АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5753/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Головін В. О. Доповідач - Куценко
Т.Р. Категорія 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

16 липня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 квітня 2014 року, по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів на
повнолітню непрацездатну дочку, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у лютому 2014 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення
розміру аліментів, які стягуються на
утримання повнолітньої непрацездатної
дочки /а.с.2/.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 квітня 2014 року в
задоволені позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено /а.с.55-57/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на те, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, та рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права /а.с. 60/.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі рішення Павлоградського
міського суду Дніпропетровської
області від 04 березня 1999 року з
позивача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання повнолітньої непрацездатної
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини
всіх видів заробітку (доходів)
щомісячно, починаючи з 23 грудня 1998 року
/а.с.6/.

Крім того, на підставі довідки
Психоневрологічного диспансерного
відділення міської лікарні №1
встановлено, що дочка позивача ОСОБА_4 є
інвалідом дитинства І групи, що
встановлена безстроково та потребує
постійного підтримуючого лікування та
догляду /а.с.36/. Також відповідно
довідок комунального закладу «Центра
первинної медико-санітарної допомоги
м. Павлограда Амбулаторії ЗПСМ № 4
вбачається, що остання перебувала на
диспансерному обліку у
лікаря-терапевта в період з 22 червня 2013
року по 11 вересня 2013 року та потребує в
подальшому періодичного лікування та
постійної сторонньої допомоги /а.с.37, 38/.

Згідно довідки Управління соціального
захисту населення №508 від 10 квітня 2014
року ОСОБА_3 отримує державну допомогу
на утримання повнолітньої доньки в
сумі 1660,75 грн. на місяць /а.с.44/.

Відповідно ч.1 ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

В своїй апеляційній скарзі позивач
посилається на те, що суд не прийняв до
уваги наведені останнім докази та
пояснення, щодо неможливості
сплачувати вказаний розмір аліментів.
Оскільки апелянт ніде не працює так як
є пенсіонером, крім того має
незадовільний стан здоров'я та утримаю
свою непрацездатну дружину інваліда,
за якою здійснює догляд. Також
зазначає, що сукупний дохід сім'ї
відповідачки, з урахуванням її пенсії
та пенсії доньки є більшим ніж у
позивача, тому вважає за необхідним
стягувати з нього аліменти у твердій
грошовій сумі в розмірі 100 грн.
щомісячно.

Однак вищезазначені твердження
апелянта не можуть бути прийняті до
уваги, з наступних підстав.

Відповідно ст.198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Враховуючи положення ст.182, 183 СК
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, що не
може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, якщо частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

В матеріалах справи міститься
посвідчення НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 03
жовтня 2013 р. згідно якого позивач
ОСОБА_2 є пенсіонером та йому
призначена пенсія за віком довічно
/а.с.5/. Також згідно довідки
Васильківського районного управління
Пенсійного фонду України № 458 від 25
липня 2013 р. ОСОБА_2 з 10 липня 2013 р.
отримує пенсію за віком, в розмірі 2203,80
грн. /а.с.8/, тобто з зазначеного періоду,
позивач має постійний регулярний дохід
і таким чином його матеріальний стан не
погіршився, сімейний стан позивача
також не змінився.

Дружина позивача ОСОБА_5 є пенсіонером
та має самостійне джерело доходу,
оскільки отримує пенсію в сумі 949.00 грн.
/а.с.40/.

В матеріалах справи відсутні будь-які
відомості або докази того, що на
утриманні позивача перебуває хтось
окрім його доньки ОСОБА_4.

Враховуючи те, що позивач має постійний
регулярний дохід, відсутні підстави
передбачені ст.184 СК України, для
визначення аліментів у твердій
грошовій сумі. Дружина апелянта має
самостійне джерело доходу у вигляді
пенсії. Крім того, враховуючи стан
здоров'я дочки ОСОБА_2 та необхідність
її періодичного лікування та постійної
сторонньої допомоги та догляду,
враховуючи, що на утриманні апелянта
перебуває лише ОСОБА_4 - відсутні
підстави для зменшення розміру
аліментів на утримання повнолітньої
непрацездатної дочки.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтованого дійшов висновку про
відмову в задоволені позовних вимог
ОСОБА_2

Висновки суду підтверджені належними,
дослідженими в судовому засіданні
доказами, яким суд дав правильну оцінку
відповідно до норм ЦПК України та є
такими, що відповідають нормам
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які б могли
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України,
колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Судді :