АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/2739/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 22-ц/789/597/14 Доповідач -
Гурзель І.В.Категорія - 42
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський
М. В.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, представника
позивача Яроша О. П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 07 квітня 2014
року по справі за позовом
Тернопільської міської ради до ОСОБА_1
про виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

Тернопільська міська рада звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить
виселити відповідача та належне їй
майно з квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 07 квітня 2014
року позов задоволено. Виселено ОСОБА_1
з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в позові відмовити. Посилається на
те, що судом не взято до уваги її
проживання з померлим наймачем у
фактичних шлюбних відносинах, а тому
вважає що набула право на проживання у
квартирі.

Заслухавши апелянта та її
представника, які зіслалися на доводи
апеляції, представника позивача, який
просить апеляційну скаргу відхилити,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_1
самовільно вселилась в квартиру
АДРЕСА_1 та проживала там без правових
на це підстав. З таким висновком
колегія суддів погоджується,
правовідносини встановлено вірно.

Судом встановлено, що згідно
реєстраційного посвідчення (дублікат)
від 19.11.1991р. Будинок по АДРЕСА_1, в м.
Тернополі зареєстрований на праві
державної власності за Виконавчим
комітетом Тернопільської міської ради
народних депутатів.

Рішенням Виконкому Тернопільської
міської ради народних депутатів від
22.08.1989р. №361 переоформлено ордер на
квартиру з двох кімнат площею 29,0 кв.м.
та кухні по АДРЕСА_2 з прізвища ОСОБА_4,
який виписався із зазначеної квартири
21.12.1979р. на прізвище його колишньої
дружини ОСОБА_5

Між ПП «Житловик» та наймачем ОСОБА_5 в
січні 2001 року був укладений договір
найму житла в будинках державного і
комунального житлового фонду, за
умовами якого наймодавець надає
наймачу та членам його сім'ї у
безстрокове користування житло -
квартиру АДРЕСА_1, в м. Тернополі

Згідно довідки ДП «Наш Дім 3» від
22.08.2013р. вбачається, що ОСОБА_5 був
відкритий особовий рахунок НОМЕР_1.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_2 від 27.03.2006р.

21 серпня 2013 року від імені ОСОБА_6 була
подана заява №08, завірена начальником
ДП «Наш Дім 3», яка адресована
Виконавчому комітету Тернопільської
міської ради, в якій ОСОБА_6 просить
видати йому ордер на вселення в
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Інших
осіб, які б вписувалися в ордер ОСОБА_6
не вказав.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_3 від 06.09.2013р.

Згідно довідки ПП «Наш Дім» від 03.02.2014р.
№300 в квартирі АДРЕСА_1, яка є державною
формою власності, ніхто не
зареєстрований, однак проживає ОСОБА_1,
що визнається сторонами.

Згідно довідки Адресно-довідкового
бюро місце реєстрації ОСОБА_1 вказано с.
Лозова Тернопільського району.

У відповідності до ст. 391 ЦК України
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Частина 3 статті 116 Кодексу передбачає,
що осіб, які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяються без надання їм
іншого жилого приміщення.

Доводи апелянта про те, що вона є членом
сім'ї наймача житлового приміщення і
має право на проживання в спірній
квартирі, оскільки перебувала з ОСОБА_6
у цивільному шлюбі, що підтверджується
фактом спільного проживання, ведення
господарства і те, що ОСОБА_1 оплачувала
комунальні послуг і понесла витрати на
поховання ОСОБА_6 не доведені
належними та допустимими доказами. У
відповідності до п.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
ОСОБА_1 позовних вимог про визнання за
нею права на користування спірним
жилим приміщенням не заявляла. У
відповідності до ч.1 ст. 60, ч.2 ст.59 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст.65 ЖК України
наймач вправі в установленому
порядку за письмовою згодою всіх
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, вселити в займане ним жиле
приміщення свою дружину, дітей,
батьків, а також інших осіб. На
вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей зазначеної згоди не потрібно.
Особи, що вселилися в жиле приміщення
як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами,
наймачем та членами його сім'ї, які
проживають з ним, не було іншої угоди
про порядок користування жилим
приміщенням.

ОСОБА_1 як в суді першої, так і в суді
апеляційної інстанції не підтверджено
віднесення її до членів сім'ї наймача
житлового приміщення, не подано
доказів правомірності вселення в
квартиру та наявності правових підстав
для проживання.

За вказаних обставин рішення є
законним і обґрунтованим, підстав для
його зміни чи скасування колегія не
вбачає.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1
ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 07 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ
протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області І.В. Гурзель