Справа № 362/754/14-ц
Провадження № 2/362/876/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі :

головуючого - судді Медведєва К.В.,

при секретарі - Савчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Василькові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом,
в якому просить визнати відповідача
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням у будинку
АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог позову
зазначає, що вона на підставі договору
дарування, посвідченого 31.01.2008 року
приватним нотаріусом Васильківського
районного округу Київської області є
власником 1/2 частини житлового будинку,
що знаходиться в АДРЕСА_1. З часу
набуття права власності на частину
вищевказаного житлового будинку, вона
прописала в ньому відповідача, який з
1996 року проживав з її матір'ю ОСОБА_3, як
чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.
У вересні місяці 2012 року мати позивача
припинила сосунки з відповідачем,
останній забрав свої речі, покинув
будинок та з того часу в ньому не
проживає.

Позивачка, посилаючись на те, що вона
має намір розпорядитися своїм
будинком, а реєстрація в ньому
відповідача є перешкодою в цьому,
просить суд визнати відповідача таким,
що втратив право на користування
житловим приміщенням за рішенням
суду.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримав та
просив суд їх задовольнити в повному
обсязі, пояснивши, що відповідач не є
членом сім'ї позивача, а тому, з
урахуванням факту його довготривалого
не проживання в спірному будинку, має
бути визнаний таким, що втратив право
на користування житлом.

Відповідач вимоги позову не визнав та
пояснив, що він з 1996 року проживав з
ОСОБА_3, як чоловік та жінка без
реєстрації шлюбу. Разом з ними
проживала дочка дружини - ОСОБА_1, яка
закінчила школу та вступила до
інституту, за навчання в якому він
проводив оплату. В 2008 році ОСОБА_5
подарувала, а в дійсності за кошти (6300
доларів США) ними було придбано на ім'я
дочки ОСОБА_1 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1. В 2008 році вони сім'єю
вселились до придбаного будинку та
паралельно на цій же земельній ділянці
(в цьому ж подвір'ї) почали будувати
новий будинок. В 2010 році відповідач
разом з дружиною перейшов проживати
до нового будинку, де проживали разом
до 2012 року. Але в подальшому, зі слів
відповідача, стосунки з ОСОБА_3
погіршились, а тому щоб не було сварок,
він залишився проживати в новому
будинку, а його дружина перейшла
проживати до старого будинку. На даний
час він так і проживає в новому
самовільно побудованому і не введеному
в експлуатацію будинку.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до наступного
висновку.

У відповідності до вимог ст. 71 ЖК
України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ним
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

За змістом ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Судом достовірно встановлено та
підтверджено сторонами, що відповідач
в період з 1996 року по 2012 рік проживав як
чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з
ОСОБА_3. Разом з ними проживала дочка
дружини - ОСОБА_1.

У відповідності до свідоцтва про шлюб,
серії НОМЕР_1, виданого 14.02.2010 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, 14.02.2010 року
ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6,
взявши прізвище чоловіка - ОСОБА_1 (а.с.8).

У відповідності до договору дарування,
посвідченого 31.01.2008 року приватним
нотаріусом Васильківського районного
округу Київської області ОСОБА_7 та
зареєстрованим в реєстрі за № 273,
ОСОБА_5 безоплатно передала у власність
(подарувала) ОСОБА_1 у дар 1/2 частину
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1 (а.с.13-15).

Згідно довідки виконавчого комітету
Данилівської сільської ради
Васильківського району Київської
області № 152 від 03.02.2014 року, виданої на
підставі виписки з домової книги про
склад сім'ї та прописку, ОСОБА_1 дійсно
зареєстрована в АДРЕСА_1. Крім неї на
даній жилій площі зареєстровані:
співмешканець матері - ОСОБА_2 з 2008
року та мати - ОСОБА_3 з 2011 року (а.с.18).

Рішенням Данилівської сільської ради
Васильківського району Київської
області № 338 від 23 вересня 2011 року
ОСОБА_1 було передано у власність
земельну ділянку площею 0,06 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та для ведення
особистого селянського господарства
на території Данилівської сільської
ради за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

З пояснень свідків також встановлено,
що в подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
проживаючи в старому будинку, почали
самовільно будувати новий будинок на
тому ж подвір'ї де знаходився старий
будинок, який так і не був введений в
експлуатацію.

Стороною позивача суду надано акт
складений 30.01.2014 року депутатом
Данилівської сільської ради -
Терещенко О.В. з участю сусідки -
ОСОБА_9, свідка - ОСОБА_10 та погодженого
головою сільради - Бец В.І. на предмет
обстеження житлових умов та сумісного
проживання з чоловіком встановлено,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 прописаний по
АДРЕСА_1 за вказаною адресою з вересня
місяця 2012 року не проживає (а.с.17).

В свою чергу письмовою заявою від 29.01.2014
року, адресованою голові Данилівської
сільської ради Васильківського району
Київської області сусідка ОСОБА_9 та
свідок - ОСОБА_10 підтвердили, що ОСОБА_2
з вересня 2012 року в будинку за адресою:
АДРЕСА_1 не проживає. На даний час в
будинку особисті речі ОСОБА_2 відсутні
(а.с.19).

Свідок ОСОБА_3 (мати позивачки)
показала, що у 2008 році будинок було
подаровано позивачці, а вона прописала
свідка та відповідача, а з 2010 року
свідок та відповідач перейшли
проживати до нового будинку,
побудованого в цьому ж подвір'ї. В
наступному через різні погляди на
спільне життя свідок та відповідач
вирішити проживати окремо: позивач в
старому будинку, а відповідач - в
новому. Також свідок показала, що в
стаірй хаті міститься майно, зокрема,
частина меблів та облаштування, які
набуті спільно свідком та відповідачем
і були привезені ними до старого
будинку з Комі ССР. Крім того, свідок
зазначила, що після звернення до суду,
02.04.2014 року відповідач прийшов до
старого будинку і повідомив, що буде
тепер проживати в старому будинку.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_12 суду показала, що ОСОБА_3
та ОСОБА_2 проживали як чоловік та
дружина без реєстрації шлюбу. З ОСОБА_3
вона вже знайома 4 роки, а позивача
особисто не знає. На подвір'ї позивача
розташовано два будинки - новий, в якому
проживало подружжя після завершення
його будівництва та старий, в якому з
2012 року проживає ОСОБА_3. В старій хаті
дві кімнати, одне ліжко. Будучи там три
дні тому, свідок речей відповідача не
бачила, в ньому була лише сама ОСОБА_3. В
новому будинку, зі слів свідка, вона
була в серпні місяці два роки тому, в
ньому ніхто не проживає.

В свою чергу, з пояснень допитаної в
якості свідка ОСОБА_13 встановлено, що
на подвір'ї учасників судового
розгляду розташовано два будинки:
старий та новий. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 обоє
проживають за спірною адресою, а тому
вона один-два рази на тиждень бачить їх
обох. Факту відсутності відповідача
понад шість місяці підтвердити не може,
оскільки відповідач буває там
постійно.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 суду
показав, що відповідача по справі бачив
можливо один раз на тиждень за спірною
адресою, на їх подвір'ї розташовано два
будинки, в якому з них проживає
відповідає не знає, але свідок
регулярно бачить відповідача на
подвір'ї будинків.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 суду
показала, що вона проживала цивільним
шлюбом з відповідачем з 1996 року. У 2008
році частину будинку було подаровано
її дочці - ОСОБА_1, яка прописала в ньому
її та відповідача. В даному будинку
вони проживали разом до 2010 року та на
цій же земельній ділянці почали
будувати новий, в якому проживали з 2010
року по вересень 2012 року. В подальшому
їх сімейне життя з відповідачем не
склалося, оскільки відповідач з 2012 року
не хоче з нею проживати, а тому вона
перейшла проживати до старого будинку.
На даний час в старому будинку речей
відповідача не має. Останній раз вона
бачила відповідача в 2013 році весною,
коли він йшов до нового будинку. Крім
того 2 квітня 2014 року він зайшов до
старої хати та повідомив свідку, що
буде перевозити речі до старої хати.

В основу обґрунтування вимог позову
позивачем покладено факт
довготривалого не проживання
відповідача за адресою: АДРЕСА_1.

Основним письмовим доказом позивача
даної обставини є Акт складений 30.01.2014
року депутатом Данилівської сільської
ради - Терещенко О.В. з участю сусідки -
ОСОБА_9, свідка - ОСОБА_10 та погодженого
головою сільради - Бец В.І. на предмет
обстеження житлових умов та сумісного
проживання з чоловіком, за яким дійсно
достовірно встановлено, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 прописаний по АДРЕСА_1 за
вказаною адресою з вересня місяця 2012
року не проживає.

Однак з огляду правовстановлюючих
документів встановлено, що позивач є
власником житлового будинку по
АДРЕСА_1, в якому згідно довідки
виконавчого комітету Данилівської
сільської ради Васильківського району
Київської області № 152 від 03.02.2014 року з
2008 року зареєстрований відповідач.
Тобто, відповідач зареєстрований в
будинку НОМЕР_2, а не НОМЕР_3, щодо якого
позивач просить визнати відповідача
таким, що втратив право на проживання.
Крім того, позивачем не надано суду
доказів, що їй належить право саме на
житловий будинок по АДРЕСА_1, тобто
вказаний будинок позивачці не
належить. Також суду не надано доказів
реєстрації відповідача за адресою
АДРЕСА_1.

Крім того, з огляду паспорта
відповідача, встановлено, що останній
народився у 1962 році. Таким чином, Актом
від 30.01.2014 року встановлено факт не
проживання за спірною адресою не
відповідача, а іншої особи, яка
народилася у 1960 році, в зв'язку з чим
суд не може визнати зазначений акт
належним доказом та прийняти його до
уваги.

В свою чергу актом наданим
відповідачем та складеним 14.04.2014 року
депутатом Данилівської сільської ради
Терещенко О.В., з участю свідків -
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_17 та
погодженого головою сільради - Бец В.І.
на предмет обстеження житлових умов
та сумісного проживання з жінкою
посвідчено факт того, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно прописаний і
проживає з 15.05.2008 року в АДРЕСА_1 і по
даний час.

Таким чином, даним актом від 14.04.2014 року
підтверджено обставину проживання
саме відповідача за спірною адресою.

Обставина проживання відповідача в
самовільному збудованому будинку, який
не введений в експлуатацію на думку
суду не впливає на факт його
проживання, оскільки останній
розташований в межах будинковолодіння
АДРЕСА_1.

Таким чином, в судовому засіданні
достовірно встановлено факт
проживання відповідача в
домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 в
період з 15.05.2008 року по даний час, в
зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги
необґрунтованими, безпідставними, а
отже такими, що не підлягають
задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208,209, 212-215, 218, 223,
294 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Cуддя