Єдиний унікальний номер 224/3111/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3726/2014
Головуючий в 1 інстанції: Кардашенко
Доповідач Хейло Я.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року

Колегія суддів апеляційного суду
Донецької області в складі:

Головуючої:
Прокопчук Л.М.

суддів: Хейло Я.В.,
Корчистої О.І

при секретарі:
Попченко В.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Дебальцевського міського суду
Донецької області від 27 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Будинку
дитячої та юнацької творчості відділу
освіти Дебальцевської міської ради про
визнання незаконним наказу про
накладення дисциплінарного стягнення,
стягнення моральної шкоди, поновлення
строку звернення до суду ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Будинку дитячої та юнацької творчості
відділу освіти Дебальцевської міської
ради про визнання незаконним наказу
про накладення дисциплінарного
стягнення, стягнення моральної шкоди,
поновлення строку звернення до суду.
Свої вимоги мотивує тим, що перебуває в
трудових відносинах з відповідачем. 18
лютого 2013 року наказом № 4 директора
Будинку дитячої та юнацької творчості
на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді догани. Вказує на
те, що наказ № 4 від 18.02.2013 року не
відповідає вимогам ст. 147-1 КЗпП України.
В ньому не зазначено причину
дисциплінарного стягнення, дату
скоєння порушення. У період з 14.01.2013
року по 30.06.2013 року вона перебувала на
навчанні та готовилась до захисту
дипломної роботи у зв'язку з чим
пропустила тримісячний строк наданий
для звернення до суду. Просила суд
поновити строк на звернення до суду
пропущений з поважних причин;
скасувати наказ № 4 від 18 лютого 2013 року
про накладання на неї дисциплінарного
стягнення у вигляді догани та стягнути
моральну шкоду в сумі 10000 гривен.

Рішенням Дебальцевського міського
суду від 27 лютого 2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Будинку
дитячої та юнацької творчості відділу
освіти Дебальцевської міської ради про
визнання незаконним наказу про
накладення дисциплінарного стягнення,
відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює
обґрунтованість судового рішення,
ставить питання про його скасування та
ухвалення нового рішення по суті її
позовних вимог, оскільки вважає, що
рішення не відповідає вимогам
матеріального та процесуального
законодавства, зазначає, що в судовому
засіданні було встановлено, що ніяких
порушень трудової дисципліни вона не
допускала, стягнення накладене на неї у
період перебування у відпустки , з
пропуском визначених законодавством
строків для накладання
дисциплінарного стягнення, у наказі не
зазначено коли саме мале місце
порушення трудової дисципліни та в
чому конкретно воно полягає, стягнення
накладено під час перебування її у
учбовій відпустці, про що є
відповідний наказ, тому причини
відсутності її на робочому місці є
поважними.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач доводи апеляційної скарги
підтримала та просила її задовольнити,
рішення суду скасувати.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився,про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Апеляційний суд, заслухав доповідача,
позивача, вивчив матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п.2 постанови „ Про судове рішення у
цивільній справі " № 14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст.2 ЦПК ,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст.8 ЦПК , а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до положень статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

При розгляді справи судом
встановлено, що 11.11.2005 року ОСОБА_1 була
прийнята на роботу в Дебальцевський
ДДЮТ керівником гуртка (а.с.72).

Наказом будинку дитячої та юнацької
творчості від 18.02.2013 року № 4 було
винесено догану ОСОБА_1 за порушення
трудової дисципліни у зв'язку з
відсутністю на заняттях гуртка
«Надія» під час перевірки та за
порушення порядку та строки подання
заяви та довідки - виклику на сесію (а.с.
4).

Згідно довідки перевірки
наповнюваності гуртків в ДДЮТ від
14.01.2013 року керівник гуртка «Надія»
ОСОБА_1 на робочому місці відсутня
(а.с.17).

Згідно довідки перевірки
наповнюваності гуртків в ДДЮТ від
16.01.2013 року керівник гуртка «Надія»
ОСОБА_1 на робочому місці відсутня
(а.с.16), що підтверджується й табелем
обліку робочого часу (а.с.20-22).

Згідно доповідної записки ОСОБА_2,
ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці
з 14 січня 2013 року по 18 січня 2013 року без
повідомлення причин відсутності. 18
січня 2013 року ОСОБА_1 наприкінці
робочого дня передала виклик на сесію з
14 січня 2013 року до 30 січня 2013 року (а.с.
18).

Порушення трудової дисципліни
підтверджується й пояснювальною
запискою самою ОСОБА_1 від 01.02.2013 року,
згідно якої вона з 14 січня 2013 року
знаходилась на сесії, але у зв'язку з
погодними умовами виклик - довідку
надала за місцем роботи лише 18 січня 2013
року (а.с.26).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 31 січня 2013 року
надати їй додаткову оплачувану
відпустку для здачі екзаменів з 14 січня
2013 року по 30 січня 2013 року (а.с. 27).

Порушення трудової дисципліни
ОСОБА_1 було виявлено 14 та 16 січня 2013
року (а.с. 16,17).

Апеляційний суд, всупереч доводів
апеляційної скарги позивача, вважає, що
дисциплінарне стягнення було
застосовано відповідачем з
дотриманням встановленої законом
процедури, у межах встановлених
законом строків , тому підстав для
визнання недійсним наказу від 18.02.2014
року № 4 не має.

Так, відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП
України працівник може звернутися з
заявою про вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст..234 КЗпП України у
разі пропуску з поважних причин
строків, установлених статтею 233 цього
Кодексу, районний, районний у місті,
міський чи міськрайонний суд може
поновити ці строки.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного суду України від 06.11.1992 року
№9 «Про практику розгляду судами
трудових спорів» встановлені
статтями 228, 223 КЗпП строки

звернення до суду застосовуються
незалежно від заяви сторін. У кожному
випадку суд зобов'язаний перевірити і
обговорити причини пропуску цих
строків, а також навести у рішенні
мотиви, чому він поновлює або вважає
неможливим поновити порушений строк.
Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк
поширюється на всі випадки звільнення
незалежно від підстав припинення
трудового договору.

Якщо місячний чи тримісячний
строк пропущено без поважних причин, у
позові може бути відмовлено з цих
підстав.

Оскільки при пропуску місячного
і тримісячного строку у позові може
бути відмовлено за безпідставністю
вимог, суд з'ясовує не лише причини
пропуску строку, а всі обставини
справи, права і обов'язки сторін.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно витягу із статуту Будинок
дитячої та юнацької творчості
м.Дебальцевого є юридичною особою
(а.с.52-55). Згідно п.4.3 статуту директор
має право прийому та
звільнення,застосовує заходи
заохочення та дисциплінарні стягнення
до працівників, затверджує посадові
обов'язки працівників (а.с.67).

Відповідно до ч.1 ст.147-1 КЗпП
України дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

Відповідно до ст.148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у
відпустці.Дисциплінарне стягнення не
може бути накладене пізніше шести
місяців з дня вчинення проступку.

При розгляді справи встановлено,
що дисциплінарне стягнення
застосовано відносно позивача в межах
визначено законом строку, не рахуючи
часу перебування позивача у учбовій
відпустці з 14 січня по 30 січня 2013 року
та права позивача в цієї частині
порушені не були.

Ті обставини, що з 30 січня 2013 року
позивач знову знаходилася у учбовій
відпустці на правильність правових
висновків суду не впливає, оскільки
закон не містить заборони щодо
застосування відносно працівника
дисциплінарного стягнення у період
перебування у відпустці.

Доводи апеляційної скарги
позивача про те, що вона не могла
своєчасно надати виклик на учбову
сесію через погані метеоумови та
своєчасно повідомила про це
адміністрацію також не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджені
належними доказами.

Інші доводи апеляційної скарги
позивача також не впливають на
правильність висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 307, 308,314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И
В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дебальцевського міського
суду Донецької області від 27 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: