Справа № 1505/9439/2012
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

03 липня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді
Чебан Н.В.

при секретарі - Ткаченко О.М. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровський
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ
майна в натурі, яке знаходиться у
спільній частковій власності
спадкоємців, визнання права власності,
вселення, усунення перешкод в
користуванні майном, визнання
недійсним заяву та за зустрічною
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
виділ в натурі частини домоволодіння
та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розділ
майна в натурі, яке знаходиться у
спільній частковій власності
спадкоємців, визнання права власності,
вселення, посилаючись на те, що він та
його сестра ОСОБА_2 є співвласниками в
рівних частках по ? житлового будинку
АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,244
га, що знаходиться на території
Приморської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, які вони успадкували
після смерті матері. Позивач стверджує,
що після прийняття спадщини між
сторонами була досягнута згода про
поділ в натурі житлового будинку та
земельної ділянки, але відповідач не
дає можливості вільно користуватися та
розпоряджатися належною ОСОБА_1
частиною майна та земельної ділянки,
уточнивши та доповнивши позовні вимоги
ОСОБА_1 остаточно просить суд: визнати
недійсною засвідчену приватним
нотаріусом Білгород-Дністровського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
26.07.2010 року заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про
поділ земельної ділянки, яка належала
їм на праві сумісної власності , т.я.
вона порушує права позивача та не дає
реальної можливості поділити житловий
будинок в рівних частках, які б
відповідали ідеальним часткам
співвласників; розділити майно в
натурі та визнати право власності на
майно із урахуванням поділу майна
згідно 2 варіанту вказаному у висновку
експертизи, вселити ОСОБА_1 в належну
йому частину домоволодіння та
зобов'язати відповідача не чинити
перешкод у користуванні належними йому
частинами домоволодіння та земельної
ділянки, стягнути з відповідача ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані з
виконанням судово-будівельної
експертизи у розмірі 2000 грн, судового
збору у розмірі 713,08 грн.,3300 грн. витрати
на правову допомогу, 4482,64 витрати на
проїзд та 6, 5 грн - грошову компенсацію.
(а.с.169-178,199-200)

Частково погодившись з позовними
вимогами ОСОБА_2 звернулась до суду з
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1
про виділ в натурі частини
домоволодіння та визнання права
власності, 06 травня 2014 року збільшивши
позовні вимоги ОСОБА_2 остаточно
просить суд поділити домоволодіння
АДРЕСА_1, у відповідності до поділу
земельної ділянки та житлового будинку
вказаних у 3 варіанту судово
будівельно-технічної експертизи №162
від 15.10.2013р.,визнати за ОСОБА_2 право
власності на 63/100 часток
будинкуАДРЕСА_1.(а.с.186-191)

В судовому засіданні представник
позивача свої позовні вимоги
підтримав, та просив суд їх
задовольнити в повному обсязі, просив
поділити майно визначене у другому
варіанті судово будівельно-технічної
експертизи №162 від 15.10.2013р.,

Відповідач та її представник
заперечували проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 наполягали на
задоволенні їх зустрічних вимог та
просили поділити майно у відповідності
до третього варіанту судово
будівельно-технічної експертизи №162
від 15.10.2013р .

Суд, дослідивши подану позовну заяву,
надавши оцінку зібраним доказам,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню,
позовні вимоги ОСОБА_2 слід
задовольнити у повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлено, а також ці обставини
не спростовуються учасниками процесу
що будинок АДРЕСА_1 розташований на
земельної ділянки площею 0,2440 га.

Власниками житлового будинку та
земельної ділянки у рівних частках по ?
частині, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1 є:

- ОСОБА_1 - ? частка (на підставі
свідоцтва про права на спадщину ВСК

№267164 від 16.12.2005р.(а.с.15))

- ОСОБА_2 ? частка (на підставі
свідоцтва про права на спадщину ВСК

№267162 від 16.12.2005р.(а.с.89))

Між співвласниками житлового будинку
та земельної ділянки постійно
виникають суперечності щодо
користування майном, в зв'язку з чим
сторони звернулась до суду з вказаними
позовами.

За положеннями ст. ст. 21, 24, 41
Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК
України всі громадяни є рівними у
своїх правах, усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
цих прав, у тому числі щодо захисту
права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової
власності визначається гл. 26 ЦК України
з урахуванням інтересів усіх її
учасників. Володіння, користування і
розпорядження частковою власністю
здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди
спір вирішується судом. Незалежно від
розміру часток співвласники мають
рівні права.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про
порядок володіння та користування
спільним майном відповідно до їхніх
часток у праві спільної часткової
власності посвідчений нотаріально, він
є обов'язковим і для особи, яка придбає
згодом частку в праві спільної
часткової власності на це майно.

Відтак, домовленість співвласників про
порядок володіння і користування
майном, що є їх спільною частковою
власністю, оформлена нотаріально
посвідченим договором, є обов'язковою.

Судом встановлено, що 26 липня 2010 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була укладена
нотаріально посвідчена заява, у
відповідності до якої сторони дали
взаємну згоду на встановлення в натурі
меж земельної ділянки, що розташована в
АДРЕСА_1, яка використовується ними для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд(присадибна ділянка), згідно
схеми, яка є додатком до цієї заяви
(а.с.86,87).

Суд вважає неспроможними вимоги
позивача, щодо визнання вищевказаної
заяви недійсною з наступних підстав.

Згідно з ЦК України особа, яка вважає,
що її речові права порушені, має право
звернутись до суду з позовом про
визнання відповідної угоди недійсною
(статті 215-235 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 та ч.1 ст. 203 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною вимог, які
встановлені частинами першою-третьою,
п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу, а
саме - зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам.

Представником позивача ОСОБА_1 не
доведено та судом не встановлено
наявність підстав для визнання заяви
укладеної 26 липня 2010 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 не дійсною, а тому позовні
вимоги в цій частині задоволенню не
підлягають.

Що ж стосується існуючої у
співвласника правомочності
розпорядження спільним майном, то вони
передбачені у ст. ст. 364, 367 ЦК України, як
способи реалізації цієї правомочності
при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст.
358 ЦК України умова не є обов'язковою.

Визначальним для виділу частки або
поділу будинку в натурі, який перебуває
у спільній частковій власності є не
порядок користування, а розмір часток
співвласників та технічна можливість
виділу частки або поділу будинку
відповідно до часток співвласників.

У тих випадках, коли в результаті
поділу (виділу) співвласнику
передається частина жилого будинку,
яка перевищує його частку, суд стягує з
нього відповідну грошову компенсацію і
зазначає в рішенні про зміну часток в
праві власності на будинок.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Право на частку у праві
спільної часткової власності у
співвласника, який отримав таку
компенсацію припиняється з дня її
отримання.

Виходячи зі змісту норм ст. ст. 183, 364, 379,
380, ЦК України слід дійти висновку, що
виділ часток (поділ) жилого будинку, що
перебуває у спільній частковій
власності, є можливим, якщо кожній зі
сторін може бути виділено відокремлену
частину будинку із самостійним виходом
(квартиру) або у разі, коли є технічна
можливість переобладнання будинку в
ізольовані квартири кожному
співвласнику, які за розміром
відповідають розміру часток
співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий,
але з відхиленням від розміру
ідеальних часток співвласників з
урахуванням конкретних обставин поділ
(виділ) може бути проведений зі зміною
ідеальних часток і присудженням
грошової компенсації співвласнику,
частка якого зменшилась.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991
року, при вирішенні справ про виділ в
натурі часток жилого будинку, що є
спільною частковою власністю, судам
належить мати на увазі, що це можливо,
якщо кожній зі сторін може бути
виділено відокремлену частину будинку
із самостійними виходом (квартиру).
Виділ також може мати місце за
наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в ізольовані
квартири. У спорах про поділ будинку в
натурі учасникам спільної часткової
власності на будинок може бути
виділено відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру їх часток у
праві власності.

Згідно висновку судово-технічної
будівельної експертизи №22/04 від 15
жовтня 2013 року, поділити житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, у відповідності із ідеальними
частками кожного із співвласників по
(1/2 частки) з урахуванням нотаріально
посвідченої згоди співвласників на
встановлення в натурі меж земельної
ділянки та схеми до неї технічно не
можливо. (а.с.109-157,163-168)

Експертом зазначається, що при поділу
земельної ділянки згідно нотаріально
посвідченої згоди співвласників на
встановлення в натурі меж земельної
ділянки та схеми до неї поділ житлового
будинку, буде із значним відхиленням
від ідеальних часток співвласників.

Експертом запропоновані три варіанти
розділу домоволодіння та земельної
ділянки. Натомість поділ житлового
будинку, згідно нотаріально
посвідченої згоди співвласників на
встановлення в натурі меж земельної
ділянки та схеми до неї, наведений лише
в 3 варіанті.

Зазначений висновок експертизи
сторонами не оспорювався та іншими
доказами не спростований.

Відповідно до п.п. 21 та 22 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
16.04.2004р. « Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» порядок
користування земельною ділянкою, яка
знаходиться у сумісній власності, у
випадках, коли жилий будинок було
поділено в натурі, визначається
насамперед договором між
співвласниками будинку та земельної
ділянки, а тому суд, відповідно до ст.88
ЗК України бере до уваги цю угоду при
вирішенні спорів, як між ними самими,
так і за участю осіб, які пізніше
придбали відповідну частку в спільній
власності на землю або жилий будинок і
для яких зазначена угода також є
обов'язковою. Таким чином,при
вирішенні спорів між співвласниками
про встановлення порядку користування
земельною ділянкою, у відповідності до
статті 88 ЗК України, необхідно брати до
уваги угоду між співвласниками про
порядок користування спільною
земельною ділянкою.

Виходячи із зазначених вимог закону, а
також враховуючи,що розділ майна
неможливо провести у відповідності до
рівних часток у праві власності,суд
вважає,що виділ частки,а фактично
розділ будинку, оскільки
співвласниками є дві особи, з
визначенням меж земельної ділянки
повинен бути застосований за варіантом
№3, запропонованим експертом у
висновку судової будівельно-технічної
експертизи,оскільки цей варіант
враховує взаємну згоду на встановлення
в натурі меж земельної ділянки між
сторонами.

Крім того,даний варіант не передбачає
передачу сторонам будь-якої частини
земельної ділянки, яка б знаходилась у
сумісному користуванні. Враховуючи
неприязнені стосунки ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
це має суттєве значення для вичерпання
конфлікту, який між ними виник.

Відповідно до цього варіанту з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню
грошова компенсація в розмірі 13087,5
грн.

Таким чином суд приходить до висновку
про поділ житлового будинку та
земельної ділянки відповідно до 3
варіанта судово-технічної будівельної
експертизи №22/04 від 15 жовтня 2013 року з
урахуванням нотаріально посвідченої
згоди співвласників на встановлення в
натурі меж земельної ділянки та схеми
до неї, з відхиленням від ідеальних
часток співвласників по ? частині.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1
про вселення в належну йому частину
домоволодіння та зобов'язання
відповідача не чинити перешкод у
користуванні належними йому частинами
домоволодіння та земельної ділянки то
суд вважає їх необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником ? частини будинку та
земельної ділянки розташованого за
адресою по АДРЕСА_1, у встановленому
законом порядку позивача із займаного
приміщення ніхто не виселяв., а отже
ОСОБА_1 має виключно право на
проживання за зазначеною адресою.

Також судом не приймаються до уваги
вимоги позивача про усунення перешкод
у користуванні будинком та земельною
ділянкою , оскільки у відповідності до
статей 58, 59 ЦПК України позивачем не
надано належних та допустимих доказів,
які підтверджували факт наявності
перешкод у проживанні у спірному
будинку, з яких підстав суд вважав
вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Враховуючи вищевикладене, на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які посилалися учасники процесу як
на підставу своїх вимог, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд приходить до
висновку що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню,
позовні вимоги ОСОБА_2 слід
задовольнити у повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4, ч.3 ст.79 ЦПК
України до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать:
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз.

Згідно зі ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України суд,
зокрема якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково, позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі, суд
приходить до висновку про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на
проведення експертизи у розмірі 1000 грн.

Керуючись ст. ст. 183, 355, 356, 358, 364, 367
Цивільного кодексу України і ст.ст. 10,
11, 60, 88, 209, 212-218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розділ майна в натурі, яке знаходиться
у спільній частковій власності
спадкоємців, визнання права власності,
вселення, усунення перешкод в
користуванні майном, визнання
недійсним заяву - задовольнити
частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
виділ в натурі частини домоволодіння
та визнання права власності -
задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частку
згідно III варіанту поділу житлового
будинку за висновком експертизи № 22/04 :

-Із літ. "А" житлового будинку в складі
приміщень:

-1-1 коридор пл. 5,1 м2 - 5290 грн.;

-1-5 житлова пл. 4,4 м2 - 4564 грн.;

-1-6 житлова пл. 17,2 м2 - 17841 грн.;

-Літ. "а" веранда в складі приміщення ІІІ
пл. 4,5 м2 - 1573 грн.;

-Літ. "Є" сарай пл. 22,8 м2 - 3764 грн.;

-№1 ворота - 1217 грн.;

-№2 хвіртка - 535 грн.;

-частина №3 огорожі довжиною 16,25 м -2010
грн.

Загальною площею по літ. "А" - 31,2 м2,
оціночною вартістю 36794 грн., що складає
37/100 реальних часток, що менше ідеальної
частки на 13087,5 грн. у нині чинних цінах
на будівельні матеріали і послуги.

Вхід до квартири ОСОБА_1 зберегти
існуючий в приміщенні ІІІ літ. "а".
(додатки №№10,11)

ОСОБА_2 виділити в натурі 1/2 частку
згідно III варіанту поділу житлового
будинку за висновком експертизи № 22/04:

-Із літ. "А" житлового будинку в складі
приміщень:

1-2 житлова пл. 13,5 м2 - 14003 грн.;

1-3 кухня пл. 8,0 м2 - 8298 грн.;

1-4 коридор пл. 5,9 м2 - 6120 грн.;

1-7 кладова пл. 4,6 м2 - 4772 грн.;

-літ. "а" веранда в складі приміщень:

І веранда пл. 9,5 м2 - 3322 грн.;

ІІ веранда пл. 7,4 м2 - 2588 грн.;

-Літ. "Б" літня кухня пл. 33,9 м2 - 13284 грн.;

-Літ. "б" навіс пл. 11,7 м2 - 1508 грн.;

-Літ. "В" альтанка пл. 4,5 м2 - 825 грн.;

-Літ. "Г" сарай пл. 15,2 м2 - 5396 грн.;

-Літ. "Ж" убиральня - 902 грн.;

-Частина №3 огорожі довжиною 4,50 м - 557
грн.

-№5 водопровід - 557 грн.;

-№6 цистерна - 837 грн.

Загальною площею по літ. "А" - 48,9 м2,
оціночною вартістю 62969 грн., що складає
63/100 реальних часток, що більше
ідеальної частки на 13087,5 грн. у нині
чинних цінах на будівельні матеріали і
послуги.

Вхід до квартири ОСОБА_2 зберегти
існуючий в приміщенні І літ. "а".(додатки
№№10,11)

Виділити ОСОБА_1 1/2 частку земельної
ділянки №1 площею 1221 м2, згідно III
варіанту поділу земельної ділянки за
висновком експертизи № 22/04.

яка складається із:

-Земельної ділянки №1-1 площею 172 м2,

-Земельної ділянки №1-2 площею 1049 м2

В'їзд та вхід на земельну ділянку №1-1
ОСОБА_1 зберегти існуючий через ворота
№1 та хвіртку №2 з вулиці Нова. В'їзд на
земельну ділянку №1-2 ОСОБА_1 обладнати
новий з вулиці Нова.

Опис меж земельної ділянки №1
викладено у дослідницькій частині та
зображено на схемі в додатку №11
червоною лінією, земельна ділянка №1
зображена жовтим кольором.

Виділити ОСОБА_2 1/2 частку земельної
ділянки №2 площею 1221 м2 згідно III
варіанту поділу земельної ділянки за
висновком експертизи № 22/04.

В'їзд та вхід на земельну ділянку
ОСОБА_2 обладнати новий з вулиці Нова.

Опис меж земельної ділянки №2
викладено у дослідницькій частині та
зображено на схемі в додатку №11
червоною лінією, земельна ділянка №2
зображена зеленим кольором.

ОСОБА_1 в своєї квартирі встановити
електролічильник з розробкою
необхідної проектної документації,
погодженої компетентними службами.

ОСОБА_2 провести демонтаж дверного
блоку і закладку дверного отвору в
стіні між приміщеннями 1-1 та 1-2
житлового будинку літ. "А".

Вказані переобладнання необхідно
узгодити з Приморською сільською радою
в установленому законом порядку.

Припинити право спільної часткової
власності на жилий будинок,
господарські споруди, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1

Визнати право власності за ОСОБА_1 на
37/100 реальних часток житлового будинку,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на
63/100 реальних часток житлового будинку,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 грошову
компенсацію у розмірі 13087,5 грн.
(тринадцять тисяч вісімдесят сім
гривень п'ятдесят копійок)

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_1на
користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 витрати
на проведення експертизи у розмірі 1000
грн. (одна тисяча гривень).

В решті задоволення позовних вимог -
відмовити .

Рішення суду набирає законної сили
через десять днів з моменту його
проголошення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н.В.Чебан