АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Невідомої Т.О., Соколової В.В.

при секретарі - Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Пролетарському
районі м. Донецька на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 28 лютого 2014 року у справі за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Пролетарському
районі м. Донецька до Державної
установи «Інститут медицини праці
національної Академії наук України»,
третя особа: ОСОБА_2 про визнання
недійсним рішення щодо зв'язку
захворювання з впливом шкідливих
виробничих факторів і трудового
процесу,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013 року Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Пролетарському
районі м. Донецька (Відділення
виконавчої дирекції ФССНВВП в
Пролетарському районі м. Донецька)
звернулося з позовом до Державної
установи «Інститут медицини праці
НаціональноїАкадемії наук України»
(надалі ДУ «Інститут медицини праці НАН
України») про визнання недійсним
рішення щодо зв'язку захворювання з
впливом шкідливих виробничих факторів
і трудового процесу.

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначав, що 08.07.2013 р. ним
отримано повідомлення Клініки
профзахворювань ДУ «Інститут медицини
праці НАН України» про наявність
професійного захворювання в
колишнього робітника ДП
«Шахтоуправління «ЧервонаЗірка»
ОСОБА_2 та медичний висновок
Центральної лікарсько-експертної
комісії цієї установи №18/872 від 04.06.2013 р.

Згідно зазначеного висновку
ОСОБА_2 встановлено діагноз
периферична карцинома верхньої частки
лівої легені, причиною якого
визначений шкідливий виробничий
фактор у вигляді вугільно-природного
пилу, з вмістом вільного кристалічного
силіцію діоксину.

Справа № 752/20595/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/7832/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Хоменко
О.Л.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І. Вважав, що
висновок є необґрунтованим, оскільки в
ньому зазначено, що «підґрунтям для
визначення професійної категорії
захворювання є інформація про умови
праці, представлена в
санітарно-гігієнічній характеристиці
від 26.02.2013 р. за № 155/14.2, згідно якої
хворий підлягав дії вугільно-породного
пилу з вмістом вільного кристалічного
силіцію діоксиду» (до 5%), параметри
якого перевищували ГДК (40,-150,0мг/мі при
ГДК 6мг/мі протягом 50-70% робочої зміни,
тоді як інформаційна довідка про стан
умов праці ОСОБА_2 від 26.02.2013 р. №155/14.2
містить лише відомості про вплив на
застрахованого вугільно-породного
пилу без зазначення наявності
будь-яких домішок в ньому.

Крім того вказував на те, що відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 08.11.2000 р. №1662 «Про
затвердження переліку професійних
захворювань», якою затверджено перелік
професійних захворювань, видобуток
вугілля не включений до переліку робіт,
в ході яких можливе виникнення
професійної онкологічної
захворюваності та, що згідно до
Гігієнічної класифікації праці за
показниками шкідливості та
небезпечності факторів виробничого
середовища, важкості та напруженості
трудового процесу», затвердженого
наказом МОЗ України № 528 від 27.12.2001 р.
вільний діоксин кремнію віднесений до
речовин фіброгенної дії, без посилання
на канцерогенний ефект.

Також зазначав, що Гігієнічний
норматив «Перелік речовин, продуктів,
виробничих процесів, побутових та
природних факторів, канцерогенних для
людини», затверджених наказом МОЗ
України від 13.01.2006 р. №7 , відносить до 1
групи - сполук з доведеною
канцерогенністю для людини - кремнію
окис у вигляді кристалів четвертинного
кристобаліту, а кремній кристалічний -
до 2 групи, тобто до речовин з
вірогідною канцерогенністю для людини.

Оскільки ОСОБА_2 працював в ДП
«Шахтоуправління «Червона Зірка»,
шахта №9 «Капітальна», що знаходиться в
стані припинення без правонаступника,
а кошти загальнообов'язкового
державного соціального страхування
належать до державних коштів, то з
метою недопущення нецільового
використання коштів, що є одним
із принципів страхування відповідно до
ст.5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», вважав, що він є
належним позивачем у справі.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 28.02.2014 р. в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділення
виконавчої дирекції ФССНВВП в
Пролетарському районі м. Донецька
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Зазначало, що відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд дійшов
помилкового висновку про те, що
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», та постанови Кабінету
Міністрів України від 25.08.2004 р. №1112 «Про
деякі питання розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві»
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві не
має права на оспорювання в судовому
порядку висновку ДУ «Інститут медицини
праці НАН України» щодо встановлення
діагнозу і зв'язку захворювання із
впливом шкідливих виробничих факторів
і трудового процесу відносно громадян,
застрахованих від нещасного випадку.

Такий висновок суду, на думку
апелянта, суперечить положенню ст.2
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» якою визначено, що
суб'єктами страхування від нещасного
випадку є застраховані громадяни, а в
окремих випадках - члени їх сімей та
інші особи, страхувальники та
страховик (страховик -Фонд).

Стверджував, що суд залишив поза
увагою доводи позивача про те, що він
звертається до суду як страховик
платника страхових внесків ДП ДП
«Шахтоуправління «ЧервонаЗірка» шахта
№ 9 «Капітальна», що знаходиться в
стані припинення без правонаступника,
а тому виходячи з визначеного ст.5 цього
Закону принципу цільового
використання коштів страхування, його
права та інтереси внаслідок
незаконності медичного висновку
Клініки профзахворювань ДУ «Інститут
медицини праці НАН України» №18/872 від
04.06.2013 р. порушують його права та
інтереси.

В судове засідання сторони та
третя особа ОСОБА_2 не з'явилися, про час
та місце розгляду справи були
повідомлені належно.

Начальник Відділення виконавчої
дирекції ФССНВВП в Пролетарському
районі м. Донецька направив клопотання
про розгляд справи без участі
представника відділення, з проханням
задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній підстав.

Представник Державної установи
«Інститут медицини праці НАН України»
також просив розглядати справу за його
відсутності, та відмовити в
задоволенні апеляційної скарги,
посилаючись на те, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, а доводи
апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.13 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» факт нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання
розслідується в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України,
відповідно до Закону України «Про
охорону праці».

Порядок розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 30.11.2011 р. №1232
«Деякі питання розслідування нещасних
випадків, професійних захворювань і
аварій на виробництві».

За змістом п.68 цього Порядку у
спірних випадках остаточне рішення
щодо встановлення діагнозу
професійного захворювання приймається
центральною лікарсько-експертною
комісією державної установи «Інститут
медицини праці НАН України».
Оскарження рішення зазначеної комісії
у разі незгоди хворого або роботодавця
здійснюється судовому порядку.

Зазначеним порядком, як і Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності» не
передбачено право органу виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України на оскарження до
суду експертного висновку
лікарсько-експертної комісії ДУ
«Інститут медицини праці НАН України».

З урахуванням наведеного, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відсутність порушених
прав позивача.

Крім того відхиляючи доводи
апеляційної скарги колегія суддів
зауважує, що висновок
лікарсько-експертної комісії ДУ
«Інститут медицини праці НАН України»
№18/872 від 04.06.2013 р. про наявність
професійного захворювання в
колишнього робітника ДП
«Шахтоуправління «Червона Зірка»
ОСОБА_2, позивач оскаржує не з приводу
порушення порядку та процедури
проведення а по суті, щодо зв'язку
захворювання з впливом шкідливих
виробничих факторів і трудового
процесу, що потребує спеціальних
пізнань в галузі медицини та інших
галузевих наук, а тому не є правовим і
потребує призначення відповідної
експертизи, про проведення якої
позивач не заявляв.

Разом з тим, його доводи про
безпідставність медичного висновку
№18/872 від 04.06.2013 р. про наявність
професійного захворювання в
колишнього робітника ДП
«Шахтоуправління «Червона Зірка»
ОСОБА_2, спростовуються обґрунтованими
доводами представника відповідача, в
тому числі наданим ним консультативним
висновком №11/2013 від 29.05.2013 р. завідувача
лабораторії канцерогенної небезпеки
та професійного раку ДУ «Інститут
медицини праці НАН України»,
заслуженого лікаря України, доктора
медичних наук, Варивончика Д.В. про
наявність епідеміологічного зв'язку
між виникненням злоякісного
новоутворення та умовами праці хворого
ОСОБА_2, які відносяться до 3 класу 4
ступеню шкідливості, а випадок
захворювання на рак бронхів ОСОБА_2
відповідає абсолютним
епідеміологічним критеріям діагнозу
«професійний рак».

На підтвердження наявності
епідеміологічних даних щодо зв'язку
між дією канцерогенних агентів та
виникненням раку легень, Д.В.
Варивончик у своєму консультативному
висновку № 15/2012 від 09.07.2012 р. послався
на:

- п.1 абз.2, п.3, п.8, п.9 «Інструкції про
застосування переліку професійних
захворювань», затвердженої наказом МОЗ
України, АМН України,
Мінпрацсоцполітики № 374/68/338 від 29.12.2000
р.;

- п. 2.5. Гігієнічного нормативу
1.1.2.123-2006 «Перелік речовин, продуктів,
виробничих процесів, побутових та
природних факторів, канцерогенних для
людини», затверджений наказом МОЗ
України від 13.01.2006 р. № 7, зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 06.02.2006 р.
за № 100/11974;

- п.1 та п.3 ст. 3 Конвенція
Міжнародної організації праці № 139/1974
року «Про боротьбу з небезпекою,
спричинюваною канцерогенними
речовинами і агентами у виробничих
умовах та заходи профілактики»,
ратифіковану 10.03.2010 р. Верховною Радою
України;

- Статут Всесвітньої Організації
охорони здоров'я підписаний Україною
(03.04.1948 р.), в якому зазначено про
використання наукових даних
спеціалізованої агенції ВООЗ -
Міжнародної агенції дослідження раку,
які наведені в офіційному виданні IARC
Monographs of the Evaluation of Carcionogenic Risk to
Humans.-1972-2010.-Vol.1-100.

- Згідно даних IARC Monographs Vol 68 та 100 C
вільний кристалічний SiO2 (у формах -
кварц, кристобаліт) є канцерогенним
агентом 1 групи (з доведеною
канцерогенною дією на людину) з
органом-мішенню - бронхи та легені.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суд першої інстанції є
законним та обґрунтованим. Доводи
апеляційної скарги правильність
висновку суду першої інстанції не
спростовують, а тому вона не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Пролетарському
районі м. Донецька відхилити, а рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 28 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
Судді: