Справа № 2-109/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області
в складі:

головуючого – судді -
Нестеренка С.Г.

при секретарі -
Бельченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
подання старшого державного виконавця
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В

У липні 2014 року до суду
звернувся повторно старший державний
виконавець Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ ОСОБА_1 з вказаним
поданням.

Зазначав, що на примусовому виконанні у
Автозаводському ВДВС Кременчуцького
МУЮ перебуває виконавче провадження №
41365338 з примусового виконання
виконавчого листа № 2-109/12, виданого 24
грудня 2013 року Автозаводським районним
судом м. Кременчука Полтавської
області, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 боргу в сумі 625808,38 грн.

Вказував, що на час звернення до суду із
зазначеним поданням боржник ОСОБА_2
жодних дій, спрямованих на виконання
рішення суду, не здійснив, пояснень
причини несплати не надав.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, а також на ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 217, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України», п. 2
Указу Президента України «Про
додаткові заходи щодо підвищення
ефективності виконання рішень судів»,
старший державний виконавець
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ ОСОБА_1 просив суд тимчасово
обмежити боржнику ОСОБА_2 право виїзду
за кордон до повного виконання ним
зобов’язань за виконавчим листом.

У судове засідання старший державний
виконавець Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ ОСОБА_1 не з’явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином, письмово
про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, вивчивши матеріали справи
встановив наступне.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про
тимчасове обмеження боржника –
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи у праві виїзду за
межі України при виконанні судових
рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органів державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Судом встановлено, що 25 грудня 2013 року
державним виконавцем Автозаводського
ВДВС Кременчуцького МУЮ ухвалена
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 41365338 на підставі
виконавчого листа за №
2-109/12, виданого 24 грудня 2013 року на
примусове виконання рішення
Апеляційного суду Полтавської області
від 09 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
визнання недійсними у частині покупців
договорів купівлі-продажу квартир,
залишення їх у спільній сумісній
власності, поділ в натурі та стягнення
компенсації, щодо стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 боргу в сумі
625808,38 грн.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в’їзд в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в’їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв’язання спорів
у цій сфері.

Так, у ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в’їзд в Україну
громадян України» передбачено, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон, наявність
невиконаних зобов’язань, але лише до
моменту виконання зобов’язань, або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Суд приходить до висновку, що повторне
подання старшого державного виконавця
не є обґрунтованим.

Так, копія постанови про відкриття
виконавчого провадження не була
направлена засобами рекомендованого
поштового зв’язку і фактично не була
вручена боржнику.

Державний виконавець не подав доказів
на підтвердження факту вручення
боржнику копії постанови про відкриття
виконавчого провадження та надання
часу для добровільного виконання
рішення суду, а звідси боржник не був
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження та не мав
можливості добровільно виконати
рішення суду.

Державний виконавець не вжив
заходів щодо виклику боржника,
встановлення його фактичного місця
проживання, роботи та місця
знаходження його майна, а саме на
території Автозаводського району м.
Кременчука. З документів доданих до
подання постає, що боржник ОСОБА_2
зареєстрований та проживає у
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, державний виконавець не
вказав та не надав докази щодо вжиття
заходів по виявленню майна боржника,
грошових коштів, їх знаходження,
вжиття заходів щодо арешту майна, у
тому числі на грошові кошти в
розмірах, які присуджені до сплати.

Державний виконавець не надав докази
про наявність у боржника реальних та
фактичних намірів ухилення від як
добровільного, так і примусового
виконання рішення суду, тобто від
сплати коштів, наявності фактичних
намірів виїхати за межі України. Суд
також враховує, що державний
виконавець не подав матеріали справи
відповідного виконавчого провадження
в оригіналі та копії у повному обсязі
всіх зібраних документів.

Суд вважає за необхідне звернути увагу
державного виконавця, що спірне
питання вже вирішувалося і ухвалою
суду від 23 травня 2014 року у задоволенні
тотожного подання було відмовлено.

Надані державним виконавцем документи
не підтверджують обставини та прохання
які зазначаються у поданні та не
спростовують наведені вище обставини.

За таких обставин, суд вважає, що
тимчасове обмеження боржника
виїжджати за межі України є
передчасним.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 11 Закону
України “Про виконавче провадження”,
ст. ст. 208-210, 294, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Відмовити старшому державному
виконавцю Автозаводського ВДВС
Кременчуцького міського управління
юстиції ОСОБА_1 у задоволенні подання
про тимчасове обмеження виїзду за
межі України ОСОБА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає,
оскільки не перешкоджає повторному
зверненню.

Суддя: