ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А
Справа № 636/2532/14-ц

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ
2/636/1345/14

про повернення
заявнику заяви про забезпечення позову

08 липня 2014 року Суддя Чугуївського
міського суду Харківської області
Бондар С.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1
про забезпечення позову,

В
С Т А Н О В И Л А:

08 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Чугуївського міського суду
Харківської області з позовною заявою
до ОСОБА_2, третя особа: Агентство
нерухомості «Квартал», про розірвання
договору про наміри укласти договір
купівлі-продажу та стягнення суми.

08 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Чугуївського міського суду
Харківської області з заявою про
забезпечення зазначеного позову
шляхом накладення арешту на майно
відповідача ОСОБА_2 – житловий будинок
№ 11 по вул. Гвардійська в с. Граково
Чугуївського району Харківської
області.

Заява про забезпечення позову підлягає
поверненню заявникові, як подана без
додержання вимог, встановлених
законом. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
необхідні для забезпечення позову (ч.2
ст.151 ЦПК України).

У поданій до суду заяві про
забезпечення позову заявник не надав
доказів щодо належності відповідачу
ОСОБА_2 житлового будинку № 11 по вул.
Гвардійській села Гракові,
Чугуївського району, Харківської
області, враховуючі, що у договорі про
наміри укласти договір купівлі-продажу
не зазначено в повному обсязі місце
знаходження предмету договору
купівлі-продажу цього будинку: ні
район, ні область.

Крім того, як вбачається з заяви про
забезпечення позову, єдиною підставою
для її задоволення зазначено, що
відповідач має реальну можливість
розпорядиться майном, що знаходиться у
його власності, та здійснити
відчуження нерухомості, що може
ускладнити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

В свою чергу, в порушення пунктів 2, 3
частини другої статті 151 Цивільного
процесуального кодексу України, пункту
4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», заявником не
визначено належним чином та не
підтверджено будь-якими доказами
обґрунтування необхідності виду
забезпечення позову, який належить
застосувати; не наведено інших (взагалі
будь-яких) відомостей, потрібних для
забезпечення позову; не представлено
жодних доказів на підтвердження своїх
вимог, які б свідчили про неможливість
виконання рішення суду, тобто заява про
забезпечення позову не мотивована
належним чином. Зокрема, не містить
достатнього обґрунтування доводів
очевидності небезпеки заподіяння
шкоди правам та інтересам позивача, не
наведено причин неможливості захисту
прав, свобод та інтересів без вжиття
заходів забезпечення позову до
ухвалення рішення у справі, будь-яких
фактичних даних, які б свідчили про те,
що невжиття заходів по забезпеченню
позову в даному випадку може
ускладнити виконання рішення суду чи
призвести до необхідності додавати
значні зусилля для відновлення прав
позивача. Посилання на можливе
відчуження нерухомості не може бути
розцінено в якості достатньої підстави
для вжиття заходів забезпечення
позову, інших обставин та доказів,
передбачених ст.151 ЦПК України, на
підставі яких можливо дійти висновку,
що невжиття заходів забезпечення
позову може в майбутньому призвести до
порушення прав позивача, а також
труднощі та необхідність в їх
відновленні, в заяві не наведено, тобто
відсутні обґрунтування, чому невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду і як саме.

У відповідності до частини восьмої
статті 153 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, встановивши, що
заяву про забезпечення позову подано
без додержання вимог статті 151 цього
Кодексу, повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу.

Відсутність зазначених вище
відомостей, обґрунтувань та будь-яких
доказів позбавляє суд дійти висновку
про наявність достатньо
обґрунтованого припущення, що невжиття
заходів забезпечення позову може у
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, у
зв'язку з чим заява про забезпечення
позову підлягає поверненню заявнику.
Заявник не позбавлений можливості,
усунувши вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду. На підставі
викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК
України,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову - повернути заявникові.

Повернення заяви про забезпечення
позову не перешкоджає повторному
зверненню на будь-якій стадії розгляду
справи після усунення недоліків
викладених в ухвалі суду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через Чугуївський
міський суд Харківської області шляхом
подачі в 5-денний строк з дня отримання
копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя:

С.Б.Бондар