У х в а л а

іМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, про стягнення заборгованості
шляхом звернення на предмет іпотеки, за
касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на заочне рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 22 липня
2013 року та рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 30 січня 2014
року, та касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 30 січня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна»(далі по тексту - ТОВ «ОТП
Факторинг Україна») звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
стягнення заборгованості та звернення
на предмет іпотеки.

Вимоги за позовом, з урахуванням
уточнених позовних вимог,
обґрунтовувало тим, що 26 березня 2008
року між ЗАТ «ОТП Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк») та ОСОБА_4 був укладений договір
про надання кредитної лінії з лімітом 36
500 доларів США. На забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
кредитним договором між банком та
відповідачами був укладений договір
іпотеки, за яким вони передали в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Право вимоги за вказаним кредитним
договором перейшло до ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» на підставі
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю та відступлення права вимоги
від 27 травня 2011 року.

Оскільки ОСОБА_4 належним чином не
виконував умови кредитного договору у
нього утворилась заборгованість, яка
станом на 19 вересня 2012 року складає 1 239
583,69 грн з урахуванням процентів за
користування кредитом та пені, а тому
звернувся до суду з вказаним позовом.

Заочним рішенням Заводського
районного суду м. Миколаєва від 22 липня
2013 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ТОВ
ОТП «Факторинг Україна»
заборгованість за кредитним договором
від 26 березня 2008 року в розмірі 1 239
583,69 грн шляхом звернення стягнення на
майно, передане в іпотеку, а саме -
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на праві спільної
приватної власності. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 30 січня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про
часткове задоволення позовних вимог.
Звернуто стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
шляхом проведення прилюдних торгів з
визначенням початкової ціни предмету
іпотеки на цей вид майна, на підставі
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності (незалежним експертом) на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій. Звернення стягнення на
вказану квартиру здійснено для
погашення заборгованості за кредитним
договором від 26 березня 2008 року в
розмірі 557 174,69 грн з яких: 290 603,66 грн -
кредитна заборгованість, 46 570,97 грн -
проценти за користування кредитом, 200
000,00 грн - пеня. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, не погоджуючись
з даними судовими рішеннями першої та
апеляційної інстанцій, подали
касаційну скаргу в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просять їх
скасувати та направити справу на новий
розгляд.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна», не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, подало
касаційну скаргу в якій, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить його
змінити в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення кредитної заборгованості з
ОСОБА_4

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Судом апеляційної інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
скасування рішення місцевого суду та
ухвалення нового про часткове
задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП
Факторинг» про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки, оскільки у ОСОБА_4 наявна
заборгованість за кредитним договором,
а тому відповідно до ст. ст. 33 Закону
України «Про іпотеку», умов кредитного
договору та договору іпотеки, позивач
має право погасити заборгованість у
першу чергу за рахунок забезпечення, а
саме звернення стягнення на майно, яке
передане в іпотеку. При цьому
резолютивна частина рішення
відповідає вимогам ст. 39 Закону України
«Про іпотеку».

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, в частині стягнення кредитної
заборгованості з ОСОБА_4, апеляційний
суд правильно виходив із того, що
оскільки боржник та іпотекодавець є
однією особою, тому з урахуванням
роз'яснень, викладених в постанові
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
суд не може одночасно звернути
стягнення на предмет іпотеки та
стягнути заборгованість за кредитним
договором,заробітної плати, у зв'язку з
чим правильно скасував рішення
місцевого суду, у зв'язку з чим
правильно скасував рішення суду першої
інстанції в цій частині.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Крім того, підстав для скасування
заочного рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 22 липня
2013 року немає, так я воно скасоване
апеляційним судом.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
відхилити.

Касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 30 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук