Дата документу 23.06.2014 Справа № 554/3640/14-ц
Провадження № 2/554/1848/2014
Єдиний унікальний номер: 554/3640/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2014 року Октябрський райсуд м.
Полтави в складі :

головуючого судді -
Тімошенко Н.В.

при секретарі -
Поливяній О.М.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,
представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5 про
визнання договору дарування квартири
недійсним,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5 про
визнання договору дарування квартири
недійсним.

Позивач посилалася на те, що у 1999 році
вона придбала квартиру АДРЕСА_1. На час
придбання вказаної квартири позивач
проживала разом зі своїми дітьми,
ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Наприкінці 2002 року загинув її син,
ОСОБА_6, а через два тижні, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
її матір - ОСОБА_8.

Як наслідок, позивач впала у депресію,
почала зловживати спиртними напоями.

Скориставшись тяжким психологічним
станом та стресом після втрати сина та
матері, її донька, ОСОБА_2, разом зі
своїм чоловіком, ОСОБА_10, почали на неї
психологічно тиснути, влаштовувати
скандали, істерики, погрожуючі
суїцидом у разі якщо вона не вирішить
питання стосовно квартири АДРЕСА_1, у
якій вони разом на той час проживали,
пояснюючи свої дії побоюванням, що
вона, будучі у такому безпорадному
стані, не розуміючи свої дії зможу
розпорядитися квартирою залишивши
доньку без даху над головою.

Не витримавши психологічного тиску з
боку доньки та зятя, не розуміючи
значення своїх дій та наслідків,
позивач погодилася на їх умови із
застереженням про те, що вони не
залишать її одну, будуть підтримувати
її матеріально. Підписуючи вказаний
договір позивач вважала, що він є
фактично угодою про довічне утримання.

У 2008 році на літній час позивач
переїхала у дачний будинок у с.Ваці
Полтавського району Полтавської
області, однак, повернувшись до Полтави
восени, знайшла свою квартиру
зачиненою, замки були поміняні, на
телефонні дзвінки донька не
відповідала.

29 травня 2012 року вказану квартиру було
продано з офіційних торгів ОСОБА_5 за 161
250 грн.

Таким чином, позивач вважає, що її
донька та зять обманули її,
скориставшись її тяжким психологічним
становищем.

Позивач просила вказаний договір
дарування недійсним.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
відповідач та представник третьої
особи позовні вимоги не визнали.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши подані
сторонами належні та допустимі докази
в їх сукупності, встановивши фактичні
обставини справи, проаналізувавши
законодавство, що регулює спірні
правовідносини між сторонами, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 09.09.1999 року
позивач придбала квартиру АДРЕСА_1, на
підставі-договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_11 09.09.1999 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивача, ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача,
ОСОБА_8

09.04.2003 року був укладений нотаріально
посвідчений договір дарування, у
відповідності до якого ОСОБА_4
подарувала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2, а
остання прийняла у дар зазначену
квартиру.

Рішенням суду від 17.07.2009 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання
правочину - договору дарування від
09.04.2003 року недійсним відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області апеляційна скарга ОСОБА_4 на
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 17 липня 2009 року залишена
без розгляду.

Ухвалою Верховного суду України від
09.11.2009 року відмовлено у відкритті
касаційного провадження у справі за
вказаним позовом за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 17.07.2009
року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а згідно із ч. 1
ст. 261 ЦК України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

06.08.2008 року позивач звернулася до суду
із позовом про визнання правочину -
договору дарування від 09.04.2003 року
недійсним, що свідчить про початок
перебігу позовної давності.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на сплив позовної давності,
позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 8, 51, 124, 129 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, ст. 257
ЦК України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_5 про визнання
договору дарування квартири недійсним,
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

СуддяН. В. Тімошенко