Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2665/14
Головуючий у 1 інстанції Дзямко О.П.
Суддя-доповідач Ломейко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.,

Суддів: Ломейка В.О.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Семенчук О.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в особі
представника ОСОБА_6 на рішення
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 16 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом, який був ним уточнений,
до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

В обґрунтування позову ОСОБА_5
зазначав, що 11.08.2006 року між сторонами
був укладений шлюб. Шлюбні відносини
припинені восени 2007 року, а розірвано
шлюб відповідно до рішення Жовтневого
району м. Дніпропетровськ - 17.05.2010р.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровськ від 05.11.2010р. і
яке залишилося без змін відповідно до
ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23.12.2010
року - визнано об'єктом спільної
сумісної власності подружжя квартиру
АДРЕСА_1.

До 05.11.2013 року ОСОБА_5 як власник
квартири, оплачував комунальні
послуги, та інші послуги, які пов'язані
із утриманням майна.

А так як ОСОБА_3 стала співвласником
квартири, то вона повинна була брати
участь у витратах на управління,
утримання та збереження спільного
майна, у сплаті податків, зборів
(обов'язкових платежів), а також нести
відповідальність перед третіми
особами та зобов'язаннями, пов'язаними
зі спільним майном.

Оскільки ОСОБА_5 виконав солідарний
обов'язок, то він має право на зворотну
вимогу (регрес) до відповідача у рівній
частці, якщо інше не встановлено
договором або законом, за вирахуванням
частки, яка припадає на нього.

Всього за період із 01.09.2007 року (з
моменту припинення шлюбних відносин,
встановленого рішення суду) до 30.07.2013
року (до моменту набрання законної сили
рішенням про припинення права спільної
сумісної власності) ним було витрачено:
за послуги обслуговування будинку та
прибудинкової території йому було
нараховано та оплачено ним - 10 435,35 грн.,
за послуги тепловодопостачання та
опалення йому було нараховано та
оплачено ним - 11 482,34 грн.

За вищевказані послуги ним сплачено
комісію банку при оплаті комунальних
послуг в розмірі 64,01 грн. (квитанції від
11.11.2010р., 29.10.2013р., та 29.10.2013р.); за послуги
консьєржа ним сплачено 1 875 грн.; 10.11.2010р.
ним сплачено членські внески в розмірі
160,00 грн. За державну повірку водомірів
(відповідно до умов ДСТУ) на початку 2010
року сплачено 60 грн.

Всього ним було виплачено на утримання
квартири - 24 076,70 грн., що 50% становить 12
038,35 грн. (за відповідачкою відповідно
до рішення суду було визнано право
власності на ? квартири).

На підставі викладеного, посилаючись
ст.ст. 322, 360, 540, 544 ЦК України, просив суд:
визнати борг по комунальним послугам в
розмірі 11 921,69 грн. солідарним за період
з 01.09.07 р. по 23.12.10 р.; визнати борг по
комунальним послугам в розмірі 12 155,01
грн. солідарним за період з 24.12.10 р. по
30.07.13 р.; визнати за ОСОБА_3 ? частину
солідарного боргу; стягнути 5 960,85 грн. з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 за період 01.09.07
р. по 23.12.10 р. Стягнути 6 077,51 грн. з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_5 за період 24.12.10 р. по
30.07.13 р.; стягнути судові витрати з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в сумі 229 грн.

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області від 16 квітня
2014 року позов ОСОБА_5 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 р. на
користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з
01.2011р. по 07.2013р. в рахунок відшкодування
витрат на утримання та сплати
житлово-комунальних платежів - 5 340 грн.
51коп. та 229,40 грн. судового збору, а
всього підлягає стягненню 5569 грн. 91 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить змінити
рішення суду в частині застосування
строку позовної давності, задовольнити
позовні вимоги щодо стягнення ОСОБА_3
на користь ОСОБА_5 в рахунок
відшкодування витрат на утримання та
сплати житлово-комунальних платежів за
період із 01.09.2007 року по 23.12.2010 року.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
ОСОБА_3, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційних скарг і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає,
а апеляційна скарга ОСОБА_3, в особі
представника ОСОБА_4, підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутність державної реєстрації
права власності на частку спірної
квартири не має жодного юридичного
значення для виконання обов'язків
співвласників по її утримання.

З таким висновком суду першої
інстанції не може погодитися колегія
судді оскільки такий висновок є
помилковим та не відповідає нормам
матеріального права.

Так судом першої інстанції встановлено
та підтверджується матеріалами справи,
що з 11.08.2006 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
рішенням Жовтневого району м.
Дніпропетровськ 17.05.2010р(а/с 124-125).

За рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровськ від 05.11.2010р,
визнано об'єктом спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_5 на квартиру
АДРЕСА_1 та визнано право власності на ?
частку цієї квартири за ОСОБА_3(а/с 128).

Рішенням цього ж суду від 19.07.2013р,
припинено право власності ОСОБА_3, на ?
частку квартири АДРЕСА_1, з
компенсацією її вартості та визнано
право власності на цю частку за
ОСОБА_5(а/с 143-144).

До 05.11.2013 року ОСОБА_5, як власник
квартири, оплачував комунальні послуги
та інші послуги, які пов'язані із
утриманням спірної квартири, що
підтверджено квитанціями,
розрахунками які знаходяться в
матеріалах справи.

Згідно зі ст. ст. 322, 360 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Як вище визначено, тягар по
утриманню майна покладено на власника
цього майна.

Відповідно до ст.ст.182, 316, 317, 334 ЦК
України, право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації. Правом власності є право
особи на річ(майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.
Власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Якщо договір про відчуження
майна підлягає державній реєстрації,
право власності у набувача виникає з
моменту такої реєстрації.

З наведеного вбачається, що
виникнення права власності пов*язано з
моментом держаної реєстрації прав
власності на нерухомість за особою.

Встановлено, що відповідач у
справі, ОСОБА_3, право власності на ?
частку квартири АДРЕСА_1, в
відповідності до вимог закону не
зареєструвала за винних дій позивача,
який перешкоджав їй у цьому. В спірній
квартирі відповідач не була
зареєстрована і не проживала, а отже
нести витрати по утриманню квартири, не
будучи її співвласником, у
відповідності до вимог Закону, у
відповідача не було законних підстав.

Висновок суду першої інстанції, що
достатньою підставою для набуття права
власності є рішення суду і відсутність
державної реєстрації впливає на
правомірність лише розпорядження, є
помилковим, оскільки відповідно до п.5
ч.1 ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державна реєстрація прав
здійснюється на підставі рішень судів,
що набрали законної сили, тобто рішення
суду є підставою для реєстрації права
власності на нерухомість і не заміняє
державну реєстрацію цього права, яка
вказує саме на момент виникнення права
власності на нерухомість.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги
ОСОБА_3, є обгрунтованими та такими що
дають підстави для скасування рішення
суду першої інстанції, в частині
стягнення витрат на утримання та
сплати житлово-комунальних платежів - 5
340 грн. 51коп. і 229,40 грн. судового збору.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5, не є
суттєвими з огляду на вищенаведене, і
підстав для задоволення позову в
повному обсязі та скасування рішення
суду не мають.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313-314, 316-317
ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в особі
представника ОСОБА_6 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 16 квітня 2014
року у цій справі, в частині
задоволення позову та стягнення
5569.91гр., витрат на утримання і сплати
житлово-комунальних платежів, судового
збору скасувати та в цій частині позову
відмовити.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: