№ 556/698/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2014 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд
Рівненської області

під головуванням судді - Поровського В.
А.

при секретарі - Кладько Г.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача-ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Володимирець справу за
позовом ОСОБА_1 заявленого до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
малолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом
заявленим до ОСОБА_3 про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
двох малолітніх дітей в сумі 1500 грн.
починаючи з березня місяця 2011 року.
Позивачка просить суд стягнути
аліменти в твердій грошовій сумі
оскільки відповідач ніде не працює і
перебивається випадковими
заробітками. Він здійснює власним
трактором орні роботи, за які одержує
кошти від своїх замовників. Також
займається незаконним видобутком
бурштину, а тому враховуючи що він має
неабиякі доходи позивачка вважає, що
відповідач повинен сплачувати
аліменти па двох малолітніх дітей в
сумі по 750 гри. на кожну дитину щомісяця.
Позивачка вважає, що відповідач
звільнився з роботи навмисне щоб не не
утримувати своїх малолітніх дітей і
умисно створив умови щоб стягнення
аліментів в судовому порядку було
неможливим то аліменти слід стягувати
з 23 березня 2011 року.

Позивач підтримала в судовому
засіданні заявлений позов і пояснила
суду, що відповідач майже не допомагав
їй матеріально на утримання малолітніх
дітей. Старша донька хворіла від
народження і лікарі сказали їй. що
донька може залишитись калікою і не
зможе самостійно ходити. Тому кошти на
лікування дітей, як старшої так і
меншої доньки вона використовувала з
наданої їй допомоги на утримання дітей.
Також їй допомагали матеріально її
батько та інші родичі, часом позичала
певну суму коштів у борг, які сама ж
повертала. Був випадок, що відповідач
дав їй сто з чимось гривень, які поклав
на стіл, а потім обдумався і забрав.

Відповідач в судовому засідання надав
довідку про те, що він ніде не працює.
Позов визнав частково і згідний
сплачувати аліменти з сьогоднішнього
дня, а не з 23 березня 2011 року. Він
пояснив суду, що позаминулого року
працював кочегаром під час
опалювального сезону. Раніше їздив на
заробітки до Москви, деякий час
працював в Києві. На даний час заробляє
кошти на прожиття тим, що виконує
трактором сільськогосподарські роботи
своїм замовникам. Він пояснив, що
дружина якось забрала з кишені його
куртки долари і він з тих пір перестав
давати їй кошти. На даний час він разом
з дружиною будує будинок у Володимирці
і кошти йому потрібні на будівництво.
Він за свої кошти заливав фундамент, а
дружина дала кошти на придбання піску
та щебеню. Він купив своїм дітям
минулого року куртки, витрачав кошти на
придбання дітям продуктів харчування:
бананів, лимонів, морозива. Дав якось
для потреб старшої дочки 1000 грн.
Скаржився, що хворіє гіпертонією та
туберкульозом, але на пропозицію
надати суду докази того, що він хворий
на вищезгадані хвороби ніяких довідок
не надав.

Представник позивачки підтримав
заявлений позов і пояснив, що сума
аліментів на кожну дитину в розмірі 750
грн. є реальна і стягувати їх потрібно з
березня 2011р., з дня народження меншої
доньки ОСОБА_5.

В судовому засіданні було заслухано
пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7, котрі
доводяться батьками позивачки. ОСОБА_8
пояснила, що відповідач майже ніякої
допомоги на утримання дітей своїй
дружині не надавав. Дитину лікувала її
дочка за отриману допомогу по
утриманню дитини, допомагали
матеріально вона і чоловік на
лікування своєї внучки, діти як
перебували на стаціонарному лікуванні
у Володимирецький ЦРЛ потрібні були
кошти на придбання ліків, котрі давали
вона та її чоловік. Відповідач за два
тижні перебування свої дружини і
доньки на лікуванні у Володимирецькі
ЦРЛ жодного разу до них не приїхав.

Аналогічні пояснення надав суду свідок
ОСОБА_9, він пояснив, що зять, можна
сказати, дітям не допомагав. Дочка
постійно зверталась до батьків по
матеріальну допомогу для дітей. Зять
ніде не працює, але гроші має і де він їх
бере того знати не може. Дітей не
доглядає і не виховує їх, відносини з
дітьми слабі.

Після пояснень свідків ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 відповідач кожному з них задав
запитання чи просив він їх щоб вони
матеріально допомагали його дружині на
утримання дітей.

Суд дослідивши та оцінивши докази у
справі встановив, що на утриманні
позивачки перебувають двоє малолітніх
дітей. Відповідач своїх батьківських
обов'язків по утриманню дітей не
виконує в добровільному порядку,
ухиляється в наданні матеріальної
допомоги, навіть в скрутний період коли
потрібні були кошти на лікування дітей.
Внаслідок того, що позивач та
відповідач разом не долали життєві
перешкоди у них виникла недовіра один
до одного. Доказів того, що позивач в
минулому вживала заходів для одержання
аліментів з відповідача суду не надано
і стягувати аліменти починаючи з 23
березня 2011 року нема підстав. Згідно
довідки №1784 виданої виконкомом
Великоцепцевицької сільської ради від
30.04.2014р. відповідач ОСОБА_3 ніде не
працює і має нерегулярні доходи, тому
згідно ст.184 СК України є всі підстави
стягнути з його аліменти в твердій
грошовій сумі.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив, що позов підлягає до
часткового задоволення. Згідно
ксерокопії свідоцтва про народження
ОСОБА_10 та ОСОБА_5 її батьком записаний
ОСОБА_3, що є відповідачем по даній
справі. Відповідач є батьком
малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_5 і
зобов'язаний утримувати їх до
досягнення повноліття.

Керуючись ст.ст. 10. 60. 212. 213 ЦПК України,
ст.ст. 180, 184 СК України, суд. -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій
сумі на утримання дітей:
ОСОБА_10ІНФОРМАЦІЯ_1 р/н та
ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_2 р/н в розмірі по
130(сто тридцять) грн. на кожну дитину
щомісяця, починаючи з 04.04.2014 року і до
досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з відповідача судовий збір на
користь держави в сумі 0,2 розміру
мінімальної зарплати.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць підлягає до негайного
виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
протягом 10 днів з дня проголошення.
Особа, яка не була присутня в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення може подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я :

Поровський В.А.