Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1215/14-ц

03 липня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі головуючої - судді:
Безбородько В.А.

секретаря: Дмитрук
С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Надвірна справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
відділ державної виконавчої служби
Чигиринського районного управління
юстиції про зменшення розміру
аліментів та звільнення на 50% від
сплати заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа відділ державної
виконавчої служби Чигиринського
районного управління юстиції про
зменшення розміру аліментів та
звільнення на 50% від сплати
заборгованості.

Причиною звернення до суду послужило
те, що згідно рішення Надвірнянського
районного суду він сплачує аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 700
грн. щомісячно до досягнення дітьми
повноліття. Він не має змоги сплачувати
аліменти в такому розмірі, тому що не
працює та не перебуває на обліку в
центрі зайнятості, йому не стає грошей
на прожиття. На даний час у нього
погіршився стан здоров»я, засобами для
існування та лікування є заробітна
плата його дружини.

Просить постановити рішення яким
зменшити розмір аліментів та стягувати
в користь відповідача аліменти на
утримання дітей у розмірі 300 грн.
щомісячно до досягнення дітьми
повноліття та звільнити його на 50 % від
сплати заборгованості по аліментах,
справу розглянути у його відсутності.

Від відповідач надійшла заява, позов
не визнала, просить в позові відмовити.

Представник третьої особи в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений вчасно,
про що свідчить поштова розписка.

Суд , вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Згідно рішення Надвірнянського
районного суду від 17.01.2011 року стягнено
аліменти з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на
утримання двох дітей у твердій
грошовій сумі в розмірі 700 грн., по 350
грн. на кожну дитину.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини, частин 7, 8
ст. 8 Сімейного кодексу України, під час
вирішення будь-яких питань щодо дітей,
суд повинен виходити з якнайкращого
забезпечення, максимально можливого
урахування інтересів дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального,культурного, духовного і
соціального розвитку.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року,
ратифікованої Україною 27 вересня 1991
року, держави-учасники визнають право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки несуть основну
відповідальність за забезпечення умов
життя, необхідних для розвитку дитини,
в межах своїх здібностей і фінансових
можливостей. Відповідно до ст.ст.180, 181
Сімейного Кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, а за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька, і
(або) у твердій грошовій сумі. Також
відповідно до ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» від
16.01.2014 року, для дитини від 6 до 18 років
розмір прожиткового мінімуму
встановлений з 01 січня 2014 року в
розмірі 1286 грн.

З врахуванням всіх обставин справи,
матеріального становища дітей та
платника аліментів, суд вважає, що
ОСОБА_1 має змогу надавати матеріальну
допомогу на утримання сина ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 350 грн.
щомісячно до досягнення ним
повноліття.

Дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний
час досягла повноліття.

ОСОБА_1 не довів, що у порівнянні з
часом набрання рішення суду законної
сили, яким визначено розмір аліментів,
змінився його матеріальний стан,
погіршився стан його здоров'я або
настали інші випадки, передбачені
Сімейним кодексом України, настільки,
що він не має можливості сплачувати
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини у твердій грошовій сумі в
розмірі 350 грн.

За таких обставин підстав для
зменшення розміру аліментів, які
стягуються за рішенням
Надвірнянського районного суду від
17.01.2011 року, на даний час немає.

У відповідності до ст.197 СК України, за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв»язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів
своєї непрацездатності. Довідку,
видану Чигиринською ЦРЛ Черкаської
області від 26.01.2012 року та виписку з
історії хвороби № 223 від 23.01.2012 року суд
не бере до уваги, тому що з моменту
видачі довідок пройшло два ОСОБА_1 є
працездатним та може працювати.

Таким чином, дослідивши всі зібрані
по справі докази, суд прийшов до
переконання що позов не підлягає до
задоволення.

На підставі ст.ст.84,180,181,182,183 , 197 СК
України та керуючись ст.ст.209, 213, 214, 215,
225, 226, 367 ч.2 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа відділ державної виконавчої
служби Чигиринського районного
управління юстиції про зменшення
розміру аліментів та звільнення на 50%
від сплати заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Безбородько В.А.