№ 6/269/263/2014
У Х В А Л А

16 травня 2014 року

м.Макіївка

Совєтський районний суд м. Макіївки
Донецької області

у складі головуючого - судді
Слабкіної О.А.

при секретарі
Савоськіній О.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання старшого
державного виконавця Совєтського
відділу ДВС Макіївського міського
управління юстиції Гараш Я.М. про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець
Совєтського ВДВС Макіївського
міського управління юстиції Гараш Я.М.
15.05.2014 року звернувся до суду із
поданням, в якому зазначив, що на
примусовому виконанні перебуває
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2-951,
виданого 15.05.2001 року Совєтським
районним судом м.Макіївки Донецької
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
неповнолітньої дитини у розмірі ?
частини з усіх видів доходу
відповідача. Зобов'язання на
теперішній час боржником не
виконуються, існує заборгованість, яка
станом на 30.04.2014 року становить 58 395,74
грн.

У зв'язку з невиконанням боржником
зобов'язань, державний виконавець був
вимушений звернутися до суду із даним
поданням і просить тимчасово обмежити
його у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця..

У судове засідання державний
виконавець Совєтського ВДВС МУЮ не
з'явився. Відповідно до роз'яснень
Верховного Суду України від 01.02.2013 року
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України»
вирішення питання про тимчасове
обмеження конституційного права за
поданням державного виконавця за
відсутності останнього не є
виправданим, оскільки саме він
зобов'язаний довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження. Оскільки, відповідно до ч.
2 ст. 377-1 ЦПК України подання
розглядається судом негайно, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що подання старшого державного
виконавця Совєтського ВДВС МУЮ Гараш
Я.М. не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. .

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон визначені Законом України «Про
порядок виїзду і в»їзду в Україну
громадян України»від 21 січня 1994 року ( в
ред.. від 8 березня 2011 року) (надалі
Закон).

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає
декілька видів обмеження виїзді
громадян України за кордон, зокрема:
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорту
та тимчасового відмовлено у виїзді за
кордон у певних випадках, що визначені
в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобовязань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) до
виконання зобов»язань.

З аналізу цих правових норм вбачається,
що особі, яка має паспорт для виїзду за
межі України, та має такий намір, може
бути відмовлено у виїзді за кордон у
випадку ухилення від виконання
зобов»язань, покладених на нього
судовим рішенням, або рішенням іншого
органу до виконання зобов»язань.

Таким чином, при зверненні до суду з
вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні послатися на
обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник має паспорт для виїзду за
кордон, ухиляється від виконання
зобов»язань та його дії свідчать про
намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду із зазначеним
поданням державний виконавець не навів
жодних з перелічених обставин, а
послався, як на підставу для обрання
такого обмеження боржнику, тільки на
наявність боргових зобов»язань.

На підставі ст. 6 ЗУ „Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" № 3857-ХІІ від
21.01.1994 року, ст.. 33 Конституції України,
керуючись ст..377-1 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця Совєтського
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції Гараш Я.М. щодо тимчасового
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за
кордон - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції в п'ятиденний строк з дня
проголошення ухвали. Особи, які не були
присутніми при оголошенні ухвали,
мають право подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
О. А. Слабкіна