Головуючий суду 1 інстанції - Скворцова
Доповідач - Темнікова В.І.
Справа № 429/1020/14-ц
Провадження № 22ц/782/2471/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Фарятьєва С.О., Коротенко
Є.В.,

за участю секретаря - Івасенко
І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Слов'яносербського
районного суду Луганської області від
26 травня 2014 року по справі заявою
ОСОБА_2 про встановлення факту, що має
юридичне значення, зацікавлені особи
ОСОБА_3 та ОСОБА_4,-

В С Т А Н
О В И Л А:

В квітні 2014 року заявниця
звернулася до суду з заявою, в якій
просила встановити факт, що має
юридичне значення, а саме: що земельна
ділянка, на яку виданий державний акт
серії ЯБ № 695444 на ім'я ОСОБА_2, площею
0,0823 га, кадастровий номер :05:005:0120,
яка призначена для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і
складає 51/100 частини від земельної
ділянки, призначеної для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд за
вказаною адресою.

Рішенням Слов'яносербського
районного суду Луганської області від
26 травня 2014 року в задоволенні заяви
ОСОБА_2 про встановлення факту, що має
юридичне значення, було відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду,
заявниця звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду та постановити
нове про задоволення її вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні заявниця
підтримала доводи апеляційної скарги,
просила її задовольнити, надавши
пояснення аналогічні змісту
апеляційної скарги.

Інші учасники процесу до судового
засідання не з,явилися, хоча про час і
місце розгляду справи повідомлялися
належним чином.

Заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав:

Як убачається з заяви, з якою
ОСОБА_2 звернулася до суду, вона просила
суд розглянути справу за правилами
розділу 4 ЦПК України, тобто в порядку
окремого провадження. Згідно ст. 234 ЦПК
України окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та
інтересів особи або створення умов
здійснення нею особистих немайнових
чи майнових прав або підтвердження
наявності чи відсутності
неоспорюваних прав. Суд розглядає в
порядку окремого провадження зокрема і
справи про встановлення фактів, що
мають юридичне значення. Однак згідно
ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд встановлює не
будь - які юридичні факти, а тільки такі,
від яких залежить виникнення, зміна
або припинення особистих чи майнових
прав фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції виходив з того, що в судовому
засіданні було встановлено, що
заявниці на праві приватної власності
належить земельна ділянка, розташована
за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,0823 га,
кадастровий номер :05:005:0120,
призначена для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
державний акт серія ЯБ № 695444. Вказана
земля була заявницею приватизована,
оскільки вона є власницею 51/100 частини
житлового будинку, розташованого за
тією ж адресою, тобто АДРЕСА_1. Однак,
коли заявниця спробувала продати
належну їй частину будинку та земельну
ділянку, то постановою Державного
нотаріуса Другої Слов'яносербської
державної нотаріальної контори від
27.03.2014 року за № 207/01-31 їй було
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії, а саме у посвідченні договору
купівлі продажу частки будинку та
земельної ділянки, через те, що у
державному акті на земельну ділянку
адреса її розташування вказана АДРЕСА_2
замість вірного АДРЕСА_1, що свідчить
про те, що при видачі державного акту на
земельну ділянку було допущено помилку
при написанні місця розташування
земельної ділянки: невірно зазначено
«АДРЕСА_2» замість правильного АДРЕСА_1.
Тому заявниця і просила встановити
факт, що має юридичне значення, а саме:
що земельна ділянка, на яку виданий
державний акт серії ЯБ № 695444 на ім'я
ОСОБА_2, площею 0,0823 га, кадастровий
номер :05:005:0120, яка призначена для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, знаходиться за адресою м.
Зимогір'я, АДРЕСА_1 Слов'яносербський
район Луганська область і складає 51/100
частини від земельної ділянки,
призначеної для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд за
вказаною адресою. Однак, в судовому
засіданні заявниця не надала доказів
про звернення до відповідного органу
про виправлення помилки при написанні
місця розташування земельної ділянки.

Крім того, приймаючи рішення по справі,
суд керувався роз'ясненнями,
викладеними у п.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №5 «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення», про те, що
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, якщо: згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення; заявник не має
іншої можливості одержати або
відновити загублений чи знищений
документ, який посвідчує факт, що має
юридичне значення; встановлення факту
не пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Проаналізувавши зазначені обставини
по справі у їх сукупності, суд дійшов
висновку про те, що факт, який просить
встановити заявниця, не породжує для
неї юридичних наслідків, а тому не може
бути розглянутим в порядку окремого
провадження.

Висновки суду про те, що дана заява в
такому вигляді, як вона була заявлена
заявницею, не підлягає розгляду в
порядку окремого провадження,
відповідає як матеріалам справи, так і
діючому законодавству.

Однак, висновок суду про те, що в такому
випадку у задоволенні вимог слід
відмовити через те, що факт, який
просить встановити заявниця, не
породжує для неї юридичних наслідків, є
помилковим, оскільки даний факт
породжує для заявниці певні правові
наслідки. Тобто, правильно встановивши
обставини, суд, приймаючи рішення по
справі, хоч і констатував про те, що
заявниця не надала доказів про
звернення до компетентного органу про
виправлення помилки при написанні
місця розташування земельної ділянки,
однак належної правової оцінки даним
обставинам не дав.

Втім, як уже зазначалося раніше, суд
згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України встановлює
не будь - які юридичні факти, а тільки
такі, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

В даному випадку законодавством
встановлений інший порядок вирішення
питання, з яким заявниця звернулася до
суду, а саме шляхом звернення до органу
приватизації, який здійснював
приватизацію земельної ділянки, з
заявою про виправлення описки в
державному акті серії ЯБ № 695444 на ім'я
ОСОБА_2, а не шляхом встановлення факту
знаходження земельної ділянки за
відповідною адресою, в порядку
окремого провадження та ще й з
встановленням того, що площа даної
земельної ділянки становить саме 51/100
частину від усієї земельної ділянки за
адресою - м. Зимогір'я, АДРЕСА_1, а тому
факт, який просить встановити заявниця
не підлягає взагалі розгляду в порядку
окремого провадження.

Встановивши зазначені вище обставини
по справі, суду слід було закрити
провадження, так як факт, який просить
встановити заявниця, взагалі не
підлягає розгляду в порядку окремого
провадження, оскільки для вирішення
зазначеного заявницею спірного
питання законом встановлено інший
порядок розгляду, а не відмовляти у
задоволенні вимог з підстав,
зазначених судом в рішенні. А тому
рішення суду слід скасувати, а
провадження по справі закрити.

Інші доводи апеляційної скарги
фактично містять суб'єктивне
тлумачення апелянтом норм
матеріального та процесуального права
і направлені на переоцінку доказів, які
судом першої інстанції були належним
чином досліджені та оцінені.

Керуючись ст. 307, 310, 314, 315, п.1 ч.1
ст.205 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Слов'яносербського
районного суду Луганської області від
26 травня 2014 року скасувати.

Провадження по справі за заявою
ОСОБА_2 про встановлення факту, що має
юридичне значення, закрити.

Ухвала набирає законної сили
негайно після її проголошення, але може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів після її
проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді