в трудовій книжці при звільненні або
переведенні на іншу роботу повинні
провадитись у точній відповідності з
формулюванням чинного законодавства і
з посиланням на відповідну статтю,
пункт закону.

Пунктом 2.4. даної Інструкції
передбачено, що усі записи в трудовій
книжці про прийняття на роботу,
переведення на іншу постійну роботу
або звільнення, а також про нагороди
та заохочення вносяться власником або
уповноваженим ним органом після
видання наказу (розпорядження), але
не пізніше тижневого строку, а в разі
звільнення - у день звільнення і
повинні точно відповідати тексту
наказу (розпорядження).

Суд, з урахування наведеного та наданих
сторонами доказів вважає, що підстави
задоволити позовні вимоги ОСОБА_1
повністю і стягнути з приватного
підприємства «Бовім» на користь ОСОБА_1
заборгованість по виплаті заробітної
плати в загальній сумі 60216.99 грн. із них:
- 37366.36 грн. заборгованість по
заробітній платі з березня 2009 року по
травень 2011 року;- 17207.40 грн. заробітну
плату з червня 2011 року по лютий 2013 року;
- 3314.43 грн. компенсацію за невикористану
відпустку за період роботи з 03.03.3008 року
по 28.02.2013 року; -2328.80 грн. оплата за час
простою не вини працівника (в порядку
ст. 113 КЗпПУ) за період з 1.03.2013 року по 19.05
2014 року. Поряд з цим слід зобов'язати
директора приватного підприємства
«Бовім» звільнити з роботи ОСОБА_1 з
19.05.2014 року за власним бажанням та
видати трудову книжку з відповідним
записом.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України судові витрати покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 209, 213, 214, 215 ЦПК України,
ст.115, 113 КЗпП України, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Бовім» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
звільнення з роботи - задоволити.

Стягнути з приватного підприємства
«Бовім» ( п/р 946 в ПАТ
«ПриватБанк» МФО 315405) на користь ОСОБА_1
заборгованість по виплаті заробітної
плати в загальній сумі 60216.99 грн. із них:

- 37366.36 грн. заборгованість по
заробітній платі з березня 2009 року по
травень 2011 року;

- 17207.40 грн. заробітну плату з червня 2011
року по лютий 2013 року;

- 3314.43 грн. компенсацію за невикористану
відпустку за період роботи з 03.03.3008 року
по 28.02.2013 року;

-2328.80 грн. оплата за час простою не вини
працівника (в порядку ст. 113 КЗпПУ) за
період з 1.03.2013 року по 19.05 2014 року.

Зобов'язати директора приватного
підприємства «Бовім» звільнити з
роботи ОСОБА_1 з 19.05.2014 року за власним
бажанням та видати трудову книжку з
відповідним записом.

Стягнути з приватного підприємства
«Бовім» ( п/р 946 в ПАТ
«ПриватБанк» МФО 315405) на користь
держави судові витрати в сумі 602.17 грн.

Рішення в частині стягнення заробітної
плати в сумі 1218 грн. підлягає негайному
виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Хмельницької області через
Кам'янець-Подільський міськрайонний
суд Хмельницької області. У разі якщо
рішення було винесене без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду

Я.І.Воєвідко