Справа № 510/1385/13-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

20.06.2014 року
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бошкова
І.Д.;

за участю: секретаря -
Міхайліченко В.О.

розглянув у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Рені
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А
Н О В И В:

Відповідач, ОСОБА_2, у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій зазначив, що позовні
вимоги визнає в повному обсязі, просив
розглянути справу за його відсутності.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не
з'явилась, надала заяву, в якій вказала,
що позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, просить суд розглянути справу
за її відсутності.

Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Судом в ході судового розгляду справи
були дослідженні наступні документи:
копія свідоцтва про народження ОСОБА_3,
серії НОМЕР_1; копія свідоцтва про
народження ОСОБА_4, серії НОМЕР_2; копія
паспорту громадянки України - ОСОБА_1,
серії НОМЕР_3; копія свідоцтва про
одруження, серії НОМЕР_4, між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5; копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_6, серії НОМЕР_5; копія свідоцтва
про право власності на житло № 60 від
29.03.1999р.; копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_7, серії НОМЕР_5; копія технічного
паспорту на квартиру АДРЕСА_1; копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_4, серії
НОМЕР_6; копія будинкової книги
прописки громадян у квартирі АДРЕСА_1;
лист - відповідь Ренійської РС ГУДМС
України в Одеській області від 05.09.2014р.;
копія постанови Ренійської районної
державної нотаріальної контори про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 28.04.2014р.; квитанція про судового
збору.

Дослідивши надані докази, судом було
встановлено, що позивач, ОСОБА_1 є
матір'ю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
Після її смерті відкрилась спадщина, у
вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.
ОСОБА_4 була малолітньою дитиною,
померла у віці 4 років, тому
спадкоємство здійснюється за законом.
Спадкоємцями першої черги є позивач та
відповідач ОСОБА_2 (батько спадкодавця).
Інших спадкоємців, які б мали право на
обов'язкову частку у спадщині, немає. У
встановлений законодавством строк
ніхто із спадкоємців до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини не звертався. Відповідач по
справі ОСОБА_2 спадщину не прийняв,
заяву про прийняття спадщини не
подавав, крім того не претендує на
спадщину й не проти щоб позивач визнала
за нею право власності на спадкове
майно, про що свідчить заява, яка
міститься в матеріалах справи. Позивач,
ОСОБА_1 на момент смерті своєї дитини
ОСОБА_4 проживала разом із нею, тобто
прийняла спадщину відповідно до ст.549
ЦК України РСР 1963р., про що свідчить
відмітка у будинковій книзі. Таким
чином, ОСОБА_1 єдина спадкоємиця, яка
фактично прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_4 на 1/3 частину спадкової
квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача -
ОСОБА_7. Після її смерті відкрилась
спадщина, у вигляді 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1. Під час життя ОСОБА_7
заповідальне розпорядження не
залишила, тому спадкоємство
здійснюється за законом. Позивач є
єдиною спадкоємицею за законом. Інших
спадкоємців, які б мали право на
обов'язкову частку у спадщині, немає. У
встановлений законодавством строк
позивач до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини не
зверталась. Однак, позивач прийняла
спадщину, оскільки на момент відкриття
спадщини проживала разом із матір'ю,
про що свідчить відмітка у будинковій
книзі, та не заявила відмову від
спадщини. Пізніше позивач звернулась
до нотаріальної контори для оформлення
спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_7,
але державний нотаріус відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом та виніс
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, посилаючись на те, що
на спадкову квартиру відсутні
правовстановлюючі документи. З огляду
на вищенаведене, позивач вважає, що
прийняла спадщину після померлих
ОСОБА_4 та ОСОБА_7, й має усі законні
підстави для визнання за нею право
власності на спадкове майно, оскільки
до держави вона не перейшла, відумерлою
не визнана.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що по справі мають місце
правовідносини, пов'язані із
спадкуванням за законом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом. Спадкування за
законом має місце, коли воно не змінено
заповітом. Як виходить з матеріалів
справи, після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на 1/3 квартири АДРЕСА_1, яку в
порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 р.
прийняла позивач ОСОБА_1, але юридично
її не оформила. Згідно прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, якій
набрав чинності з 01 січня 2004р. п.5
«правила книги шостої Цивільного
Кодексу України застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом».

Ст.1216 ЦК України визначає, що
спадкоємством є перехід прав і
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Ч.1ст.1217 ЦК
України визначає, що спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Відкриття спадщини
регулюється нормою ст.1220 ЦК України -
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Згідно ч.3ст.1268 ЦК
України, спадкоємець, який постійно
проживав із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку встановленого ст.1270 ЦК України
не заявив про відмову від неї.

Після смерті матері ОСОБА_7 позивач
прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268
ЦК України, оскільки постійно
проживала разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини. Інших спадкоємців,
які б мали право на обов'язкову частку у
спадщині, що передбачене нормою ст.1241
ЦК України, немає. Факт прийняття
позивачем спадщини після смерті доньки
та матері, знайшли своє належне
підтвердження в ході розгляду справи.
Позивач прийняла спадщину за ч. 3 ст. 1268
ЦК України, однак, не може її оформити з
незалежних від неї обставин.

Підстав, які б не дозволяли перехід
права власності від померлих ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 до позивача, судом не
встановлено. Згідно п.11ч.1ст.346 ЦК
України, право власності припиняється
у разі припинення юридичної особи чи
смерті власника. Право власності
ОСОБА_4 та ОСОБА_7, припинилось у зв'язку
з їх смертю, а право власності позивача
може виникнути тільки на підставах, які
не заборонені законом, у тому числі у
разі спадкування.

Виходячи з вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213, 215, 294
ЦПК України, ст. 549 ЦК України 1963 р.,
ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1220, 1223, 1233, 1241, 1247,
1269-1270, 1273 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
спадкове майно за законом, після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді
1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
спадкове майно за законом, після смерті
ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, у вигляді
1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом. Строк оскарження рішення в
апеляційний суд Одеської області через
Ренійський районний суд Одеської
області 10 днів з дня проголошення
рішення, а для осіб, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.Д. Бошков