Справа № 447/1269/09
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/3574/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло
М.В.,

з участю:
представника ВДВС Новороздільського
МУЮ - Горака Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Миколаївського районного суду
Львівської області від 20 березня 2014
року у справі за скаргою ОСОБА_3 на
рішення та дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Новороздільського міського управління
юстиції у Львівській області щодо
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження,-

в с т а
н о в и л а:

Ухвалою Миколаївського районного суду
Львівської області від 20 березня 2014
року відмовлено у задоволенні скарги
ОСОБА_3 про визнання незаконними рішень
та дій головного державного виконавця
ВДВС Новороздільського МУЮ у
Львівській області Юзифішин С.П. щодо
винесення постанови від 24 січня 2014 року
про відкриття виконавчого провадження
та дій, пов»язаних з примусовим
виконанням виконавчого листа, про
визнання незаконною та скасування цієї
постанови.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3, просить її
скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідності висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
і постановити нову ухвалу, якою його
скаргу задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
суд не встановив і не дослідив жодних
належних і допустимих доказів та не
спростував його мотивів щодо
незаконності рішень та дій державного
виконавця, а вдався до припущень.
Апелянт зазначає, що у рішенні суду
основним боржником вказано ОСОБА_4,
однак, примусове стягнення
здійснюється лише з нього, оскільки так
записано у виконавчому листі, який, на
його думку, виданий судом з порушенням
вимог закону. Вважає, що державним
виконавцем при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження
було порушено вимоги Закону України
«Про виконавче провадження», оскільки
за таким виконавчим листом він повинен
був відмовити у відкритті виконавчого
провадження на підставі ст.26 ч.1 п.6
цього Закону. Крім того, на його думку,
при винесенні постанови від 24 січня 2014
року державним виконавцем не враховано
обставин неможливості виконання даної
постанови, про що міститься відмітка на
виконавчому листі про його повернення.

В судове засідання апелянт не з"явився,
хоча про час та місце розгляду справи
був повідомлений у встановленому
процесуальним законом порядку через
його представника (а.с.12-126), клопотань
про відкладення розгляду справи від
нього не надходило, що дає апеляційному
суду право, у відповідності до вимог ч.2
ст.305 ЦПК України, розглянути справу у
його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ВДВС Новороздільського
МУЮ в заперечення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваної ухвали відповідно до
вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 24
січня 2014 року головним державним
виконавцем ВДВС Новороздільського МУЮ
у Львівській області Юзифішин С.П.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом №2-1269, виданим Миколаївським
районним судом Львівської області 29
березня 2010 року, про солідарне
стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» 38 102,94 грн.,
боржником в якому зазначено ОСОБА_3
(а.с.89, 93).

Відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України, якщо
на підставі ухваленого рішення суду
належить передати майно, що перебуває в
кількох місцях, або якщо рішення
ухвалено на користь кількох позивачів
чи проти кількох відповідачів, суд має
право за заявою стягувачів видати
кілька виконавчих листів, точно
зазначивши, яку частину рішення треба
виконати за кожним виконавчим листом.

З урахуванням того, що у рішенні суду,
яке стягувачем звернуто до виконання,
зазначено два відповідачі, які є
солідарними боржниками перед
стягувачем, суд правомірно за заявою
стягувача видав виконавчий лист
відносно одного з них - боржника ОСОБА_3

Посилання апелянта на те, що державним
виконавцем не враховано обставин
неможливості виконання постанови про
відкриття провадження за цим
виконавчим листом, про що міститься
відмітка про його повернення, є теж
безпідставними, оскільки відповідно до
ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження», повернення виконавчого
документа стягувачу з підстав,
передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред»явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених ст.22 цього Закону.

Таким чином, суд першої інстанції не
допустив порушень норм матеріального
та/чи процесуального закону, які б були
підставою для зміни чи скасування
оскаржуваної ухвали, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а ухвалу
суду першої інстанції - залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313,
315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Ухвалу Миколаївського районного суду
Львівської області від 20 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
_________________ Бойко С.М.

Судді:
_________________ Береза В.І.

_________________Штефаніца Ю.Г.