Справа № 369/200/14-ц
Провадження № 2/369/773/14
РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2014 року
м.Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі головуючого
судді УсатоваД.Д., при секретарях
Остролуцькій Ю.М., Прикмета І.П., Котляр
А.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, який діє від імені та в
інтересах ОСОБА_2 до Українського
консорціуму «ЕКОСОРБ» та ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що 25.12.2009 року
ОСОБА_2 уклав з відповідачем УК
«ЕКОСОРБ» договір купівлі-продажу
майнових прав на об'єкт нерухомості.
Відповідно до п.2.2 цього договору
об'єктом нерухомості, майнові права на
який передаються, є квартира АДРЕСА_1.
Згідно п.4.3 цього ж договору від 25.12.2009
року ОСОБА_2 та УК «ЕКОСОРБ» дійшли
згоди про те, що покупець до 01.04.2010 року
оплатить 607050 грн. Зазначена сума склала
загальну вартість майнових прав на
квартиру АДРЕСА_1, згідно п. 4.1 цього ж
договору, які були в подальшому
оплачені ОСОБА_2 в повному обсязі, що
підтверджується меморіальними
ордерами, які додаються. Оскільки
оспорюваним договором відчужуються
майнові права, позивач вважає, що
названий договір не містить суттєвих
умов, необхідних для такого документу.

Просив визнати недійсним Договір про
відступлення права вимоги первісного
покупця від 09 квітня 2012р. №36-375/П-МП-ЧК,
що був укладений між ОСОБА_2
(ідентифікаційний код:НОМЕР_2) та ОСОБА_3
(ідентифікаційний код:НОМЕР_1) і
Українським консорціумом «ЕКОСОРБ»
(). Також просив
витребувати у ОСОБА_3 (ідентифікаційний
код:НОМЕР_1) майнові права на Об'єкт
нерухомості - квартиру АДРЕСА_1

Уточнив позовні вимоги, просив визнати
недійсним договір про відступлення
права вимоги первісного покупця від
09.04.2012 року №36-375/П-МП-ЧК, укладений між
ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків:НОМЕР_2) та
ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків: НОМЕР_1) і
Українським консорціумом «ЕКОСОРБ»
(). Також просив визнати
за ОСОБА_2 (персональні дані:
ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина
України НОМЕР_3, виданий 1-м відділом
Ялтинського МУ ГУ МВС України в Криму 23
листопада 2007р., реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_2) право власності на майнові
права на об'єкт будівництва - квартиру
АДРЕСА_1

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити у повному обсязі.
Додатково пояснив, що до моменту
реєстрації будинку, у якому
знаходиться об'єкт нерухомості,
майнові права на який були відчужені за
оспорюваним договором на користь
відповідача ОСОБА_3, позивач не може
претендувати на право власності на
квартиру, як таку, але майнові права на
цю квартиру вважаються окремим
об'єктом цивільних правовідносин, тому
і були відчужені. Однак, за умови
відсутності ціни договору, до сих пір
залишається невирішеним питання
стосовно оплати майнових прав,
вартість яких складає більше, як 600
тисяч гривень, відповідач ОСОБА_3
жодних коштів не сплачує, тому позивач
був змушений звернутись з цим позовом
до суду.

Представник відповідача УК «ЕКОСОРБ» у
судове засідання не з'явився повторно,
про час та місце слухання повідомлявся
належним чином про причини повторної
неявки не повідомляв.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні проти позову
заперечив, просив відмовити у повному
обсязі. Пояснив, що оспорюваний договір
є безоплатним, а майнові права не
можуть виступати окремим об'єктом прав
особи, тому вважає вимоги надуманими та
такими, що не відповідають дійсності.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
підтвердив, що оспорюваний договір був
укладений на відплатній основі, а саме
що позивач відчужив на його користь
майнові права на об'єкт нерухомості,
оскільки заборгував йому значну суму
коштів за раніше виконані на користь
позивача роботи. Однак документів на
підтвердження своєї позиції не надав,
та точної суми боргу, яка була погашена
внаслідок відчуження на його користь
майнових прав позивачем, не назвав.
Надав суду документи стосовно того, що
дійснор працював на посаді головного
енергетика на підприємстві, одним з
учасників якого був позивач.

Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що
протягом багатьох років знає позивача
та відповідача ОСОБА_3, співпрацював з
ними. Додатково пояснив, що зі слів
позивача та відповідача йому було
відомо про існування боргів позивача
перед ОСОБА_3 та про погашення цих
боргів шляхом переоформлення майнових
прав на об'єкт нерухомості.

Вислухавши сторін, свідка, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про задоволення позову,
виходячи з наступного.

25.12.2009 року ОСОБА_2 уклав з відповідачем
УК «ЕКОСОРБ» договір купівлі-продажу
майнових прав на об'єкт нерухомості.
Відповідно до п.2.2 цього договору
об'єктом нерухомості, майнові права на
який передаються, є квартира АДРЕСА_1.
Згідно п.4.3 цього ж договору від 25.12.2009
року ОСОБА_2 та УК «ЕКОСОРБ» дійшли
згоди про те, що покупець до 01.04.2010 року
оплатить 607050 грн. Зазначена сума склала
загальну вартість майнових прав на
квартиру АДРЕСА_1, згідно п. 4.1 цього ж
договору, які були в подальшому
оплачені ОСОБА_2 в повному обсязі, що
підтверджується меморіальними
ордерами, наявними у матеріалах справи.

09.04.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також
Український консорціум "ЕКОСОРБ»
уклали трьохсторонній договір про
відступлення права вимоги первісного
покупця №36-375/П-МП-ЧК (далі -Договір
№36-375/П-МП-ЧК).

Названі обставини підтверджуються
всіма матеріалами справи та не
оспорювались сторонами.

Згідно п.1 та п.2 договору №36-375/П-МП-ЧК
позивач повністю виконав своє
зобов'язання перед відповідаче УК
«ЕКОСОРБ» у розмірі 607050 грн., у зв'язку з
чим до відповідача ОСОБА_3 переходять
усі інші права і зобов'язання як
покупця за основним договором окрім
зобов'язання по інвестуванню по
будівництву квартири у вищезазначеній
сумі, однак, дійсно не містить істотної
умови - ціни договору, умов розрахунків
за відчужені майнові права, вартістю
607050 грн. За таких обставин договір має
бути визнаний недійсним.

Відповідно до статті 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Так, враховуючи ту обставину, що право
власності ОСОБА_2 на майнові права на
квартиру АДРЕСА_1 не визнається
Відповідачем (ОСОБА_3) то позивач
звернувся з цим позовом до суду.

Ст. 2 Закону України від 18 листопада 2003 p.
№ 1255-IV «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
майнові права і обов'язки визначено як
рухоме майно.

Статтею 177 ЦК України передбачено, що
об'єктами цивільних прав є речі, в тому
числі гроші та цінні папери, інше майно,
майнові права, результати робіт,
послуги, результати інтелектуальної,
творчої діяльності, інформація, а також
інші матеріальні і нематеріальні
блага.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» майновими правами визнаються
будь - які права, пов'язані з майном,
відмінні від права власності, у тому
числі права, які є складовими частинами
права власності (права володіння,
розпорядження, користування), а також
інші специфічні права (права на
провадження діяльності, використання
природних ресурсів тощо ) та права
вимоги.

Стаття 178 ЦК України встановлює, що
об'єкти цивільних прав можуть вільно
відчужуватися або переходити від
однієї особи до іншої в порядку
правонаступництва чи спадкування або
іншим чином, якщо вони не вилучені з
цивільного обороту, або не обмежені в
обороті, або не є невід'ємними від
фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майнові
права є неспоживною річчю, майнові
права визнаються речовими правами.

Слід зауважити, що Європейський суд
розширено тлумачить поняття «майна».
Так, в постанові по справі Бейелер
проти Італії (05.01.2000 року) зазначено, що
«...поняття «майно» в ст. 1 має автономне
значення, яке не обмежується власністю
на фізичні речі. Воно є незалежним від
формальної класифікації в
національному праві: деякі інші права
та інтереси, що становлять активи,
можуть розглядатися як право власності
і, таким чином, як «майно» в контексті
цього положення».

Відповідно до статті 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Враховуючи пояснення представника
позивача, відповідача, суд приходить до
висновку, що оспорюваний договір було
укладено на оплатній основі, однак
розмір та порядок оплати сторонами
узгоджено у встановленому порядку не
було, як не було визначено і суми
договору, а отже, оспорюваний договір
дійсно не містить суттєвих умов,
необхідних для повного виконання
сторонами їх обов'язків та реалізації
своїх прав за договором.

Пояснення представника відповідача
ОСОБА_3 щодо того, нібито оспорюваний
договір був безоплатним,
спростовуються поясненнями
відповідача ОСОБА_3 та представника
позивача у судовому засіданні.

Суд оцінює критично пояснення свідка
ОСОБА_5 щодо оспорюваного договору та
обставин його укладення, оскільки
свідок, крім всього, пояснив, що має
неприязні стосунки з позивачем, які
склались на грунті виробничих відносин
їх підприємств.

Таким чином, суд, дослідивши всі докази,
зібрані у справі, в їх сукупності,
вважає за необхідне задовольнити
позов.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.177, 178, 190, 392 ЦК України, ст. 2 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
ст.ст.60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним Договір про
відступлення права вимоги первісного
покупця від 09 квітня 2012р. №36-375/П-МП-ЧК,
що був укладений між ОСОБА_2
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків:НОМЕР_2), ОСОБА_3
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1) та
Українським консорціумом «ЕКОСОРБ»
().

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
громадянина України НОМЕР_3, виданий 1-м
відділом Ялтинського МУ ГУ МВС України
в Криму 23 листопада 2007 року,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_2) право
власності на майнові права на Об'єкт
будівництва - квартиру АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено у
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня, наступного за його
проголошенням.

Суддя
Д.Д.Усатов