Провадження по справі № 2/635/151/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року Харківський районний
суд Харківської області у складі:

головуючий суддя - Савченко Д.М.,

секретар судових засідань - Журавльова
Є.А.,

за участю позивача - ОСОБА_2,
представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Покотилівка Харківського району
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення
додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому
просить суд стягнути з відповідача
додаткові витрати на утримання сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 38 838,80
грн. в рахунок оплати ? вартості
навчання в Національному університеті
«Юридична академія України імені
Ярослава Мудрого».

В обґрунтування позову ОСОБА_2
зазначає, що рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
24.10.2012 р. по справі № 2034/7257/12 стягнуто з
відповідача на її користь аліменти на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини
з усіх видів заробітку (доходу)
відповідача, але не менш 30% від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 06.06.2012
року і до досягнення дитиною
повноліття.

17 липня 2013 року їх спільного сина
зараховано на денну форму навчання до
Національного університету «Юридична
академія України імені Ярослава
Мудрого» на чотири роки за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
бакалавра. Навчання у вказаному
закладі є платним та складає 77600
(сімдесят сім тисяч шістсот) грн.,
щорічно у розмірі 19400 (дев'ятнадцять
тисяч чотириста) грн. Сума навчання за
рік внесена позивачем в повному обсязі
на рахунок навчального закладу, що
підтверджується копією квитанції №53/1
від 17.07.13 р.

Зазначає, що вказані витрати на
навчання сина викликані особливими
обставинами і пов'язані з розвитком
здібностей дитини, присуджених за
рішенням суду аліментів недостатньо
для покриття додаткових витрат,
пов'язаних з навчанням сина.

Вказує, що згідно з частиною 1 ст.
185 СК України, той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

На день подання позову фактично
зазнані витрати на дитину складають
19477,6 грн., передбачуваними витратами на
підставі Договору про навчання є сума
58200 (п'ятдесят вісім тисяч двісті)
гривень. Разом ця сума складає 77677,60
(сімдесят сім тисяч шістсот сімдесят
сім) грн. 60 коп.

Виходячи з принципу рівності
участі у додаткових витратах на дитину,
позивач вважає, що відповідач повинен
сплатити додаткові витрати на
утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 38838,8
(тридцять вісім тисяч вісімсот
тридцять вісім) грн. 80 коп., що становить
половину суми, необхідної на його
навчання.

У судовому засіданні позивач та
її представник позовні вимоги
підтримали і просили задовольнити в
повному обсязі з підстав, викладених у
позові.

Відповідач надав письмові
заперечення проти позову (а.с. 25, 26), в
яких позовні вимоги визнав частково, в
розмірі половини фактично понесених
витрат на оплату навчання, в сумі 9 738,50
грн. Проти стягнення майбутніх витрат
на навчання заперечує, оскільки
укладений позивачем з навчальним
закладом договір не зобов'язує її
внести одноразово повну суму оплати за
навчання. Також зазначає, що з 12 січня
2014 року ОСОБА_6 досягає повноліття, у
зв'язку з чим спірне питання буде
регулюватися статтею 199 СК України.

У судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги визнала
частково, в сумі 9738,50 грн., з підстав,
викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні фактичні
обставини.

Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від 24 жовтня
2012 року (а.с. 5) розірвано шлюб між ОСОБА_5
та ОСОБА_2, зареєстрований 25 вересня 2002
року у Міському відділі реєстрації
актів громадянського стану
Харківського обласного управління
юстиції, запис № 1791.

Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від 24 жовтня
2012 року (а.с. 13, 14) стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх
видів заробітку (доходу) відповідача,
починаючи з 06.06.2012 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Згідно з копією свідоцтва про
народження ОСОБА_6, він народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, батько - ОСОБА_5, мати -
ОСОБА_1 (а.с. 10).

17 липня 2013 року між позивачем і
Національним університетом «Юридична
академія України імені Ярослава
Мудрого» укладено Договір про навчання
№ 10/7 ф (денна форма навчання), предметом
якого є навчання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
Національному університеті «Юридична
академія України імені Ярослава
Мудрого» на денній формі навчання
строком чотири роки (а.с. 15).

Згідно з пунктом 5.1. даного
Договору, загальна вартість освітньої
послуги (договірна ціна) становить 77 600
грн.

Пунктом 5.3. Договору передбачено,
що оплата здійснюється замовником
щорічно у розмірі 19400 грн. Щорічна
оплата за навчання вноситься рівними
частками щосеместрово не пізніше 15
серпня (за перший семестр відповідного
навчального року) та 15 січня (за другий
семестр відповідного навчального
року).

Згідно з довідкою від 03 вересня 2013
року, ОСОБА_6 дійсно є студентом 1 курсу 1
групи денного факультету № 7
Національного університету «Юридична
академія України імені Ярослава
Мудрого» (а.с. 16).

З копії квитанції № 53/1 від 17.07.2013
року вбачається внесення ОСОБА_6 оплати
за навчання на факультеті підготовки
юристів для МЗС України 1 курс в сумі 19
400 грн. (а.с. 17).

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши спірні
правовідносини, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Питання участі батьків у
додаткових витратах на дитину
врегульовано статтею 185 СК України,
згідно якою той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Згідно зі статтею 6 СК України,
правовий статус дитини має особа до
досягнення нею повноліття.

Обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку й сина врегульовано
статтями 198-201 СК України.

Зокрема, статтею 199 СК України
визначено, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у
разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів має
той з батьків, з ким проживає дочка, син,
а також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Статтею 201 СК передбачено, що до
відносин між батьками і повнолітніми
дочкою, сином щодо надання їм утримання
застосовуються норми статей 187, 189-192 і
194-197 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм
випливає, що закон передбачає
обов'язкову участь батьків у
додаткових витратах на дитину лише до
досягнення нею повноліття.

Після досягнення сином, дочкою
повноліття батьки зобов'язані
утримувати їх у разі непрацездатності
(стаття 189 СК України), а також якщо вони
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги
(стаття 199 СК України).

При цьому зі змісту статті 201 СК
України випливає, що до відносин між
батьками і повнолітніми сином, дочкою
не застосовуються норми статті 185 СК
України, якою передбачена обов'язкова
участь батьків у додаткових витратах
на дитину, викликаних особливими
обставинами.

З наведеного випливає, що після
досягнення дитиною повноліття
обов'язок батьків брати участь у
додаткових витратах на сина, дочку, що
обумовлені особливими обставинами,
передбачений статтею 185 СК України,
відсутній.

Враховуючи, що ОСОБА_6 досяг
повноліття 12 січня 2014 року, підстави
для стягнення на користь позивача
додаткових витрат на його навчання
після цієї дати відсутні.

Підсумовуючи викладене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині стягнення додаткових витрат на
навчання ОСОБА_6 до досягнення ним
повноліття, тобто до 12 січня 2014 року,
тобто за перший семестр навчання.

Оскільки за змістом статті 180 СК
України батьки несуть рівні обов'язки
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, і відповідачем не надано
доказів неможливості здійснення цих
витрат, суд вважає обґрунтованою
вимогу позивача про стягнення з
відповідача половини понесених витрат.

Оскільки річна сума навчання (за
два семестри) становить 19 400 грн.,
оплата за один семестр складає 9700 грн.
(19 400/2), а отже, з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача половина
суми навчання за один семестр, що
становить 4 850 грн. (9700/2).

При цьому суд не бере до уваги
часткове визнання відповідачем
позовних вимог у сумі 9 738,50 грн.,
виходячи з наступного.

Питання визнання відповідачем
позову врегульовано статтею 174 СК
України, частиною 4 якої передбачено, що
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання позову і
продовжує судовий розгляд.

Враховуючи висновок суду про
обґрунтованість позовних вимог у сумі
4850 грн. з підстав, викладених вище,
визнання відповідачем позову в сумі
9738,50 грн. не відповідає приписам статті
185 СК України, а тому не може бути
прийнято судом.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України
передбачено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, підлягають
присудженню позивачеві понесені ним
судові витрати зі сплати судового
збору в сумі 388,38 грн. пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог, а
саме, в сумі 48,55 грн.

Керуючись ст.ст.180, 185, 201 СК
України, ст.ст. 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
стягнення додаткових витрат на
утримання неповнолітньої дитини -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) додаткові
витрати на утримання сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 4850,00 грн. (чотири
тисячі вісімсот п'ятдесят грн.)

Стягнути з ОСОБА_5 (АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) судові
витрати зі сплати судового збору в сумі
48,55 грн. (сорок вісім грн. 55 коп.)

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Харківський районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Д.М. Савченко