РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6955/14-ц

пр. № 2/759/3268/14

23 червня 2014 року

Святошинський районний суд міста Києва
в складі

головуючого-судді Мазур
І.В.

при секретарі
Сіряченко Я.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

представника 3-ї особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-тя особа Орган
опіки та піклування Святошинської
районної у м.Києві державної
адміністрації про визнання права
користування жилим приміщенням та
вселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним
позовом, в обґрунтування позовних
вимог посилалася на те, що вона з
16.09.2006р. перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_9, з яким проживала в його
квартирі АДРЕСА_1. Вона була тимчасово
зареєстрована у центрі обліку
бездомних громадян за адресою АДРЕСА_2 (
за цією адресою зареєстрована і по цей
день), оскільки була позбавлена житла
жінкою померлого брата, а
зареєструватися у помешканні чоловіка
не могла, оскільки його повнолітні діти
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі своїми сім'ями , які
також проживали в квартирі, мали
заборгованість по комунальним
послугам та не надавали згоди на
реєстрацію. Вказана квартира була
неприватизована та належала
Святошинській районній в м. Києві
державній адміністрації. ІНФОРМАЦІЯ_1р.
у них ОСОБА_7 та ОСОБА_9 народилася
донька ОСОБА_10. 12.09.2010р. у її чоловіка
ОСОБА_9 стався сильний біль в шлунку,
його було госпіталізовано до лікарні,
де він ІНФОРМАЦІЯ_2р.помер. 15.09.2010р. у
зв'язку зі станом здоров»я доньки її
разом з донькою госпіталізували до
лікарні №6, що підтверджується
медичною довідкою. Коли 24 вересня 2010р.
вона з ОСОБА_10 повернулася до квартири,
то їх до квартири не пустили, а речі
винесли на сходи. З тих пір вона
вимушена проживати в притулках, дитина
не має постійного місця проживання. За
період перешкод в користування
квартирою, відповідачі приватизували
спірну квартиру, але за рішенням
Святошинського райсуду м.Києва від
16.01.2013р. квартира була
розприватизована. Просить суд визнати
за нею право користування квартирою
АДРЕСА_1 та вселити її разом з дитиною
донькою ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1року в
зазначену квартиру.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3
позов визнали повністю.

Відповідачі ОСОБА_2 (дівоче прізвище
ОСОБА_2) та ОСОБА_5 проти позову про
визнання за ОСОБА_7 право користування
спірною квартирою заперечували,
посилаючись на рішення Святошинського
райсуду м.Києва від 9.06.2011р. яким їй було
відмовлено в цій частині позовних
вимог. В частині вселення дитини в
квартиру проти позову не заперечували.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
встановив наступне.

16.09.2001р. позивачка ОСОБА_7 уклала шлюб з
ОСОБА_9/а.с.6/

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1р. народилася
донька ОСОБА_10./а.с.7/

ІНФОРМАЦІЯ_2р. ОСОБА_9 помер./а.с.8/

В спірній квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані відповідачі по справі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4,
ОСОБА_5./а.с.17-21/

Суд не приймає до уваги посилання
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на те, що
рішенням Святошинського райсуду
м.Києва від 9.06.2011р. ОСОБА_7 про визнання
за нею право користування квартирою
було відмовлено, оскільки на той момент
розгляду позову ОСОБА_7 спірна квартира
була приватизована
відповідачами./а.с.9-11/

Цим же рішенням суду було визнано за
малолітньою ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.,
батьком якої є ОСОБА_9, а матір'ю є
ОСОБА_7, право користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 Рішення
набрало законної сили.

Згідно рішення Святошинського
райсуду м.Києва від 16.01.2013р.
розпорядження органу приватизації
Святошинської районної в м.Києві
державної адміністрації №363 від 8.04.2011р.
та видане на його підставі свідоцтво
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1 від 04.2011р. визнано
недійсним./а.с.12-13/

Позивачка з 2.09.2013р. по даний час
тимчасово разом з дитиною - донькою
ОСОБА_10 проживає в Центрі матері та
дитини Дарницького району м.Києва за
адресою АДРЕСА_3, що підтверджується
відповідною довідкою./а.с.15/

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 суду
підвердиил той факт, що позивачка разом
з дитиною не можуть проживати в спірній
квартирі, оскільки інші мешканці даної
квартири чинять їй в цьому перешкоди.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.65 ЖК України наймач
вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 такої
згоди не дають, а тому правових підстав
в частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_7 про визнання за нею право
користування житловим приміщенням, а
саме квартирою АДРЕСА_1 немає.

В той же час суд враховує положення ч.2
ст.18 Закону України «Про охорону
дитинства», згідно якої діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем.

Згідно ч.4 ст.29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

З урахуванням віку дитини позивачки -
доньки ОСОБА_10, якій на день розгляду
справи ще не виповнилося навіть
чотирьох років, з урахуванням рішення
Святошинського райсуду м.Києва від
9.06.2011р., яким за малолітньою ОСОБА_10
визнано право користування квартирою
АДРЕСА_1, суд приходить до висновку, що
дане право може бути реалізованим за
умови вселення дитини лише разом з
матір'ю позивачкою ОСОБА_7

У зв'язку з чим суд приходить до
висновку про обґрунтованість в цій
частині позовних вимог позивачки щодо
вселення її разом з дитиною в спірну
квартиру.

Керуючись вимогами ч.2 ст.18 Закону
України «Про охорону дитинства», ч.1
ст.65 ЖК України, ч.4 ст.29 ЦК України,
ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294
ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково .

Вселити ОСОБА_7 разом з малолітньою
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження в
квартиру АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя