Справа № 148/338/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року
м.Тульчин

Тульчинський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді
Карнауха А.П.

при секретарі
Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
майно, мотивуючи свої позовні вимоги
наступним.

У власності позивача та ОСОБА_2, ОСОБА_3
у спільній частковій власності
перебуває житловий будинок по АДРЕСА_1,
загальною площею 31,5 кв.м., житловою
площею 12,4 кв.м з господарськими
будівлями.

Рішенням Тульчинського районного суду
Вінницької області від 12.12.2008 року за
позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано
право власності на 3/4 частини цього
житлового будинку. Також, цим рішенням
визнано право власності на 3/8 частини
всіх господарських споруд і будівель,
що знаходяться біля цього будинку. Цим
же рішенням визнано право власності на
1/2 частину усіх господарських будівель
та споруд, що знаходяться біля
вказаного будинку, за ОСОБА_2 Рішення
вступило в законну силу 23.12.2008 року.

В 2012 році позивач, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
вирішили провести державну реєстрацію
своїх часток у вказаному будинку та
господарських споруд. Для цього
звернулись до реєстратора КП
«Тульчинське МБТІ». Проте, їм було
відмовлено з посиланням на те, що
надані ними документи ( рішення суду та
технічний паспорт на житловий будинок
із господарськими спорудами) не
відповідають вимогам
нормативно-правових актів. Зокрема,
через відсутність свідоцтв про право
власності на частки їх майна. Через
відсутність державної реєстрації
позивач не може розпорядитись своєю
власністю.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також
претендували на свою частку у цьому
майні. Збирались звертатись до суду для
визнання за ними права власності на
неї. Але до цього часу цього не зробили.
Це створює значні перешкоди у
здійсненні всіма співвласниками
правомочностей власників нерухомого
майна, не дає можливості розпорядитись
цим майном.

Вказані обставини змусили позивача
звернутися до суду з даним позовом.

Просить суд визнати за нею право
власності на нерухоме майно - житловий
будинок, загальною площею 48,6 кв.м., що
знаходиться в АДРЕСА_1, позначений у
технічному паспорті літерою «А», із
господарськими спорудами - літньою
кухнею «В», загальною площею 41 кв.м.,
верандою «в», загальною площею 10,5 кв.м.,
погребом «В/під», площею 23,8 кв.м., сараєм
«Г», площею 25,8 кв.м., сараєм прибудовою
«г», площею 30,4 кв.м., навісом «г2», площею
22,5 кв.м., гаражем «Д», площею 22 кв.м.,
криницею «К», огорожею « 1-2».

Позивач в судове засідання не
з'явилася, в позовній заяві просила
справу розглянути без її участі.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися,
надали суду письмові заяви, в яких
вказали, що позов визнають, справу
просять розглянути без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, судом
встановлено, що рішенням Тульчинського
районного суду Вінницької області від
12.12.2008 року за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1
визнано право власності на спадкове
майно, а саме 3/4 частини житлового
будинку в рівних долях, розташованого в
АДРЕСА_1. Крім того, за ОСОБА_2 визнано
право власності на 1/2 частину усіх
господарських будівель і споруд,
розташованих в АДРЕСА_1. Даним рішенням
суду також визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини
усіх господарських будівель і споруд,
розташованих в АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Відповідно до копії технічного
паспорту №726 від 08.04.2013 року, в АДРЕСА_1
знаходиться житловий будинок
загальною площею 31,5 кв.м., житловою
площею 12,4 кв.м., власниками якого
значаться: ОСОБА_2 - розмір частки 5/8,
ОСОБА_1 - розмір частки 1/8, ОСОБА_3 -
розмір частки 1/8 (а.с. 5-8).

Згідно з копією рішення реєстратора КП
«Тульчинське МБТІ» від 05.10.2012 року -
ОСОБА_2 відмовлено в державній
реєстрації права власності на частину
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що подані
документи не відповідають вимогам
установленим нормативно-правовими
актами (а.с.18). Крім того, в матеріалах
справи наявні аналогічні відмови КП
«Тульчинське МБТІ» від 05.10.2012 року
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 (а.с.19-20).

Так, згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу,
зокрема, з позовом про визнання права.

Згідно із ч. 1,2 ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідачі по справі позов визнали і
згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову. В даному випадку визнання
позову відповідачем не суперечить
закону, не порушує нічиїх прав, свобод
та законних інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.
328, 392 ЦК України, 3, 174, 209, 215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок,
загальною площею 48,6 кв.м., що
знаходиться в АДРЕСА_1, позначений
літерою «А», із господарськими
спорудами: літньою кухнею «В»,
загальною площею 41,0 кв.м., верандою «в»,
загальною площею 10,5 кв.м., погребом
«В/під», площею 23,8 кв.м., сараєм «Г»,
площею 25,8 кв.м., сараєм прибудовою «г»,
площею 30,4 кв.м., навісом «г2», площею 22,5
кв.м., гаражем «Д», площею 22,0 кв.м.,
криницею «К», огорожею « 1-2».

Рішення суду може бути
оскаржено протягом десяти днів з дня
його проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Вінницької області через
Тульчинський районний суд Вінницької
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області
А.П. Карнаух