2/258/1799/14 258/4136/14-ц
Кіровський районний суд м. Донецька у
головуючого - судді
при секретарі Мінченковій
за участю позивачки ОСОБА_1 та
її представника - адвоката ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
їх представника - ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виселення, суд, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, в якому вказує, що на підставі
договору купівлі-продажу від 31 січня
2014р., посвідченого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 і
зареєстрованого за реєстровим номером
339 та зареєстрованого в Державному
реєстрі речових прав за №4516723 від 31
січня 2014р., на праві власності їй
належить квартира АДРЕСА_1.
Після купівлі вказаної квартири
вона, як власник квартири АДРЕСА_1,
побажала вселитись у вказане житло, але
виявила, що в квартирі без будь-яких
правових підстав проживають
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
відмовляються виселятись з її
Вона неодноразово усно та через
свого адвоката вимагала від
відповідачів добровільно звільнити
вказану квартиру та виселитись, так як
не давала своєї згоди на їх проживання
у квартирі, але відповідачі безмотивно
відмовляються це робити. Вона, як
власник квартири АДРЕСА_1, не має
можливості вселитись у цю квартиру,
користуватись та розпоряджатись нею.
Так як в результаті вказаних дій
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
порушуються її, як власника квартири,
права і вона не може на свій розсуд
користуватись та розпоряджатись
вказаною квартирою, просила ухвалити
судове рішення, яким виселити
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
квартири АДРЕСА_1 та стягнути з
відповідачів на її користь понесені
нею судові витрати і витрати на правову
В судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1 та її представник -
адвокат ОСОБА_2 у повному обсязі
підтримали позовні вимоги та надали
суду пояснення, аналогічні викладеним
у позовній заяві.
ОСОБА_4 та їх представник - ОСОБА_5
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та
суду пояснили, що вказана квартира з
2001р. належала колишньому чоловікові
відповідача ОСОБА_3 та батьку
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_8
Відповідачі вселились у
цю квартиру за згодою її власника у
2004р.. Шлюб між відповідачем ОСОБА_3 та
ОСОБА_8 було розірвано в 2006р.
З цього часу відповідачі
проживають у вказаній квартирі, як
колишні члени сім'ї власника квартири -
ОСОБА_8, зробили за власні кошти в
ремонт в квартирі, підвели відповідні
відповідача ОСОБА_3 при розірванні
шлюбу усно пообіцяв їй, що подарує цю
квартиру синові, коли останньому
виповниться 18 років.
виповнилось 18 років і вона звернулась
до свого колишнього чоловіка -ОСОБА_8 з
проханням виконати дану ним усну
обіцянку про те, що він подарує
квартиру синові, але ОСОБА_8 відмовився
Вважають, що за вказаних
обставин вони не втратили права
користування спірною квартирою, іншого
житла у них немає. Просили ухвалити
судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1
в задоволенні її позовних вимог, як
безпідставних та необґрунтованих.
Суд, вислухавши пояснення сторін
та їх представників, дослідивши надані
сторонами докази у їх сукупності,
приходить до переконання у тому, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню з наступних
Згідно зі ст.ст. 321, 391 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
Відповідно до ст. ст. 150,155 ЖК
України громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.
Жилі будинки (квартири), що є у
приватній власності громадян, не може
бути в них вилучено, власника не може
бути позбавлено права користування
жилим будинком. Крім випадків,
встановлених законодавством.
Згідно ст. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.
В судовому засіданні
встановлено, що відповідно до договору
купівлі-продажу від 31 січня 2014р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 339
та зареєстрованого в Державному
реєстрі речових прав за №4516723 від 31
січня 2014р., позивачці ОСОБА_1 на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1.
Таким чином, згідно з вимогами
ст.182, п.4 ст.334 ЦК України та в порядку,
передбаченому «Тимчасовим положенням
про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно»,
затвердженого наказом МЮ України від 07
лютого 2002р. № 7/5, позивачка ОСОБА_1
належним чином зареєструвала своє
право власності на АДРЕСА_1.
Позивачка ОСОБА_1 є
єдиним власником квартири АДРЕСА_1.
В даній квартирі без відповідної
реєстрації проживають відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які на теперішній час
не бажають добровільно виселятися з
Після купівлі вказаної квартири
позивачка ОСОБА_1, як власник квартири
АДРЕСА_1, побажала вселитись у вказане
житло, але виявила, що в квартирі без
будь-яких правових підстав проживають
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
добровільно відмовляються виселятись
Позивачка ОСОБА_1 неодноразово
усно та через свого адвоката вимагала
від відповідачів добровільно
звільнити вказану квартиру та
виселитись, так як не давала своєї
згоди на їх проживання у квартирі, але
відповідачі безмотивно відмовляються
Позивачка ОСОБА_1, як власник
квартири АДРЕСА_1, не має можливості
вселитись у цю квартиру, користуватись
та розпоряджатись нею.
В результаті вказаних дій
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
порушуються права позивачки ОСОБА_1, як
власника даної квартири і вона не може
на свій розсуд користуватись та
розпоряджатись вказаною квартирою.
Таким чином, спільне
проживання позивачки ОСОБА_1 з
відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
спірній квартирі є неможливим та грубо
порушує права позивачки, як власника
На законну вимогу позивачки
ОСОБА_1 про виселення з квартири
відповідачі безпідставно
відмовляються, чим перешкоджають
позивачу здійсненню її права
користування своєю власністю.
Вказані дії відповідачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд визнає
неправомірними та такими, що порушують
права власника квартири - позивачки
Згідно ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Суд вважає, що підтверджені
документами судові витрати в сумі 240, 60
грн. (а.с.1), понесені позивачкою ОСОБА_1
при оплаті нею судового збору при
подачі позовної заяви, підлягають
стягненню в частковому порядку з
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
користь позивача.

Відповідно до ст.84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

В судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1 та її
представник-адвокат ОСОБА_2 не надали
суду будь-яких допустимих та
достовірних доказів того, що
позивачем були понесені витрати на
правову допомогу на конкретну суму, не
було встановлено цього і в судовому
засіданні.

За таких обставин суд вважає
за необхідне відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимого в частині
стягнення з відповідачів витрат на
правову допомогу.

З огляду на наведене, суд вважає
за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині виселення відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 та стягнення сплаченого
позивачкою при подачі позову судового
збору задовольнити і виселити
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з АДРЕСА_1
без надання їм іншого житлового
приміщення.

Керуючись ст.ст. 182, 334, 321, 385, 387, 391 ЦК
України; ст. 150,155 ЖК України; ст.ст.10, 60, 88,
209, 210, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 судові витрати на суму
240 (двісті сорок)грн.60 коп., в решті
позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана до Апеляційного
суду Донецької області через
Кіровський райсуд м. Донецька суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: