Справа № 524/5196/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23.06.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі: головуючого - судді - Середа
А.В.

при секретарі - Кот А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд дитини, що не досягла
повноліття за межі України, без згоди
батька,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду із вищевказаним
позовом.

Посилаючись на обставини і підстави
викладені в позовній заяві позивач
просила суд постановити рішення, яким
надати дозвіл виготовлення проїзного
документа для виїзду дитини, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без згоди
ОСОБА_2.

Дозволити виїзд за межі України
неповнолітнього ОСОБА_3, який народився
в місті Кременчук Полтавської області
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька - ОСОБА_2,
у супроводі його матері ОСОБА_1, на весь
час до досягнення ОСОБА_3 повноліття,
тобто до 2020 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала та просила суд її
позов задовольнити посилаючись на
обставини і підстави викладені в
тексті позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не прибув, про день, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суд не
повідомляв.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, давши
аналіз та оцінку наданим доказам в їх
сукупності прийшов до висновку, що
позов є обгрунтованим та підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що з
03.07.1999 року позивач перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.

Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 (світлокопія свідоцтва про
народження - додається).

21.07.2010 року шлюб між нею та ОСОБА_1 було
розірвано, про що в Книзі реєстрації
розірвань шлюбів зроблено відповідний
актовий запис за №174 (світлокопія
свідоцтва про розірвання шлюбу -
додається).

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків, або одного з них,
з ким вона проживає.

Після розірвання шлюбу син - ОСОБА_3
проживає разом зі мною та знаходиться
на моєму утриманні (світлокопія
довідки про склад сім'ї - додається).

Відповідач з нами не спілкується,
участі в утриманні дитини не приймав,
зареєстрований та мешкає за іншою
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Задля оздоровлення сина за кордоном,
мною у відповідності до ст. 2 ЗУ «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», п.18 Правил
оформлення та видачі паспортів
громадянину України для виїзду за
кордон та проїзних документів дитини,
їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 231 від
31.03.1995 року, було оформлено на ім'я
ОСОБА_2 проїзний документ.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» документами,
що дають право на виїзд з України та
посвідчують особу громадянина України
під час перебування за її межами, є
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, проїзний документ дитини.

Пунктом 18 Правил оформлення та видачі
паспортів громадянину України для
виїзду за кордон та проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№231 від 31.03.1995 року передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між: собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
та у їхньому супроводі, або у супроводі
осіб, які ними уповноважені.

З метою отримання від відповідача
нотаріально посвідченого дозволу
(згоди) на виїзд сина за кордон я
звернулась до відповідача, однак
останній із незрозумілих причин не
відповідає на мої звернення.

Згідно ст.9 Сімейного Кодексу України
подружжя, батьки дитини, батьки та
діти, інші члени сім'ї та родичі,
відносини між якими регулює цей Кодекс,
можуть врегулювати свої відносини
за домовленістю (договором), якщо це не
суперечить вимогам цього Кодексу,
інших законів та моральним
засадам суспільства. Питання надання
дозволу на виїзд за кордон та
оформлення проїзного документу
неповнолітнього сина сторонами в
судовому засіданні врегульовано.

Відповідно до ст.313 ЦК України, ст. 4.2 ЗУ
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України» фізична
особа, яка не досягла 16 років, має право
на виїзд за межі України за згодою
батьків, піклувальників та в їхньому
супроводі або в супроводі осіб, які
уповноважені ними. За відсутності
згоди одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволено на
підставі рішення суду. У
відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року №57
«Про затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України» виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16 річного віку,
у супроводі одного з батьків
здійснюється у разі пред'явлення
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16 річного віку, без згоди
одного з батьків та супроводу другого з
батьків.

Крім цього, ст. 3 Конвенції про права
дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 20.11.1989г., яка ратифікована
Постановою Верховної Ради № 789 від
27.02.91р., передбачено, що у всіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155
Сімейного Кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією про
права дитини, а батьківські права не
можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Отже, суд вважає, що з метою
забезпечення гарантованих державою
прав та інтересів дитини, позов
необхідно задовольнити в повному
обсязі.

Керуючись ст.10,11,57-59,60,209,212,214-215,218-220, ЦПК
України, ст.7,9,155 СК України, ст. 313 ЦК
України, Законом України «Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України», Конвенцією про
права дитини, яка прийнята Генеральною
Асамблеєю ООН 20.11.1989г. та ратифікована
Постановою Верховної Ради № 789 від
27.02.91р., суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд
дитини, що не досягла повноліття за
межі України, без згоди батька -
задовольнити.

Надати дозвіл виготовлення проїзного
документа для виїзду дитини, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без згоди
ОСОБА_2.

Дозволити виїзд за межі України
неповнолітнього ОСОБА_3, який народився
в місті Кременчук Полтавської області
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька - ОСОБА_2,
у супроводі його матері ОСОБА_1, на весь
час до досягнення ОСОБА_3 повноліття,
тобто до 2020 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення суду було постановлено
без участі особи, яка його оскаржує
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: