22-ц/775/827/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Демочко Т.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Песоцької Л.І.

Ткаченко Т.Б., Ігнатолі Т.Г.

при секретарі Брежневі Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом Кредитної спілки «МДН» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, третя особа
ОСОБА_6, про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_5 ОСОБА_8 на рішення Володарського
районного суду Донецької області від 26
листопада 2012 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року Кредитна спілка «МДН»
звернулась до суду з позовом про
стягнення суми заборгованості,
посилаючись на те, що 17 жовтня 2007 року
між кредитною спілкою і ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 1010/07, за
яким остання отримала кредит в розмірі
10000 грн. У забезпечення зобов'язань
позичальника в той же день між
кредитною спілкою та ОСОБА_4 і ОСОБА_5
були укладені договори поруки №1010/07, за
умовами яких останні зобов'язались
нести солідарну відповідальність
перед кредитором у випадку невиконання
боржником своїх зобов'язань за
кредитним договором.

Вказуючи на те, що у зв'язку з
неналежним виконанням ОСОБА_3 умов
кредитного договору станом на 10 липня
2012 року виникла заборгованість в
розмірі 25584,45 грн., позивач просив
стягнути солідарно зазначену суму на
його користь з усіх відповідачів.

Рішенням Володарського районного суду
Донецької області від 26 листопада 2012
року позов задоволено, стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на
користь Кредитної спілки «МДН»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 25584,45 грн. та відшкодування
витрат на сплату судового збору в
розмірі 255,68 грн.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_5 ОСОБА_8 просить рішення суду
скасувати в частині стягнення грошової
суми з ОСОБА_5 і ухвалити нове рішення
про відмову у позові до нього,
посилається на порушення судом норм
процесуального права і неправильне
застосовано норм матеріального права.

В частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 судове рішення не
оскаржується, тому в силу ст. 335 ЦПК
України не переглядається.

У судове засідання представник
кредитної спілки «МДН», відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та його
представник ОСОБА_8 не з'явились, про
розгляд справи повідомлені судовими
повістками (а.с. 145 - 151). Від представника
кредитної спілки та ОСОБА_3 і ОСОБА_5
надійшли заяви про розгляд справи за їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
третьої особи ОСОБА_6, яка просила
рішення ухвалити у відповідності з
законом, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст.
309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2007
року між Кредитною спілкою «МДН» та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№ 1010/07, за умовами якого ОСОБА_3 надано
кредит у розмірі 10000 грн. зі сплатою 36%
річних за користування кредитом
строком на 24 місяці.

У забезпечення виконання
позичальником зобов'язання за даним
договором 17 жовтня 2007 року було
укладено договір поруки між кредитною
спілкою «МДН» і ОСОБА_5, згідно з яким
ОСОБА_5 поручився перед кредитною
спілкою за виконання позичальником у
повному обсязі усіх зобов'язань, що
виникли з кредитного договору.

Відповідно до розрахунку
заборгованість за кредитним договором
№ 1010/07 станом на 10 липня 2012 року
становила 25584,45 грн. (а.с. 13).

Задовольняючи позов про
стягнення заборгованості з ОСОБА_5, суд
виходив із того, що оскільки
зобов'язання за основним договором не
виконано, заборгованість за кредитним
договором та проценти за користування
кредитом не погашені, то відповідно
дану заборгованість має бути стягнуто
солідарно з боржника та поручителя за
даним кредитним договором.

Проте з такими висновками суду
повністю погодитися не можна.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов`язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 554 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Пред`явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання. Сама по собі умова
договору про дію поруки до повного
виконання позичальником зобов'язання
перед кредитодавцем або до повного
виконання поручителем взятих на себе
зобов'язань не може розглядатися як
установлення строку дії поруки,
оскільки це не відповідає вимогам ст.
252 ЦК України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами (Постанова Пленуму
№ 5 від 30 березня 2012 року Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин»).

Умовами договору поруки від 17
жовтня 2007 року, укладеного між
кредитною спілкою та ОСОБА_5, а саме,
пунктом 4, передбачено, що договір
поруки діє до повного виконання
сторонами умов договору (а.с.7).

Згідно з п. 1.2 кредитного
договору від 17 жовтня 2007 року №1010/07,
укладеного між кредитною спілкою «МДН»
та ОСОБА_3 кінцевим терміном повернення
позичальником кредитних грошових
коштів є 17 жовтня 2009 року.

Пунктом 8.1 зазначеного
кредитного договору передбачено, що
договір діє з 17 жовтня 2007 року по 17
жовтня 2009 року (а.с.4).

У справі відсутні будь-які дані
про направлення кредитною спілкою
письмової вимоги ОСОБА_5 про погашення
кредиту.

До заперечень на апеляційну
скаргу кредитною спілкою додано копію
повідомлення про направлення ОСОБА_5
листа 26 листопада 2008 року.

До суду з позовом про стягнення
заборгованості позивач звернувся 18
липня 2012 року (а.с. 2).

Порука - це додатковий вид
забезпечення вимог, тому передбачає
особливі умови та строки на звернення з
вимогами кредитора до поручителя та
умови припинення договору поруки, а
саме, ст. 559 ЦК України.

Відповідно до частини першої
статті 251 ЦК України строком є певний
період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами
(ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням
певної події, яка має юридичне
значення, законодавець пов'язує термін,
який визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252
ЦК України).

Судом встановлено, що строк
виконання основного зобов'язання
закінчується за кредитним договором 17
жовтня 2009 року.

Таким чином, враховуючи вимоги
ст. 559 ЦК України, кредитор втрачає
право на звернення до поручителя у
зв'язку з тим, що норми цієї статті
передбачають презумпцію припинення
договору поруки після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Вирішуючи справу, суд не
врахував, що строк виконання основного
зобов'язання сплинув 17 жовтня 2009 року, а
позивач на порушення вимог ч. 4 ст. 559 ЦК
України звернувся до відповідача
шляхом звернення до суду з позовом лише
18 липня 2012 року, тобто після припинення
поруки, і тому дійшов помилкового
висновку про обґрунтованість позовних
вимог про стягнення з ОСОБА_5, як
поручителя, заборгованості за
кредитним договором.

Крім того, судом не було
враховано, що між кредитною спілкою та
ОСОБА_5 було укладено окремий договір
поруки, і помилково стягнуто суму
заборгованості солідарно з
позичальника та всіх поручителів.

За таких обставин колегія суддів
вважає необхідним рішення суду в
частині стягнення грошової суми з
ОСОБА_5, як таке, що ухвалено з
порушенням норм матеріального права,
скасувати і ухвалити рішення про
відмову у задоволенні позову кредитної
спілки до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

У зв'язку з цим рішення суду в
частині стягнення судового збору в
розмірі 255 грн. 68 коп. необхідно змінити.
Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь
Кредитної спілки «МДН» у відшкодування
витрат на сплату судового збору по 127
грн. 84 коп. з кожної.

У решті рішення підлягає
залишенню без змін.

У відповідності з вимогами ст. 88
ЦПК України з Кредитної спілки «МДН»
на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню у
відшкодування витрат на сплату
судового збору за подання апеляційної
скарги 129 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_5
ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Володарського районного суду
Донецької області від 26 листопада 2012
року в частині стягнення грошової суми
з ОСОБА_5 скасувати і в частині
стягнення судового збору змінити.

У задоволенні позову Кредитної спілки
«МДН» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на
користь Кредитної спілки «МДН» у
відшкодування витрат на сплату
судового збору по 127 грн. 84 коп. з кожної.

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Кредитної спілки «МДН» на
користь ОСОБА_5 відшкодування витрат на
сплату судового збору в розмірі 129 грн.
20 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді