Справа № 738/1247/14-ц
№ провадження 2/738/273/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року
м. Мена

Менський районний суд Чернігівської
області в складі :

головуючого судді
Волошиної Н.В.

з участю
ОСОБА_1

позивача
ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в залі суду м. Мена
Чернігівської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
відшкодування збитків та моральної
шкоди, завданих внаслідок вчинення
правочину під впливом обману, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5, в якому
просила стягнути з відповідача на її
користь 86 246,88 грн. в рахунок
відшкодування збитків у подвійному
розмірі, 10 000 грн. моральної шкоди, а
також судові витрати. Свій позов
мотивувала тим, що під час шлюбу з
відповідачем ними було придбано
автомобіль марки ВАЗ-21703 за договором
купівлі-продажу №01 від 08 червня 2010 року
вартістю 86 246,88 грн.. Всупереч вимог
чинного законодавства відповідач
потайки, шляхом обману відчужив даний
автомобіль через ТОВ «Регіональна
оціночна компанія «Південь-експерт»
ОСОБА_6, чим заподіяв їй матеріальну
шкоду в розмірі 43 123,44 грн.. Рішенням
Менського районного суду
Чернігівської області від 06 грудня 2013
року договір купівлі-продажу від 26
червня 2013 року, укладений між ТОВ
«Регіональна оціночна компанія
«Південь-експерт» та ОСОБА_6, визнано
недійсним. Проте, відповідач рішення
суду не виконав, автомобіль у спільну
сумісну власність не повернув і на
даний час він значиться зареєстрованим
за ОСОБА_6, в зв'язку з чим вона
позбавлена можливості ним
користуватись і поділити його в
судовому порядку. Вважає, що відповідно
до ст. 230 ЦК України відповідач, який
застосував обман, зобов'язаний
відшкодувати їй збитки в подвійному
розмірі 43 123,44 грн. (вартість ? частини
автомобіля) х 2 =86246,88 грн., а також 10 000
грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та
її представник підтримали позовні
вимоги, просили їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача позов не
визнав, просив відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
позивач не була стороною жодного
правочину, пов'язаного з відчуженням
спірного автомобіля, в тому числі і
правочину, який визнано судом
недійсним, а тому не має права на
відшкодування збитків відповідно до
ст. 230 ЦК України. Окрім того, підставою
для визнання договору купівлі-продажу
від 26 червня 2013 року недійсним стало
вчинення правочину без письмової згоди
другого з подружжя, а саме позивача, а
не у зв'язку з вчиненням його шляхом
обману. Також зазначив, що ОСОБА_2 не
зверталась до суду із позовом про поділ
майна подружжя, про стягнення вартості
? частини спірного автомобіля, хоча
будь-які перешкоди для цього відсутні,
при вирішенні спору про визнання
правочину недійсним не просила
застосувати наслідки недійсного
правочину, відповідач продав
автомобіль у зв'язку з неприємностями
на роботі, про що позивач була обізнана
за домовленістю між сторонами, позивач
користується належним відповідачу
будинком, а останній користувався
автомобілем.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, представника
відповідача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні позову,
виходячи з наступного.

Рішенням Менського районного суду
Чернігівської області від 06 грудня 2013
року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 22 січня 2014 року, визнано
недійсним договір купівлі-продажу від
26 червня 2013 року, укладений між ТОВ
«Регіональна оціночна компанія
«Південь-експерт» та ОСОБА_6 щодо
автомобіля марки ВАЗ-21703, 2010 року
випуску, що перебував на обліку в
Менському ВРЕР ДАІ УМВС України в
Чернігівській області з 2010 року і був
знятий з обліку для продажу 26 червня 2013
року з видачею транзитних номерів
НОМЕР_1.

Підставою визнання судом недійсним
вказаного правочину є його вчинення
всупереч вимог ст. 65 СК України без
письмової згоди другого з подружжя,
оскільки даний правочин виходить за
межі дрібного побутового та укладений
стосовно цінного майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя.

В обґрунтування своїх позовних вимог
про відшкодування збитків у подвійному
розмірі та моральної шкоди позивач
посилається на вчинення правочину під
впливом обману та просить застосувати
до спірних правовідносин ст. 230 ЦК
України.

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а належними
доказами є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Всупереч вимог вказаної норми
процесуального закону, позивач не
надала суду будь-яких належних доказів
того, що договір купівлі-продажу від 26
червня 2013 року між ТОВ «Регіональна
оціночна компанія «Південь-експерт» та
ОСОБА_6 укладений під впливом обману.
Як вбачається із матеріалів цивільної
справи № 738/2213/13-ц, досліджених в
судовому засіданні, звертаючись до
суду з позовом про визнання правочину
недійсним, ОСОБА_2 не заявляла як
підставу недійсності правочину
вчинення його під впливом обману.

Відповідно до ст. 230 ЦК України обман
має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.
Сторона, яка застосувала обман,
зобов'язана відшкодувати другій
стороні збитки у подвійному розмірі та
моральну шкоду, що завдані у зв'язку з
вчиненням цього правочину.

Визнаний недійсним судом договір
купівлі-продажу від 26 червня 2013 року
укладений між ТОВ «Регіональна
оціночна компанія «Південь-експерт» та
ОСОБА_6. Повноважень щодо укладення
даного договору ТОВ «Регіональна
оціночна компанія «Південь-експерт»
набуло на підставі договору комісії,
укладеного з ОСОБА_5.

Таким чином, ОСОБА_5, уклавши договір
комісії, розпорядився придбаним під
час шлюбу з ОСОБА_2 автомобілем, який є
їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 369 ЦК України та ст. 65
СК України, співвласники майна, що є у
спільній сумісній власності, володіють
і користуються ним спільно,
розпоряджання цим майном здійснюється
за згодою всіх співвласників. У разі
вчинення одним із співвласників
правочину щодо розпорядження спільним
майном вважається, що він вчинений за
згодою всіх співвласників. Отже, у разі
вчинення правочину одним і
співвласників, вважається, що він діє і
від імені другого співвласника, тобто
фактично вони виступають на одній
стороні правочину.

Виходячи з аналізу положень ст. 230 ЦК
України, право на відшкодування
збитків у подвійному розмірі та
моральної шкоди має друга сторона
правочину, яку ввели в оману, а не один
із співвласників майна, без згоди
якого розпорядилися спільним майном.

За таких обставин, посилання
представника позивача на замовчування
ОСОБА_5 факту укладення договору
купівлі-продажу автомобіля та
невиконання останнім рішення суду, як
на підстави для відшкодування
відповідно до ст. 230 ЦК України збитків
в подвійному розмірі та моральної
шкоди, є безпідставні та ґрунтуються на
невірному тлумаченні вказаної норми
закону.

Відповідно до ст. 236 ЦК України
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.
Правові наслідки недійсності
правочину визначені ст. 216 ЦК України.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні
позову, оскільки обраний позивачем
спосіб захисту права не ґрунтується на
положеннях ст. 16 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 16, 216, 230 ЦК України,
ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5
про відшкодування збитків та моральної
шкоди, завданих внаслідок вчинення
правочину під впливом обману -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
його копії.

Суддя
Н.В. Волошина