Справа № 510/691/14-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

30.05.2014 року
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бошкова
І.Д.,

за участю: секретаря -
Міхайліченко В.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Рені Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача, ОСОБА_2, у
судовому засіданні позовні вимоги
визнав в повному обсязі.

Представник позивача, ОСОБА_1,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

В ході розгляду справи судом були
досліджені наступні докази: копія
договору купівлі - продажу від 23.12.2006р.;
копія паспорту громадянки України -
ОСОБА_3, серії НОМЕР_1; копія свідоцтва
про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, серії
НОМЕР_2; копія свідоцтва про народження
ОСОБА_7, серії НОМЕР_3; копія свідоцтва
про смерть ОСОБА_7, серії НОМЕР_4; копія
договору міни квартири від 13.04.1998р.;
копія технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1; лист - відповідь Ренійського
РС ГУДМС України в Одеській області від
06.05.2014р. № 2912; витяг з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про державну реєстрацію шлюбу
від 29.05.2014р. № 4; витяг з державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про смерть ОСОБА_9 від 29.05.2014р.
№ 0; копії будинкової книги;
квитанція про сплату судового збору.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що 23 грудня 2006р. між
позивачем та відповідачем була
досягнута домовленість про
купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1. В той
же день сторони уклали між собою
відповідний письмовий договір
купівлі-продажу, позивач передала
відповідачу обумовлену суму грошей, а
відповідач передав ключ від квартири.
Позивач запропонував відповідачу
оформити нотаріально договір купівлі -
продажу, однак відповідач відповів, що
не може цього зробити. Як з'ясувалось
відповідач на момент укладання
договору не був власником всіє
квартири. Окрім нього, спірна квартира
належала відповідачу, його сестрі -
ОСОБА_7 та її чоловікові ОСОБА_9 Після
виявлення цих обставин відповідач
завірив позивача, що він прийняв
спадщину й квартира належить йому,
однак документально він її не оформив.
Його сестра ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, а її чоловік ОСОБА_9, ще
раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 Ці особи не мали
дітей та їх єдиним близьким родичем був
відповідач. На підставі ст. 549 ЦК УРСР
ОСОБА_9 прийняла спадщину у 2003р. після
смерті чоловіка ОСОБА_9 Таким чином,
право власності на 2/3 частини
вищевказаної квартири перейшло до
сестри відповідача ОСОБА_7, яку
документально не оформила. Вже після
смерті ОСОБА_7 право власності на 2/3
частини квартири перейшло до
відповідача, як до рідного брата, який
на час відкриття спадщини проживав
разом із спадкодавцем.

Після отримання від відповідача
подібну інформацію, позивач чекала
доки він оформить документально
прийняту спадщину. Однак, відповідач
веде антисоціальний образ життя,
зловживаючи спиртними напоями, та
нічого не робить. В 2009р. він зовсім зник,
як з'ясувалось за вироком суду він був
позбавлений волі. Отже, придбане
позивачем нерухоме майно було
відчужено особою, яка не мала на це
право. На даний час звернення за
оформленням договору купівлі-продажу є
неможливим, оскільки прохання до
відповідача з цього приводу не
сприймаються. Тому позивач була
вимушена звернутися в суд.

Вивчивши матеріали справи, надані
докази, вислухавши думку сторін, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

По-перше, враховуючи вищевикладене,
придбане позивачем нерухоме майно було
відчужено особою, яка не мала на це
право. А якщо майно відчужене особою,
яка не мала на це право, добросовісний
набувач набуває право власності на
нього, якщо, відповідно до ст. 388 ЦК
України, майно не може бути витребуване
у нього (ст.330 ЦК України).

Так, ст.388 ЦК України передбачено, що
якщо майно за відплатним договором
придбане в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:
було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;
було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом. Майно не може
бути витребувано від добросовісного
набувача, якщо воно було продане у
порядку, встановленого для виконання
судових рішень. Якщо майно було набуте
безвідплатно в особи, яка не мала права
його відчужувати, власник має право
витребувати його від добросовісного
набувача у всіх випадках. Згідно ст.397
ЦК України, володільцем чужого майна є
особа, яка фактично тримає його у себе.
Право володіння чужим майном може
належати одночасно двом або більше
особам. Фактичне володіння майном
вважається правомірним, якщо інше не
випливає із закону або не встановлено
рішенням суду. Так, позивач, як
добросовісний набувач, у відповідності
ст.330 ЦК України набула право власності
на квартири АДРЕСА_1, придбавши у
відповідача це нерухоме майно, яке
відповідач фактично не мав право
відчужувати. У відповідності ст.388 ЦК
України, судом було встановлено, що
майно придбане позивачем у
відповідача, не було загублене
власниками, не було вкрадено та не
вибувало з володіння власників або
особи, якій було передано майно у
володіння, не з їхньої волі, іншим
шляхом, а тому воно не може бути
витребувано у позивача.

Згідно ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Виходячи із вищенаведеного, угода
(правочин) між сторонами відбулася,
вона виконана в повному обсязі, нею
були припиненні обов'язки відповідача
щодо квартири, встановленні права на
нерухомість у позивача як
добросовісного набувача, тому є
правові підстави визнати право
власності на квартиру АДРЕСА_1, за
позивачем як за добросовісним
набувачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,174, 212, 213, 215, 294
ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 328, 388, 397, 657 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_3 -
задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_3 право власності
на квартиру АДРЕСА_1.

3. Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом. Строк оскарження рішення в
апеляційний суд Одеської області через
Ренійський районний суд Одеської
області - 10 днів з дня проголошення
рішення, а для осіб, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:
І.Д. Бошков