АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 599/1227/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Снігурський В.В. Провадження
№ 22-ц/789/687/14 Доповідач - Щавурська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючої - Щавурської Н.Б.

суддів - Фащевська Н. Є., Гурзель І. В.,

при секретарі - Парандюк Ю.Б.

з участю сторін - представника
апелянта ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,
представника відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Тернопільській області
Санжари О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Зборівського районного суду
Тернопільської області від 06 травня 2014
року про роз'яснення рішення
Зборівського районного суду від 22
серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року Відділ ДВС
Зборівського РУЮ звернувся до
Зборівського районного суду
Тернопільської області з заявою про
роз'яснення виконання рішення від 22
серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, посилаючись на
незрозумілість даного рішення в
частині способу здійснення
перенесення господарської будівлі та
прибудови.

Ухвалою Зборівського районного суду
від 22 серпня 2013 року роз'яснено
державному виконавцю, що рішення
Зборівського районного суду від 22
серпня 2013 року у цивільній справі №
599/1227/13-ц слід розуміти так, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 зобов'язано будь-яким способом
звільнити земельну ділянку, якою
користується ОСОБА_4, шляхом
реконструкції, перебудови, розібрання
чи знесення частини господарської
будівлі та господарської прибудови.
Господарська будівля та прибудова
повинні знаходитися на відстані не
менше 1 м від меж земельної ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу суду скасувати, посилаючись на
порушення норм процесуального права,
які полягають у відсутності підстав
для роз'яснення рішення, яке є
зрозумілим, а також у тому, що при
роз'ясненні даного рішення судом
змінено зміст останнього.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2
підтримав апеляційну скаргу свого
довірителя, просив її задовольнити.

Представник відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Тернопільській області
Санжара О.М. відносно апеляційної
скарги заперечив, вважає оскаржувану
ухвалу законною, такою, що скасуванню
не підлягає.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, ознайомившись з
матеріалами справи, доводами
апеляційної скарги в її межах,
заслухавши пояснення учасників
апеляційного розгляду справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає, виходячи з наступних
міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Зі змісту зазначеної статті
вбачається, що незрозумілим є рішення
суду, в якому припускається кілька
варіантів тлумачення. Таким чином,
приводом для роз'яснення рішення суду є
утруднення чи неможливість його
виконання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.21 своєї постанови "Про
судове рішення у цивільній справі" № 14
від 18 грудня 2009 року, роз'яснення
рішення суду можливе тоді, коли воно є
незрозумілим, що ускладнює його
реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлено до
виконання.

Як вбачається з резолютивної частини
рішення Зборівського районного суду
від 22 серпня 2013 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5
зобов'язано усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_4 земельною
ділянкою площею 0,05 га з колишньої
садиби ОСОБА_6 у с. Вертелка
Зборівського району, межі якої
визначені точками "А", "Б", "В", "Г"
теодолітної зйомки, станом на 07 вересня
2000 року, шляхом перенесення на 1 м від
межі земельної ділянки господарської
прибудови з цегли між межовими знаками
"А" та "Г" та господарської будівлі на
межі, на куті якої встановлено межовий
знак "А".

Як встановлено в ході апеляційного
розгляду справи, на час подання заяви
про роз'яснення рішення останнє
перебувало на виконанні відділу ДВС
Зборівського районного управління
юстиції, а з 24.06.2014 року - знаходиться на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області, що стверджується відповідними
постановами від 19.06.2014 року та від 24.06.2014
року.

Звертаючись з заявою про роз'яснення
рішення, державний виконавець, як на
підставу такого звернення, посилався
на неможливість виконання рішення суду
в частині перенесення господарської
будівлі на 1 м від межі, оскільки така
знаходиться на фундаменті, що складає
її підземну частину.

Таким чином, на думку колегії суддів,
роз'яснюючи своє рішення від 22.08.2013 року
у справі № 599/1227/13-ц, в частині усунення
перешкод, а зокрема, про перенесення
ОСОБА_5 господарської будівлі та
прибудови на 1 м від межі, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
саме по собі "перенесення" будівлі
допускає неонозначне тлумачення, у
зв'язку з чим роз'яснив, в цій частині
рішення, що перенесення будівлі
можливе будь-яким способом (шляхом
реконструкції, перебудови, розібрання
чи знесення частини господарської
будівлі та прибудови), однак з
врахуванням того, що господарські
будівлі повинні знаходитись на віддалі
не менше 1 м від межі.

Постановляючи ухвалу від 06 травня 2014
року, суд першої інстанції роз'яснив
рішення суду не змінюючи його змісту,
що відповідає вимогам ч.1 ст.221 ЦПК
України.

З врахуванням наведеного, доводи
апелянта про зрозумілість вказаного
рішення та відсутність передбачених
законом підстав у роз'ясненні (з
підстав, що труднощі, які виникли в
зв'язку з виконанням рішення суду мають
технічний характер і не пов'язані із
складністю формулювання резолютивної
частини), а також про зміну змісту
рішення з врахуванням наданих судом
роз'яснень колегія суддів вважає
безпідставними. При цьому, колегія
суддів, враховує також й положення
закону, які надають можливість саме
стороні виконавчого провадження
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вибрати оптимальний
спосіб перенесення належних їм
господарських будівель (реконструкцію,
перебудову, розібрання чи знесення їх
частини) шляхом добровільного
виконання вказаного рішення, яке з
врахуванням того, що набрало законної
сили є обов'язковим для виконання
особами, яких воно стосується.

З врахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що ухвала суду
постановлена з додержанням норм
процесуального права, тому підстав для
її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст.303 ч.1, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314
ч.1 п.1, 315 ч.ч.1, 2; 317 ч.1, 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Зборівського районного
суду Тернопільської області від 06
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
Тернопільської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Н.Б. Щавурська