справа № 2/251/124/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 року Калінінський районний суд
міста Горлівка Донецької області у
складі: головуючого - судді
Шиповича В.В.

при секретарі
Гордус О.В., Говшиєвич А.М.

за участі представників позивача
Чернега М.А., Чумак С.О., Сидорова
А.Ю.

відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

ОСОБА_7, ОСОБА_8

представників відповідачів
ОСОБА_9, ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Горлівка
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_8 про
відшкодування матеріальної шкоди
завданої в результаті недостачі та
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) у жовтні
2013 року звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11,
ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної
шкоди у сумі 94467 гривень 26 копійок
завданої в результаті недостачі,
вказавши, що відповідачі працювали в
Банку на посадах касирів каси
перерахунку та уклали із Банком
договори про повну матеріальну
відповідальність. До посадових
обов'язків відповідачів належало, -
виконання заявок на підкріплення
відділень, своєчасне формування сумок
та обробка грошових коштів; прийом,
перерахунок, обробка та своєчасне
зарахування інкасованої виручки;
завантаження/вивантаження касет
банкоматів, терміналів; обробка
грошових коштів по операціях
купівлі/продажу між філіями
ПриватБанку та іншими банками;
підготовка грошових коштів для здачі в
НБУ та інше. За результатами роботи
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11,
ОСОБА_8 у нічну зміну з 20.00 години 07.06.2013
року до 08.00 години 08.06.2013 року у
відділенні «Горлівська філія»
Донецького регіонального управління
ПАТ КБ «ПриватБанк» була виявлена
недостача грошових коштів на суму 100 000
гривень. Позивач вважав, що недостача
виникла внаслідок неналежного
виконання відповідачами своїх
службових обов'язків, а саме не
забезпечення належного перерахунку
грошових коштів при підкріпленні каси,
надання несанкціонованого доступу до
приміщень каси перерахунку та до
грошових коштів, що знаходилися у них в
підзвіті. Так, за твердженням Банку,
касир ОСОБА_4, приймаючи 07.06.2013 року
зміну у спеціаліста операційної каси
ОСОБА_12, позначивши на початку зміни
грошові кошти у сумі 8 998 910, 96 гривень як
отримані, не здійснила контрольний
перерахунок отриманої суми. Не
дивлячись на наявність у ОСОБА_4
індивідуального сейфу прийняті
грошові кошти знаходились в різних
кімнатах каси, що призвело до
неможливості контролю за ними з боку
ОСОБА_4. Касири ОСОБА_11 та ОСОБА_5
дистанційним пультом відкрили вхід до
буферної зони та залишили приміщення
тим самим надавши вільний доступ до
приміщення каси перерахунку. Після
чого ОСОБА_11 о 20.35 години 07.06.2013 року
пішла з каси перерахунку та повідомила
ОСОБА_5 свій пароль доступу до
програмного комплексу, в результаті
чого ОСОБА_5 08.06.2013 року о 09.51 години в
табелі робочого часі зробила відмітку
про нібито закінчення роботи ОСОБА_11.
При цьому під час зміни відповідачі
брали грошові кошти наявні в касі
перерахунку для формування
підкріплень без документальної
фіксації у Книзі обліку цінностей, в
результаті чого не було відображено
скільки грошових коштів отримав кожен
з відповідачів і скільки повернув. За
таких обставин Банк просив суд
стягнути з відповідачів солідарно 94467,26
гривень в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди завданої в
результаті недостачі.

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
збільшив позовні вимоги та просив
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11,
ОСОБА_8 солідарно 101 366,11 гривень, з яких
100 000 гривень в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди завданої в
результаті недостачі, а 1366,11 гривень як
нарахування на заборгованість у
розмірі відсоткової ставки НБУ за
кожен день з моменту виявлення
недостачі.

15 листопада 2013 року до початку
судового розгляду ОСОБА_4 подала
зустрічний позов до ПАТ КБ "ПриватБанк"
про стягнення невиплаченої заробітної
плати та середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні.
ОСОБА_4 посилалася на те, що 13.08.2013 року
вона була звільнена з роботи у
позивача, однак Банк всупереч вимогам
трудового законодавства не здійснив з
нею повного розрахунку при звільненні,
а самостійно незаконно утримав її
заробітну плату за червень, липень та
половину серпня 2013 року а також
компенсацію за невикористану
відпустку у 2013 році. ОСОБА_4 просила суд
стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк»
невиплачену заробітну плату у сумі 8440
гривень та середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні у
сумі 18146 гривень 70 копійок.

Ухвалою суду від 15.11.2013 року
зустрічний позов ОСОБА_4 було прийнято
судом та об'єднано в одне провадження
із первісним позовом.

В подальшому ОСОБА_4 неодноразово
уточнювала свої позовні вимоги
остаточно сформулювавши їх у травні 2014
року. При цьому ОСОБА_4 зазначила, що під
час розгляду справи Банк здійснив з нею
повний розрахунок, добровільно
виплативши всю заробітну плату, а тому
вона просила суд залишити її позовні
вимоги про стягнення невиплаченої
заробітної плати без розгляду та
стягнути з відповідача на її користь
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні за 218
календарних днів за період з 13.08.2013 року
по 19.03.2014 року у сумі 63049,96 гривень
виходячи з її середньоденного
заробітку у 289,22 гривень.

Ухвалою суду від 21.05.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 за зустрічним
позовом в частині стягнення
невиплаченої заробітної плати
залишено без розгляду.

У судовому засіданні
представники ПАТ КБ «ПриватБанк»
підтримали позовні вимоги, підтвердили
обставини викладені у позові та
додатково пояснили, що недостача у сумі
100 000 гривень була зафіксована актом від
08.06.2013 року при передачі ОСОБА_4 зміни
наступному касиру ОСОБА_13. Будучі
опитаними касири ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_8 не
заперечували факту недостачі на
вказану суму, однак не змогли пояснити
причини її виникнення. За результатами
службового розслідування проведеного
Банком було встановлено, що касири
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 не належним чином виконували
свої посадові обов'язки, не забезпечили
збереження ввірених їм грошових
коштів, що призвело до недостачі на
суму 100 000 гривень. Фактів вчинення
відповідачами злочину під час
проведення службового розслідування
виявлено не було, а тому Банк не
звертався до правоохоронних органів з
приводу порушення кримінальної справи.
Представники позивача вважали, що
оскільки відповідачі працювали
касирами та уклали з Банком договори
про повну матеріальну
відповідальність то повинні солідарно
відшкодувати завдану в результаті
недостачі матеріальну шкоду.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_4 то
представники ПАТ КБ «ПриватБанк» його
не визнали. Не заперечували, що Банк
дійсно утримав грошові кошти із
заробітної плати ОСОБА_4 на
відшкодування шкоди завданої в
результаті недостачі, однак під час
розгляду справи у суді Банком з метою
добровільного врегулювання спору було
прийнято рішення повернути ОСОБА_4 всі
утримані грошові кошти. Вважали, що
ОСОБА_4 безпідставно включає у період
затримки розрахунку при звільненні
календарні дні замість робочих, а крім
того вона пропустила тримісячний строк
звернення до суду з вимогами про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у судовому
засіданні позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» не визнали. Наполягали на
тому, що Банк не ознайомив їх з
посадовими обов'язками, не створив
належних умов для виконання роботи
касира та не прийняв всіх необхідних
заходів для розслідування причин
недостачі. При цьому всі вказані
відповідачі у судовому засіданні
підтвердили факт своєї роботи касирами
у нічну зміну з 20.00 години 07.06.2013 року до
08.00 години 08.06.2013 року, зазначивши, що
під час зміни кожен із касирів, - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 мали
доступ до грошових коштів розташованих
у приміщенні каси перерахунку.
Наприкінці зміни 08.06.2013 року
з'ясувалася недостача 100 000 гривень,
однак встановити причину недостачі
вони не змогли, внаслідок чого при
здачі зміни ОСОБА_4 та касир ОСОБА_13
склали акт в якому зазначили суму
недостачі. Не заперечували, що ОСОБА_11
за станом здоров'я пішла з приміщення
каси до початку роботи з грошовими
коштами.

Крім того відповідач ОСОБА_4
додатково пояснила, що 07.06.2013 року
приймаючи зміну від ОСОБА_12 позначила у
програмному комплексі розмір
прийнятих грошових коштів, однак
фактично прийняті грошові кошти не
перераховувала.

Представники відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
вважали незаконними та
необґрунтованими, оскільки позивачем
не було надано належних доказів на
підтвердження факту та розміру
недостачі, вини відповідачів та
причинного зв'язку між діями
відповідачів та недостачею, а крім того
посилались на те, що Банк не прийняв
ніяких заходів для встановлення
реальних причин відсутності грошових
коштів переклавши всю
відповідальність на касирів.

Відповідач ОСОБА_11 у своїх
письмових запереченнях проти позову
зазначила, що за графіком повинна була
працювати касиром у нічну зміну з 07.06.2013
року по 08.06.2013 року. Прийшла на роботу
біля 20.00 години 07.06.2013 року однак зміну
не приймала, з грошовими коштами роботу
не виконувала, оскільки погано себе
почувала внаслідок вагітності.
Перебувала на роботі близько 30 хвилин
після чого пішла додому. Вона дійсно
разом з ОСОБА_5 на декілька хвилин
виходила з боксу інкасації на вулицю,
однак після того як вони вийшли на
вулицю ОСОБА_5 пультом дистанційного
керування закрила вхід до боксу та
постійно спостерігала за ним. Вважала,
що не має ніякого відношення до
виявленої недостачі та не повинна її
відшкодовувати.

Щодо позовних вимог за зустрічним
позовом то ОСОБА_4 та її представник їх
підтримали та просили задовольнити,
вважаючи, що ПриватБанк не здійснив з
ОСОБА_4 повного розрахунку при
звільненні, а тому повинен сплатити
середній заробіток за час затримки
розрахунку за період з 13.08.2013 року до
19.03.2014 року у сумі 63049,96 гривень.

Суд вислухавши пояснення
відповідачів та представників сторін,
оголосивши письмові заперечення проти
позову відповідача ОСОБА_11, дослідивши
письмові докази та допитавши свідка
встановив наступні обставини та
відповідні ним правовідносини.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11 станом на 07.06.2013
року працювали у ПАТ КБ «ПриватБанк» на
посадах касирів каси перерахунку, що
визнано сторонами у судовому засіданні
та підтверджено трудовими договорами
(т.1 а.с. 6-15), копією трудової книжки (т.1
а.с. 205-209), наказом при прийняття на
роботу (т.2 а.с. 27-28).

Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11 були укладені та
станом на 07.06.2013 року діяли письмові
договори про повну матеріальну
відповідальність (т.1 а.с. 16-23)
відповідно до яких працівники
зобов'язалися дбайливо ставитися до
ввірених ним цінностей, своєчасно
приймати заходи по запобіганню шкоді,
суворо дотримувати встановлені
правила вчинення операцій із
цінностями та їх зберіганням,
своєчасно повідомляти адміністрації
про всі обставини, що перешкоджають
забезпеченню збереження цінностей.

Відповідно до Положення по організації
роботи каси перерахунку, що діє у ПАТ КБ
«ПриватБанк» на підставі наказу
№СП-2011-856 від 18.08.2011 року до основних
функцій каси перерахунку належить
зокрема виконання заявок на
підкріплення відділень, своєчасне
формування сумок та обробка грошових
коштів; прийом, перерахунок, обробка та
своєчасне зарахування інкасованої
виручки; завантаження/вивантаження
касет банкоматів, терміналів; обробка
грошових коштів по операціях
купівлі/продажу між філіями
ПриватБанку та іншими банками;
підготовка грошових коштів для здачі в
НБУ та інше (т.1 а.с. 25-39).

Згідно Довідника кваліфікаційних
характеристик професій працівників,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
336 від 29.12.2004 року до завдань та
обов'язків на посаді «Касир» входить
зокрема здійснення операцій
пов'язаних з прийманням та видаванням
готівкових грошових коштів,
збереженням прийнятих цінностей,
виконання інших обов'язків стосовно
збереження в касі грошових документів,
цінних паперів тощо.

За таких обставин суд вважає, що
відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11 працюючи на
посаді касира каси перерахунку банку
належали до категорії працівників, які
безпосередньо обслуговують
матеріальні цінності - грошові кошти, а
тому Банк з ними правомірно уклав
договори про повну матеріальну
відповідальність.

Згідно Акту про розбіжності від
08.06.2013 року підписаного касирами ОСОБА_4
та ОСОБА_13 встановлено, що при зведенні
банкоматної каси виявлена недостача
грошових коштів на суму 100 000 гривень (т.1
а.с. 44).

У своїх письмових поясненнях
наданих ПАТ КБ «ПриватБанк» касири
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
(т.1 а.с. 46-48, 50-51) зазначили, що під час
зміни з 7 на 8 червня 2013 року вони
перебували у касі перерахунку Банку,
виконували роботу з грошовими коштами,
однак необхідну фіксацію операцій в
Книгах обліку цінностей не
здійснювали. Підтвердили факт
недостачі на суму 100 000 гривень, однак
пояснити її причину не змогли.

У своїх письмових пояснення
наданих ПАТ КБ «ПриватБанк» касир
ОСОБА_11 (т.1 а.с. 49) зазначила, що не
приймала участь у роботі з грошовими
коштами 07.06.2013 року, а пішла додому
внаслідок погіршення самопочуття.

Висновком службового
розслідування від 27.03.2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» за результатами
виникнення недостачі на суму 100 000
гривень встановлено, що при прийнятті
зміни 07.06.2013 року касир ОСОБА_4, як
старша зміни не здійснила контрольного
перерахунку отриманих грошових коштів.
Після чого під час зміни із грошовими
коштами працювали касири ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які не
забезпечили збереження грошових
коштів, підзвітні грошові кошти у
сейфах не зберігали, залишали грошові
кошти на столах, в коридорі, змінювали
свої робочі місця, не здійснювали
фіксацію у Книгах обліку цінностей
розміру грошових коштів отриманих у
підзвіт, що і призвело до недостачі.
Відсутні грошові кошти у сумі 100 000
гривень не були виявлені ні під час
перегляду порядку завантаження касет
банкоматів, ні при отриманні грошових
коштів у інших відділеннях Банку (т.2
а.с. 88-95).

Наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23.07.2013
року (т.2 а.с. 25) касиру ОСОБА_4 оголошено
догану за порушення п.п.3.1,3.3, 3.6 Правил
внутрішнього трудового розпорядку
ПриватБанку, п.3.9. глави 3 розділу IV
Інструкції про ведення касових
операцій банками в Україні, п.11.2
розділу 11 Положення про організацію
роботи каси перерахунку ПриватБанку що
призвело до недостачі у розмірі 100 000
гривень під час нічної зміни з 20.00
години 07.06.2013 року до 08.00 години 08.06.2013
року.

Факт отримання ОСОБА_4, як старшою
зміни касирів 07.06.2013 року у підзвіт
грошових коштів підтверджено
прибутково-видатковими касовими
ордерами від 07.06.2013 року №RSDO7BAKS та
№RSDO7BAKR (т.2 а.с. 145-146).

Допитана у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що
07.06.2013 року передала зміну ОСОБА_4. До
передачі зміни вона перерахувала всі
грошові кошти та звірила із програмним
комплексом, недостачі в неї не було.
ОСОБА_4, як старша зміни прийняла в неї
зміну без будь-яких зауважень та
посвідчила факт прийняття грошових
коштів у програмному комплексі шляхом
формування прибутково-видаткових
касових ордерів. Чи перераховувала
ОСОБА_4 отримані грошові кошти їй не
відомо.

Відповідно до ч.1-2 ст.130 КЗпП
України працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків. При покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника.

Згідно ст. 134 КЗпП України працівники
несуть матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі,
організації, у випадках, коли між
працівником і підприємством,
установою, організацією відповідно до
статті 135-1 цього Кодексу укладено
письмовий договір про взяття на себе
працівником повної матеріальної
відповідальності за незабезпечення
цілості майна та інших цінностей,
переданих йому для зберігання або для
інших цілей;

Під час судового розгляду
встановлено, що касири каси
перерахунку ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 під час робочої зміни з
20.00 години 07.06.2013 року до 08.00 години
08.06.2013 року, в порушення своїх посадових
обов'язків не забезпечили збереження
ввірених їм грошових коштів, не
здійснювали у Книгах обліку цінностей
належної фіксації операцій із
грошовими коштами, в результаті чого
виникла недостача грошових коштів на
суму 100 000 гривень.

Оскільки недостача виникла внаслідок
спільних та неподільних дій
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 вони повинні нести
солідарну відповідальність.

За змістом ст. 541 ЦК України солідарний
обов'язок виникає зокрема при
неподільності предмета зобов'язання.

Таким чином з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 необхідно солідарно
стягнути на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 100000 гривень на
відшкодування матеріальної шкоди
завданої в результаті недостачі.

Оскільки трудовим законодавством
України, зокрема ст. 130 КЗпП України
встановлена матеріальна
відповідальність працівників за пряму
дійсну шкоду то відсутні правові
підстави для стягнення з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 1366,11
гривень додатково нарахованих Банком
за ставкою НБУ за кожен день з моменту
виникнення недостачі.

Доводи відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про те, що Банк не
ознайомив їх з посадовими обов'язками,
не створив належних умов для виконання
роботи касира та не прийняв всіх
необхідних заходів для розслідування
причин недостачі у судовому засіданні
не доведені належними доказами.

У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_11 необхідно
відмовити, оскільки під час судового
розгляду встановлено, що вона фактично
не виконувала роботу касира у нічну
зміну з 20.00 години 07.06.2013 року до 08.00
години 08.06.2013 року та не мала доступу до
грошових коштів.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_4
необхідно зазначити наступне.

Наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» від
13.08.2013 року касир ОСОБА_4 звільнена з
роботи на підставі ст. 36 КЗпП України за
згодою сторін (т.2 а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, -
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Спір про розмір нарахованих ОСОБА_4 при
звільненні сум між сторонами
відсутній.

В той же час під час здійснення із
ОСОБА_4 розрахунку при звільненні їй не
була виплачена нарахована сума
заробітної плати, премії та
компенсації за невикористану
відпустку у розмірі 9266,54 гривень.
Вказана сума була перерахована Банком
ОСОБА_4 лише 11.04.2014 року, що
підтверджується меморіальним ордером
№12 (т.2 а.с. 184) та було визнано сторонами
у судовому засіданні.

Представники ПАТ КБ «ПриватБанк»
посилалися на те, що вказана сума була
утримана із заробітної плати ОСОБА_4 на
відшкодування шкоди завданої в
результаті недостачі.

За змістом ст. 136 КЗпП України
покриття шкоди працівниками в розмірі,
що не перевищує середнього місячного
заробітку, провадиться за
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу шляхом
відрахування із заробітної плати
працівника. Розпорядження власника
або уповноваженого ним органу, має бути
зроблено не пізніше двох тижнів з дня
виявлення заподіяної працівником
шкоди і звернено до виконання не раніше
семи днів з дня повідомлення про це
працівникові.

В той же час суду не надано
будь-яких розпоряджень ПАТ КБ
«ПриватБанк» винесених після
виявлення недостачі 08.06.2013 року про
здійснення утримань із заробітної
плати ОСОБА_4.

Крім того суд враховує, що при
розрахунку під час звільнення ОСОБА_4
не було виплачено 9266,54 гривень, з яких
на погашення недостачі виявленої 08.06.2013
року Банком було утримано 5532,74 гривень,
що підтверджується розрахунковими
листками ОСОБА_4 за червень-серпень 2013
року (т.2 а.с.9-12), а також виходить з
первісного позову в якому Банк просив
стягнути з відповідачів недостачу у
розмірі 94467,26 гривень (т.1 а.с. 2-4). Докази
правомірності несплати ОСОБА_4 при
звільненні 3733,8 гривень (9266,54 грн. - 5532,74
грн.) Банком суду не надані.

Таким чином суд приходить до
висновку, що з вини Банку при
звільненні ОСОБА_4 з нею не було
проведено повного розрахунку.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно довідки ПАТ КБ
«ПриватБанк» (т.2 а.с. 15) середньоденна
заробітна плата ОСОБА_4 обчислена
відповідно до «Порядку обчислення
середньої заробітної плати»
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100
за два місяці роботи, що передували її
звільненню становить 289,22 гривень.

Відповідно до Листів
Міністерства соціальної політики
України №9050/0/14-12/13 від 21.08.2012 року «Про
розрахунок норми тривалості робочого
часу на 2013 рік» та №9884/0/14-13/13 від 04.09.2013
року «Про розрахунок норми тривалості
робочого часу на 2014 рік» за період з
13.08.2013 року до 19.03.2014 року пройшло 154
робочі дні (т.2 а.с. 208).

Врахування при обчисленні
розміру середнього заробітку за час
затримки розрахунку календарних днів,
про що просила ОСОБА_4 є безпідставним.

Отже розмір середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні
ОСОБА_4 за період з 13.08.2013 року до 19.03.2014
року становить 44539,88 гривень (154 дні х
289,22 грн.).

Визначаючи період затримки розрахунку
при звільненні суд згідно ст. 11 ЦПК
України виходить із позовних вимог
ОСОБА_4, яка просила стягнути середній
заробіток саме за період з 13.08.2013 року
до 19.03.2014 року.

Не можуть бути прийняті доводи
представників ПАТ КБ «ПриватБанк» про
пропуск ОСОБА_4 тримісячного строку
звернення до суду, оскільки перебіг
такого строку починається не з дня
звільнення, а з дня повного розрахунку,
який Банк здійснив з ОСОБА_4 лише у 2014
році.

Судові витрати по справі
підлягають розподілу відповідно до ст.
88 ЦПК України, згідно з якою, - стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі ст. 541 ЦК України, ст.ст. 116-117,
130, 134-1351, 1353-136 КЗпП України, «Порядку
обчислення середньої заробітної
плати» затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 8 лютого
1995 р. N 100, ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» 100000 (сто тисяч) гривень на
відшкодування матеріальної шкоди
завданої в результаті недостачі.

В іншій частині у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 відмовити.

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_11 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» судові витрати у
вигляді судового збору у сумі по 200
(двісті) гривень з кожної.

Позовні вимоги ОСОБА_4 за зустрічним
позовом задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні у
сумі 44539 (сорок чотири тисячі п'ятсот
тридцять дев'ять) гривень 88 копійок.

В іншій частині у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 за зустрічним позовом
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на користь держави
судовий збір у сумі 445 (чотириста сорок
п'ять) гривень 39 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Калінінський районний суд міста
Горлівки шляхом подачі в десяти денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя
Шипович В.В.