АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/14/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2010/6431/2012
03 липня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого - Шаповал
суддів - Кіпенка І.С.,
за участю секретаря -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою прокурора
Дергачівського району Харківської
області на заочне рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 17 грудня 2012
року по справі за позовом прокурора
Дергачівського району Харківської
області в інтересах держави в особі
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області до ОСОБА_1, управління
Держкомзему в Дергачівському районі
Харківської області про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку та
повернення земельної ділянки в
придатному для використання стані, -
В жовтні 2012 року прокурор
Дергачівського району Харківської
області в інтересах держави в особі
Русько - Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області звернувся до суду з вказаним
В обгрунтування позовних вимог
зазначив, що прокуратурою
Дергачівського району Харківської
області була проведена перевірка
дотримання вимог земельного
законодавства України під час передачі
у власність земельних ділянок Русько -
Лозівською сільською радою
Дергачівського району Харківської
області. Перевіркою встановлено, що
рішення Русоко - Лозівської сільської
ради Дергачівського району
Харківської області 24 сесії 5 скликання
про безоплатну передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку загальною площею 0,1500 га в
АДРЕСА_1, від 26.06.2008 року, прийнято в
порушення ст..ст.12, 118 Земельного
Кодексу України, ст.. 19 Конституції
України та ч. 1 п. 34 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування України».
На підставі вказаного рішення ОСОБА_1
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№472326 від 20.08.2009 року.

Прокурор посилається на відсутність у
відповідача права на спірну земельну
ділянку, оскільки питання про передачу
її у власність не вирішувалось, було
винесено одноособово головою Русько -
Лозівської сільської ради ОСОБА_2

Таким чином, просить визнати недійсним
державний акт серії ЯЖ № 472326 від 20.08.2009
р. на право власності на земельну
ділянку загальною площею 0,1500 га в
АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_1

Заочним рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області від
17 грудня 2012 року в задоволенні позову
прокурора Дергачівського району
Харківської області в інтересах
держави в особі Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області - відмовлено
повністю.

Заходи забезпечення позову у виді
заборони відчуження земельної ділянки,
яка належить ОСОБА_1, державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ №472326 від 20.08.2009 року, площею
0,1500 га, та розташована за адресою:
Харківська область, Дергачівський
район, АДРЕСА_1, які були вжиті згідно
ухвали Дергачівського районного суду
Харківської області від 08 листопада 2012
року, скасовані.

В апеляційній скарзі прокурор
Дергачівського району Харківської
області просить скасувати рішення суду
першої інстанції та направити справу
на новий судовий розгляд до
Дергачівського районного суду
Харківської області. Вважає рішення
таким, що ухвалено з порушенням норм
процесуального та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Сторони рішення суду першої інстанції
не оскаржили, своїх заперечень на
апеляційну скаргу не надали.

ОСОБА_1 повторно до суду апеляційної
інстанції не з»явився, про час і місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, відповідно до вимог ст.. 74, ч. 3, 8
ст. 76 ЦПК України.

Із розписки про вручення судової
повістки вбачається, що ОСОБА_1
відмовився від її отримання. (а.с. 92)

Згідно ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка
відмовилася одержати судову повістку,
вважається повідомленою.

Крім того, повідомлення про слухання
справи призначеної на 03.07.2014 року,
отримала дружина відповідача що,
відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України, є
належним повідомленням. (а.с. 95),

З урахуванням розумних строків
розгляду справи, судова колегія вважає
за необхідне розглянути справу за
відсутності ОСОБА_1

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ІДПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції вважав недоведеними
вимоги щодо визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку,
скасування державної реєстрації та
повернення земельної ділянки.

Однак, повністю погодитись з таким
висновком не можна, оскільки суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи; неправильно
застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена законом.

Правові підстави набуття громадянами і
юридичними особами права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності визначено ч. 1 ст.
116 ЗК України. Такими підставами є
рішення органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується держаним актом (частина
перша статті 126 ЗК України в редакції,
яка була чинною на момент виникнення
правовідносин).

Спірною є земельна ділянка площею 0,1500
га, яка розташована за адресою:
Харківська область, Дергачівський
район, АДРЕСА_1.

Власником цієї ділянки є ОСОБА_1 на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№472326 від 20.08.2009 року, зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 31. В
державному акті зазначено, що
підставою для його видачі є рішення XXIV
сесії V скликання Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області від 26 червня 2008
року (а. с. 6).

Разом з тим, рішення XXIV сесії V
скликання Русько-Лозівської сільської
ради Дергачівського району
Харківської області від 26 червня 2008
року не приймалось.

Виготовив, підписав та завірив
гербовою печаткою Русько - Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області, а також видав
підроблене рішення про надання
відповідачу дозволу на розробку
технічної документації землеустрою по
встановленню меж земельної ділянки на
місцевості та виготовлення документу,
що посвідчує право власності на
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства,
ОСОБА_2, який перебував на той час на
посаді голови Русько - Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області.

За скоєння злочинів, передбачених ч. 3
ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_2
притягувався до кримінальної
відповідальності.

Постановою Золочівського районного
суду Харківської області від 12 березня
2014 року провадження по кримінальній
справі стосовно ОСОБА_2 в частині
обвинувачення у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України,
зупинено у зв'язку з декриміналізацією
складу злочину.

Постановою Золочівського районного
суду Харківської області від 04 квітня
2014 року ОСОБА_2 звільнений від
кримінальної відповідальності за
обвинуваченням у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, на
підставі п. «е» ст. 1 Закону України від
08 липня 2011 року «Про амністію».

Дані постанови набрали законної сили.

Державні акти на право власності на
земельні ділянки є документами, що
посвідчують право власності й
видаються на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень. У спорах,
пов'язаних із правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватися як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти на право
власності на земельні ділянки.
Визнання недійсними державних актів на
право власності вважається законним,
належним та окремим способом
поновлення порушених прав у судовому
порядку.

У разі встановлення незаконності
вибуття земельних ділянок із державної
власності та визнання державних актів
на право власності на земельні ділянки
недійсними у зв'язку з тим, що спірні
земельні ділянки первинним власникам у
встановленому законом порядку не
надавалися; рішення селищної ради, на
підставі якого видані зазначені
державні акти, було підробленим; спірні
земельні ділянки належать до земель
водного фонду та знаходяться в межах
прибережної захисної смуги і згідно зі
статтями 60, 61 ЗК не могли надаватися для
зазначеного в державних актах
цільового призначення; порушення вимог
п. 12 розд. X «Перехідні положення» ЗК
України (земельні ділянки знаходяться
поза межами населеного пункту і не
могли надаватися селищною радою), позов
про їх витребування з чужого
незаконного володіння підлягає
задоволенню відповідно до положень
статей 387, 388 ЦК України.

Так, ст. ст. 26, 59 Закону України « Про
місцеве самоврядування в Україні», ст.
12, п. 12 розділу X ЗК України передбачено,
що виключно на засіданнях ради
приймаються рішення про передачу
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян
відповідно до ЗК України.

Проте, відповідне рішення Русько -
Лозівською радою Дергачівського
району Харківської області у
встановленому законом порядку не
приймалось, що свідчить про

відсутність волевиявлення
розпорядника земельної ділянки на
передачу її відповідачу.

Аналогічна правова позиція викладена
Верховним Судом України в постановах
від 22 травня 2013 р. року в справі № 6-33цс13,
від 26 вересня 2011 р. у справі № 6-34цс11, від
20 лютого 2012 року № 6 - 78 цс 11, які згідно
зі ст. 360 - 7 ЦПК України є обов'язковою
для судів України, які зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність до його рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник або землекористувач може
вимагати усунення порушень його прав
на землю.

З урахуванням наведенного, позовні
вимоги про визнання недійсним
Державного акту серії ЯЖ №472326 на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,1500 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 виданого на ім'я
ОСОБА_1, зареєстрованого 20 серпня 2009
року за № 31, та зобов'язання
відповідача повернути вказану
земельну ділянку за належністю
Русько-Лозівській сільській раді
Дергачівського району Харківської
області підлягають задоволенню.

Рішення суду першої інстанції в цій
частині підлягає скасуванню.

Позовні вимоги про покладення
обов'язку на управління Держкомзему
Дергачівського району Харківської
області скасувати державну реєстрацію
державного акту на спірну земельну
ділянку не підлягають задоволенню.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, регулюються Законом
України від 11 лютого 2010 року № 1878-У1 (з
наступними змінами) «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (далі - Закон №
1878-У1).

Так, згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1878-У1,
державна реєстрація прав є
обов'язковою.

Обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме - зокрема, право власності на
нерухоме майно; право володіння; право
користування (сервітуту); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном (п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 4
Закону № 1878У1).

Державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав, відмову в
такій реєстрації. її зупинення, про
державну реєстрацію обтяжень, про
скасування запису, погашення запису та
внесення змін до записів у Державному
реєстрі прав (п. 2 ч. 2 статті 9 Закону №
1878-У 1).

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили (п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону № 1878-У
1).

Аналіз вказаних норм дає підстави
вважати, що підстав для зобов'язання
управління Держкомзему в
Дергачівському районі Харківської
області відмінити державну реєстрацію
державного акту на вказану земельну
ділянку, виданого на ім'я ОСОБА_1, у суду
немає. Такі записи підлягають
скасуванню на підставі рішення суду
відповідним органом державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно.

Вимоги позивача про визнання недійсним
запису в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно не підлягають
задоволенню, оскільки в позові йдеться
про визнання недійсним такого запису
відносно ОСОБА_3, між тим, відповідачем
по справі є ОСОБА_1 ( а.с. 3)

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 313, 314 ч. 2, 309
ч. 1 п. п. 1, 4, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурора
Дергачівського району Харківської
області - задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 17 грудня 2012
року - змінити.

Державний акт серії ЯЖ №472326 на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,1500 га, яка розташована
за адресою: Харківська область,
Дергачівський район, АДРЕСА_1, виданого
на ім'я ОСОБА_1, зареєстрованого 20
серпня 2009 року за № 31, - визнати
недійсним.

Зобов'язати ОСОБА_1 повернути земельну
ділянку площею 0,1500 га, яка розташована
за адресою: Харківська область,
Дергачівський район, АДРЕСА_1, за
належністю Русько - Лозівській
сільській раді Дергачівського району
Харківської області.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили негайно
і може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
його проголошення безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: