Справа № 0915/4134/12
Провадження № 22-ц/779/1051/2014
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М.М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого - судді
Фединяка В.Д.

суддів:
Девляшевського В.А., Меленко О.Є.

секретаря
Яковин М.Я.

з участю представників:
банку- Витвицької В.В ;

ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра») до
ОСОБА_4 і ОСОБА_2 про стягнення у
солідарному порядку заборгованості за
кредитним договором за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» на
рішення Тисменицького районного суду
від 27 березня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року ПАТ КБ «Надра»
звернулось в суд з указаним позовом і
зазначало, що 09 вересня 2008 року
строком до 07 вересня 2011 року між
відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір №2047/2008 згідно
якого, останній отримав від банку
кредит у сумі 25000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 3,2 % на місять та комісії
відповідно до умов кредитного
договору. З метою забезпечення
виконання зобов'язань позичальника,
між банком та ОСОБА_2 09 вересня 2008 року
укладено договір поруки відповідно
якого останній поручався за виконання
кредитного договору. Проте
позичальник належним чином не виконує
умови кредитного договору. У зв'язку з
цим, станом на 02 лютого 2012 року має
заборгованість за кредитом в сумі 63325,26
грн, з яких: 23426,85 грн. - заборгованість
за кредитом; 27911,40 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
990,00 грн. - комісія; 2500,00 грн. штраф за
невиконання умов договору; 8497,01 грн.
пені за порушення строку сплати
ануітентного платежу, яку просив
стягнути з відповідача.

Рішенням Тисменицького
районного суду від 27 березня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» 63325,26 грн. заборгованості
за кредитним договором та 633,25 грн.
судових витрат.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі
представника ПАТ КБ «Надра» ставиться
питання про скасування оскаржуваного
рішення з ухваленням нового про
задоволення позову у повному обсязі,
посилаючись на те, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, дав неправильну оцінку
поданим доказам, допустив порушення
норм матеріального і процесуального
права й ухвалив незаконне рішення.
На думку апелянта, суд не врахував
того, що відповідальність поручителя
залежить від відповідальності
основного боржника і підставою
припинення поруки є припинення
основного зобов'язання, яке не
припинено. Крім цього, вважає, що не
пропустив шестимісячний строк
звернення до поручителя про
стягнення заборгованості за
кредитним договором, так як позовна
заява фактично подана до суду 06
березня 2013 року і через святкові дні
зареєстрована в автоматизованій
системі документообігу 12 березня 2013
року.

Представник ПАТ КБ «Надра»
Витвицька В.В. апеляційну скаргу
підтримала, просить задовольнити цю
скаргу.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не
визнав, вважає рішення суду законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову і стягуючи з
ОСОБА_4 63325 грн.26 коп. заборгованості за
кредитним договором, суд першої
інстанції виходив з того, що
позичальник належно не виконує умови
кредитного договору укладеного від 09
вересня 2008 року укладеного між ним та
банком внаслідок чого утворилась
заборгованість за кредитним
договором.

Відмовляючи у задоволенні позову
до ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що термін дії договору
поруки, який укладений 09 вересня 2008
року з метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за кредитним
договором між банком та ОСОБА_4 від 09
вересня 2008 року строком до 07 вересня
2011 року закінчився, так як з позовом до
суду банк звернувся 12 березня 2012 року
пропустивши шестимісячний строк
пред'явлення вимоги до поручителя.

Висновок суду відповідає
вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Судом установлено, що 09 вересня 2008
року строком до 07 вересня 2011 року між
відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір №2047/2008 згідно
якого, останній отримав від банку
кредит у сумі 25000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 3,2 % на місять та комісії
відповідно до умов кредитного
договору. Проте позичальник належним
чином не виконує умови кредитного
договору.

Відповідно із умовами
зазначеного кредитного договору
сплата основної суми кредиту та
процентів за користування кредитом
здійснюється щомісячно.

Згідно довідки-розрахунку
заборгованості за кредитним договором
відповідач належно не виконував свої
зобов'язання за договором, внаслідок
чого станом на 02 лютого 2012 року має
заборгованість за кредитом в сумі 63325,26
грн. з яких: 23426,85 грн. - заборгованість
за кредитом; 27911,40 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
990,00 грн. - комісія; 2500,00 грн. штраф за
невиконання умов договору; 8497,01 грн.
пені за порушення строку сплати
ануітентного платежу.

Встановивши зазначені обставини
суд першої інстанції вірно вважав, що є
підстави для задоволення позовних
вимог ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4 та
правильно керувався умовами договору і
ст. ст. 553,554,1048,1050,1054 ЦК України.

Правильним є також висновок
суду про відмову у задоволенні позову
до поручителя ОСОБА_2 виходячи з такого.

Судом установлено, що 09 вересня
2008 року строком до 07 вересня 2011 року
між відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір №2047/2008 згідно
якого, останній отримав від банку
кредит у сумі 25000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 3,2 % на місять та комісії
відповідно до умов кредитного
договору. На забезпечення виконання
зобов'язання за вказаним вище
кредитним договором, між банком та
ОСОБА_2 09 вересня 2008 року укладено
договір поруки відповідно якого
останній поручався за виконання
кредитного договору.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 02 лютого 2012
року має заборгованість за
кредитом в сумі 63325,26 грн.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України
встановлено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Також установлено, що у зв'язку з
неналежним виконанням боржником умов
кредитного договору ВАТ КБ «Надра» 20
березня 2009 року листом №742 і 08 квітня
2008 року листом N39 зверталось до ОСОБА_4
про дострокове виконання зобов'язання
з повернення кредиту до 25 березня та 14
квітня 2009 року (а.с.19-20).

Таким чином, строк виконання
зобов'язання за кредитним договором
від 09 вересня 2008 року настав 14 квітня
2009 року. Позовна заява ВАТ КБ «Надра»
була подана до суду 06 березня 2012 року
(а. с. 2 - 5).

Договором поруки, за яким ОСОБА_2
поручився за виконання зобов'язання
боржника перед кредитором, строк
договору поруки визначений повним
виконанням зобов'язання за кредитними
договорами.

У п. 24 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
роз'яснено, що сама по собі умова
договору про дію поруки до повного
виконання позичальником зобов'язання
перед кредитодавцем або до повного
виконання поручителем взятих на себе
зобов'язань, не може розглядатися як
установлення строку дії поруки,
оскільки це не відповідає вимогам
статті 252 ЦК України, згідно з якою
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

За таких обставин, відмовляючи
ВАТ КБ «Надра» у задоволенні позову до
ОСОБА_2, суд першої інстанції врахував
наведені вимоги закону, звернув увагу
на те, що з позовом до поручителя банк
звернувся 06.03.2012 року, тобто після
спливу шестимісячного строку від дня
настання порушення 14 квітня 2009 року
строку виконання зобов'язання,
договором поруки не визначено строк,
після закінчення якого порука
припиняється, оскільки п.5.3 цього
договору установлено, що він діє до
повного припинення всіх зобов'язань
боржника за основним договором і
дійшов правильного висновку про те, що
на час звернення банку до суду з
позовом строк пред'явлення вимоги до
поручителя минув.

Вказана правова позиція
висловлена Судовими палатами у
цивільних і кримінальних справах
Верховного Суду України у постанові
від 23 травня 2012 року N 6-33цс12.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування справедливого і по
суті правильного рішення суду лише з
одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів
вважає оскаржуване рішення таким, що
ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Підстав для скасування цього рішення,
за доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» відхилити. Рішення
Тисменицького районного суду від 27
березня 2013 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
В.А.Девляшевський

О.Є.Меленко