Справа №333/8185/13-ц
провадження №2/333/222/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року

м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Стоматова
Е.Г. при секретарі Кабановій К.О., за
участю представника позивача
Цуканової М.В., представника
відповідача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Запоріжжі цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у жовтні 2013 року звернувся до
суду із позовом до відповідача про
стягнення заборгованості, мотивуючи
свої вимоги тим, що 04.12.2007 року між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» (правонаступник ПАТ
«Сведабанк») та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №0703/1207/71-340, згідно з
умовами якого банк надав позичальнику
кредитні кошти у розмірі 40000,00 доларів
США з розрахунку 12,5 % річних на строк з
04.12.2007 року по 04.12.2037 року.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в
свою чергу виступає правонаступником
АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторінговою
компанією «Вектор Плюс» укладено
договір факторингу. Відповідно до
п.п.2.1, 2.2 Договору Банк відступає
Фактору свої права Вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з Боржниками, право на вимогу
якої належить Банку на підставі
Документації. З моменту відступлення
Банком Фактору прав вимоги
заборгованості від боржників, всі
гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

Разом із тим, 28.11.2012 року між ФК «Вектор
Плюс» та ТОВ «Кридитні ініціативи»
укладено Договір факторингу,
відповідно до п.п.2.1,2.2 договору Клієнт
(ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору
(ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права
Вимоги заборгованості по кредитних
договорах укладених з Боржниками,
право на вимогу якої належить Клієнту
на підставі Документації. З моменту
відступлення Клієнтом Фактору прав
вимоги заборгованості від боржників,
всі гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

Отже, внаслідок укладення вказаних
договорів відбулася заміна кредитора,
ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло
статусу нового кредитора/стягувача за
договором №0703/1207/71-340 від 04.12.2007 року
позивальником, згідно з яким є
відповідач та на даний час усі права
кредитора за вказаним кредитним
договором належать ТОВ «Кредитні
ініціативи».

В процесі розгляду справи позивач
збільшив свої позовні вимоги та просив
суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість
за кредитом у розмірі 817383,55грн.

Ухвалою Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 26.06.2014 року цивільну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3 в частині
стягнення заборгованості за тілом
кредиту кредитного договору №0703/1207/71-340
від 04.12.2007 року у розмірі 285379,00грн.,
заборгованості за нарахованими
відсотками у розмірі 25873,25 грн. закрито
провадженням.

В судовому засіданні представник
позивача вказував на те, що відповідно
до умов договору відповідач
зобов'язувався повернути кредит у
повному обсязі в термін та розміри, що
встановлені графіком погашення
кредиту, проте ОСОБА_3 умови договору
належним чином не виконує, про що
неодноразово повідомлявся, у зв'язку з
чим станом на 10.06.2014 року у нього
виникла заборгованість в розмірі 817383,55
грн., з яких за кредитним договором
№0703/1207/71-340 сума заборгованості за
кредитом - 421321,87грн., сума
заборгованості за відсотками -
177887,94грн., та пені - 218173,74грн.

Просив стягнути з відповідача на
користь ТОВ «Кредитні ініціативи»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 817383,55грн. та судовий збір в
розмірі 3441,00грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, хоча його належним чином
було повідомлено про час та місце
розгляду справи, про причини своєї
неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував, та
надав письмові заперечення. В своїх
поясненнях зазначив, що зокрема
вказував на те, що 13.11.2013 року приватним
нотаріусом Київського нотаріального
округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий
напис про звернення стягнення на
нерухоме майно відповідача для
реалізації в рахунок погашення
заборгованості вказаної у позовній
заяві, який зареєстрований в реєстрі
№1843, заступником Комунарського
відділу ДВС Запорізького міського
управління юстиції Говіною Л.В. була
прийнята постанова від 10.02.2013 року про
відкриття виконавчого провадження
ВП№41138809 про звернення стягнення на
квартиру відповідача, яка згідно з
договором іпотеки була передана в
іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк», для
забезпечення виконання кредитного
договору. Крім цього, представник
відповідача зазначив. Що постановою
державного виконавця від 10.12.2013 року на
вказану квартиру був накладений арешт
та оголошення заборони на її
відчуження, а тому задоволення
позовних вимог банку про стягнення
заборгованості являється подвійною
відповідальністю, у зв'язку з наведеним
просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, вивчивши матеріали
справи та дослідивши письмові докази,
суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1,2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, тощо. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Так, судом встановлено, що 04.12.2007 року
між АКБ «ТАС-Комерцбанк»
(правонаступник ПАТ «Сведабанк») та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№0703/1207/71-340, згідно з умовами якого банк
надав позичальнику кредитні кошти у
розмірі 40000,00 доларів США з розрахунку
12,5 % річних на строк з 04.12.2007 року по
04.12.2037 року.

У відповідності до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору
банк зобов'язується надати
позичальнику грошові кошти в іноземній
валюті в сумі 40000,00 доларів США, а
позичальник зобов'язується прийняти та
належним чином використовувати і
повернути банку кредитні кошти та
сплатити плату за кредит у порядку та
на умовах встановлених у договорі.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору
відповідач зобов'язаний повернути
кредит у повному обсязі в термін та
розмірах, що встановлені графіком
погашення кредиту згідно додатку №1 до
договору

Як вбачається зі змісту п.п.3.9,3.10
вказаного вище договору про надання
споживчого кредиту у випадку
непогашення кредиту та/або процентів у
терміни, передбачені Договором, Банк,
відповідно до вимог чинного
законодавства, має право видати наказ
про примусову оплату боргу за
Договором. Позичальник зобов'язується
достроково повернути Банку в повному
мірі всю суму кредиту та повністю
сплатити плату за кредит у разі
застосування банком права вимоги
дострокового повернення кредиту в
порядку, визначеному розділом 6
Договору.

Також, відповідно до положень
вказаного кредитного договору банк має
право визнати термін повернення
кредиту таким, що настав та вимагати
від позичальника дострокового
повернення всієї суми кредиту та п.6.1.2.
договору встановлений відповідний
порядок дострокової вимоги повернення
кредиту.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
вимог цього Кодексу та інших актів
цивільного законодавства, тощо.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлено строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Як вбачається з положень ч.2 ст.1050 ЦК
України якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з договору факторингу
28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в
свою чергу виступає правонаступником
АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторінговою
компанією «Вектор Плюс» укладено
договір факторингу. Відповідно до
п.п.2.1,2.2 Договору Банк відступає
Фактору свої права Вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з Боржниками, право на вимогу
якої належить Банку на підставі
Документації. З моменту відступлення
Банком Фактору прав вимоги
заборгованості від боржників, всі
гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

Разом із тим, 28.11.2012 року між ФК «Вектор
Плюс» та ТОВ «Кридитні ініціативи»
укладено Договір факторингу,
відповідно до п.п.2.1,2.2 договору Клієнт
(ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору
(ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права
Вимоги заборгованості по кредитних
договорах укладених з Боржниками,
право на вимогу якої належить Клієнту
на підставі Документації. З моменту
відступлення Клієнтом Фактору прав
вимоги заборгованості від боржників,
всі гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

Таким чином позивач набув права вимоги
за вище вказаним кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.11.2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий
напис та запропоновано звернути
стягнення на нерухоме майно, а саме -
квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до
вказаного виконавчого напису, згідно
договору іпотеки №0703/1207/71-340-Z-1 від
04.12.2007 року зазначене нерухоме майно
передане ОСОБА_3 в іпотеку АКБ
«ТАС-Комерцбанк» в якості забезпечення
виконання зобов'язання за договором
про надання кредиту №0703/1207/71-340 від
04.12.2007 року.

На підставі вищевказаного виконавчого
напису нотаріуса заступником
Комунарського ВДВС ЗМУЮ Говіною Л.В.
було відкрито виконавче провадження
ВП№41138809 про звернення стягнення на
квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується
копією постанови про відкриття
виконавчого провадження від 10.12.2013
року.

Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Як вбачається зі змісту ч.1,2 ст.35 ЗУ «Про
іпотеку» у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Відповідно до положень п.17 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого Суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року №5,
наявність виконавчого напису
нотаріуса, вчиненого за невиконання
кредитного договору, за відсутності
реального виконання боржником свого
зобов'язання, не свідчить про
припинення договірних правовідносин
сторін й не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання ним
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання процентів
за користування кредитом і пені,
передбачених договором за несвоєчасну
сплату кредиту. У разі звернення
кредитодавця до суду після вчинення
виконавчого напису про звернення
стягнення на предмет іпотеки з вимогою
про стягнення кредитної
заборгованості суд має з'ясувати
питання про виконання виконавчого
напису і з урахуванням цього вирішити
спір на підставі чинного законодавства
та умов кредитного договору.

Окрім того, як вбачається з копії
постанови заступника Комунарського
ВДВС ЗМУЮ Говіної Л.В. від 10.12.2013 року на
вищевказану квартиру накладено арешт
та оголошено заборону на її відчуження,
що свідчить про перебування на стадії
виконання виконавчого напису
приватного нотаріуса ОСОБА_5 №1843,
виданого 13.11.2013 року про звернення
стягнення на вищевказану квартиру.

Наведене вище свідчить про відсутність
між сторонами кредитного зобов'язання
будь-якого спору, а тому, суд,
враховуючи обставини справи, а також
перебування виконавчого напису
нотаріуса на стадії виконання,
приходить до висновку про необхідність
відмови у задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи».

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про іпотеку»,
ст.ст.11,509,526,530,536,610,611,1054 ЦК України,
ст.ст.10,11,59,60,88,208,209,212-215,218,294 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Е.Г.Стоматов