Ухвала

іменем україни

20 червня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 березня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду м.
Києва від 27 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві про встановлення
фактів, що мають юридичне значення та
внесення змін до актового запису про
народження, актового запису про смерть
та актового запису про шлюб,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві про встановлення
фактів, що мають юридичне значення та
внесення змін до актового запису про
народження, актового запису про смерть
та актового запису про шлюб, мотивуючи
свої вимоги відсутністю даних про
національність у свідоцтві про
народження її прадіда ОСОБА_3

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва від
27 травня 2014 року, у задоволені позову
ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди правомірно виходили з того,
що не підлягають встановленню в
судовому порядку юридичні факти щодо
належності до певної нації, оскільки
спосіб відновлення порушеного права,
якщо воно мало місце вирішується
шляхом звернення до відповідного
відділу РАЦС, а у разі відмови -
оскарження її у судовому порядку.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві про встановлення
фактів, що мають юридичне значення та
внесення змін до актового запису про
народження, актового запису про смерть
та актового запису про шлюб.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ