Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 червня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої :
Готри Т.Ю.,

суддів : Боднар
О.В., Кеміня М.П.,

при секретарі :
Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 23 квітня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права спільної сумісної власності
подружжя та поділ майна,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним позовом, в якому вказував
на те, що з 22.04.2004 року по 17.12.2010 року
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2. За час перебування у шлюбі ними
було набуто наступне майно, а саме
автомобіль НОМЕР_1, придбаний у 2006 році,
і закінчено будівництвом житловий
будинок АДРЕСА_3 в м.Ужгороді, належний
ОСОБА_2, який істотно збільшився у своїй
вартості внаслідок їхніх трудових та
грошових затрат.

Посилаючись на наведене, просив
визнати будинковолодіння АДРЕСА_3
м.Ужгороді - об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Розділити
між ними спільне майно, а саме визнати
за ним право власності на 1/2 частину
будинковолодіння АДРЕСА_3 м.Ужгороді та
на автомобіль ВАЗ 2115, 1.5, колір синій, 2006
року випуску, д/н НОМЕР_2 в цілому, який
знаходиться в його фактичному
користуванні, з присудженням
відповідачці грошової компенсації за
належну їй 1/2 частину автомобіля.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 23 квітня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право
спільної сумісної власності на
автомобіль марки ВАЗ -2115, 1.5, 2006 року
виробництва, р.н.з. НОМЕР_1, вартістю 46922
грн. Проведено поділ вказаного майна,
виділивши по 1/2 кожному.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в
цілому на автомобіль ВАЗ 2115, 1.5, 2006 року
виробництва, р.н.з. НОМЕР_1, і стягнуто з
нього на користь ОСОБА_2 23461 грн.
вартості 1/2 частки вказаного майна.

Визнано за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право
спільної сумісної власності на майно -
проведені покращення будинку, що
складають 6% незавершеного
будівництвом будинку АДРЕСА_3 в
м.Ужгороді, вартістю 37183,40 грн., провівши
поділ вказаного майна, визначивши, що
їх частки є рівними та становлять по 1/2
частині.

У решті позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
1565,50 грн., що становить половину
понесених витрат по оплаті судової
експертизи, та на користь держави 210
грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 210
грн. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
в частині визнання за ОСОБА_1 і ОСОБА_2
права спільної сумісної власності на
майно - проведені покращення будинку,
що складають 6% незавершеного
будівництвом будинку АДРЕСА_3
м.Ужгороді, вартістю 37183,40 грн., провівши
поділ вказаного майна, визначивши, що
їх частки є рівними та становлять по 1/2
частині; в частині відмови у решті
позову та стягненні з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 1565,50 грн., що становить половину
понесених витрат по оплаті судової
експертизи, та на користь держави 210
грн. судового збору, - позивач ОСОБА_1
подав на нього апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримали.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали,
просили таку відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції,
сторони ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2004
року, який рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 17 грудня 2010
року розірвано (т.1 а.с.6).

Згідно договору дарування від 20.12.1994
року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2
незакінчений будівництвом житловий
будинок, розташований на земельній
ділянці 0,05 га., по АДРЕСА_3 в м.Ужгороді,
зі ступенем готовності 29% (т.1 а.с.74-75).

На підставі розпорядження глави
міської управи Ужгородської міської
ради народних депутатів №20 від 26.09.1994 р.
відповідачці ОСОБА_2 22.01.1996 року видано
акт про відвід червоних ліній та меж
ділянки в натурі. Площа земельної
ділянки складає 0,079 га. і розташована по
АДРЕСА_3 в м.Ужгороді (т.1 а.с.78).

На підставі рішення №118 виконкому
Ужгородської міської ради від 24.07.1996
року ОСОБА_2 передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,079
га, розташовану в м.Ужгород, АДРЕСА_3 та
видано Державний акт на право
приватної власності на землю від 22.08.1996
року (а.с.79).

Згідно рішення Ужгородської міської
ради №20 від 26.09.1994 року проведена
виконавча зйомка недобудованого
житлового будинку та інженерних мереж,
прийнята топо-геодезичною службою
м.Ужгорода та накладена на план міста
(т.1 а.с.76).

З довідки КП «архітектурно-планувальне
бюро» Ужгородської міської ради №64 від
25.05.2011 року слідує, що колишня адреса
АДРЕСА_3 (договір дарування від 20.12.1994
року) змінена на адресу - АДРЕСА_3 (т.1
а.с.77).

01.08.1997 року ОСОБА_2 видано технічні
умови №310 на підключення житлового
будинку до електромережі (т.1 а.с.81).

Протоколами №413 та 414 від 25.05.1998 року
визнано відповідність до норм та вимог
і готовність до прийняття в
експлуатацію електромережі житлового
будинку АДРЕСА_3 м.Ужгороді (т.1 а.с.83-84).

14.04.2000 року ВУ ВКГ видано технічні умови
на відведення господарчо-фекальних
стоків від вказаного житлового будинку
(т.1 а.с.89).

25.04.2000 року УЖКГ надано Дозвіл №05
ОСОБА_2 на виконання робіт по
будівництву каналізаційної мережі до
вказаного будинку (т.1 а.с.87).

13.09.2002 року ТОВ «ЗРМ-ЛТД» складено Акт
виконаних робіт про виготовлення та
монтаж вікон на будинок (т.1 а.с.90).

24.11.2003 року ВАТ «Закарпатгаз» видано
технічні умови на газифікацію
житлового будинку АДРЕСА_3

Таким чином, судом першої інстанції
встановлено, що на момент укладення
шлюбу сторін спірний житловий будинок
був практично збудований, а саме були
виконані наступні роботи: будинок був
збудований і перекритий дахом, були
встановлені вікна, проведені
штукатурні роботи зовні, виконані
бетонні роботи, проведено штукатурку
та побілку внутрішніх стін цокольного
поверху, встановлено сантехнічний
вузол (ванна, туалет), проведено повну
електрифікацію, прокладено водопровід
і каналізацію, проведено газ та систему
опалення, встановлено огорожу і
облаштовано прибудинкову територію.

Встановлено, що відразу після
одруження 22.04.2004 року сторони стали
проживати в цокольному поверсі
будинку. За період спільного
проживання ними були проведені лише
облаштувальні роботи для покращення
умов життя, а саме було облаштовано
кухню, одну кімнату, ванну і туалет на
першому поверсі будинку. Ніяких
будівельних робіт з приводу
будівництва спірного будинку
подружжям не велося. Вказану обставину
в суді апеляційної інстанції ствердив
і позивач ОСОБА_1, а саме що на момент
одруження з відповідачкою вказаний
будинок був збудований і перекритий
дахом. А тому вказана обставина
спростовує його будівництво подружжям.

Матеріалами справи, а також висновком
№55 судової будівельно-технічної
експертизи від 19 липня 2013 року
встановлено, що станом на 22.04.2004 року
(день укладення шлюбу сторін)
готовність незавершеного будівництвом
будинку становила 65% (т.1 а.с.24-82).

Згідно витягу КП «БТІ м.Ужгорода» від
07.10.2010 року відсоток готовності будинку
становив 71% (т.1 а.с.111).

Таким чином, судом встановлено, що за
час шлюбу сторін відсоток готовності
будинку збільшився з 65% на 71%, що
становить 6%. Згідно висновку №68
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від 10
жовтня 2013 року, вартість 6%
незавершеного будівництвом будинку
АДРЕСА_3 м.Ужгороді на кінець спільного
проведення сторонами облаштувальних
робіт по 1-му поверху станом на початок
2010 року становить 37183,4 грн. Частка
ОСОБА_1 1/2 від 6% спільно проведених
покращень станом на 2010 рік становить
3/100, що у грошовому виразі складатиме
18591,7 грн. Площа в житловому будинку
АДРЕСА_3 м.Ужгороді, що належить ОСОБА_1
відповідно до визначеної частки - 3/100
від загальної площі житлового будинку
становить 9,24 кв.м. Реальний розподіл
житлового будинку відповідно до 3/100 та
97/100 - не можливий відповідно до діючих
ДБН (т.1 а.с.96-108).

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Згідно приписів ст.62 Сімейного кодексу
України якщо майно дружини, чоловіка за
час шлюбу істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Тобто, для виникнення права спільної
сумісної власності майно, належне
одному із подружжя, має істотно
збільшитися у своїй вартості.

Згідно висновку №55 судової
будівельно-технічної експертизи від 19
липня 2013 року дійсна вартість
незавершеного будівництвом будинку
АДРЕСА_3 в м.Ужгороді станом на день
проведення експертизи становить 1041852,4
грн., тоді як вартість 6% цього будинку,
яка включає проведення сторонами
облаштувальних робіт по 1-му поверху
будинку станом на початок 2010 року
становить 37183,4 грн.. Тобто проведені
сторонами покращення будинку не
вказують на істотне збільшення цього
майна у своїй вартості.

За відсутності доказів істотного
збільшення спірного будинковолодіння
у своїй вартості, відсутні передбачені
ст.62 СК України підстави для визнання
незавершеного будівництвом будинку
АДРЕСА_3 в м.Ужгороді об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
і відповідно для визнання за позивачем
права власності на 1/2 частину цього
будинку.

Тому, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про визнання за сторонами
права спільної сумісної власності на
майно - проведені покращення будинку,
що складають 6% незавершеного
будівництвом будинку АДРЕСА_3 в
м.Ужгороді, вартістю 37183,40 грн., провівши
поділ вказаного майна, визначивши, що
їх частки є рівними та становлять по 1/2
частині, - оскільки в даному випадку
позивач має право на відшкодування
своїх затрат, так як його внесок у
покращення будинку був незначним.

Посилання у апеляційній скарзі на те,
що відповідачка ОСОБА_2 до укладення
шлюбу з ОСОБА_1 отримала в дар лише 29%
готовності будинку загальною площею
111,29 кв.м., тоді як такий за час шлюбу
збільшився до 71% готовності, де
загальна площа становить 231,7 кв.м., не
заслуговують на увагу, оскільки згідно
вихідної технічної документації
Управління архітектури і
містобудування м.Ужгорода №425/90 від
квітня 1990 року передбачено будівництво
двохповерхового житлового будинку з
цокольним поверхом з лінійними
розмірами у плані 9,02 м. х 10,47 м., де
відповідно до експлікації приміщень
(позиції 1-23), загальна площа житлового
будинку складає 181, 15 кв.м. Однак у
таблиці техніко-економічних
показників була допущена технічна
помилка, а саме у графі «загальна площа
житлового будинку вказано площу 111,29
кв.м.» замість 181,15 кв.м..

Щодо збільшення загальної площі
незавершеного будівництвом будинку
АДРЕСА_3 в м.Ужгороді до 231,7 кв.м., то така
відповідачкою ОСОБА_2 була збільшена ще
до укладення шлюбу з позивачем, згідно
проведеного 25.12.1996 року Ужгородським
архітектурно-планувальним бюро при
управлінні архітектури і
містобудування м.Ужгорода коригування
проекту зі зміною лінійних розмірів (з
9,02 м. х 10,47 м. до 9,05 х 12,9), де довжина
житлового будинку збільшилася на 2,43 м.
за рахунок добудови холу. Після
розірвання шлюбу між сторонами
загальна площа будинку збільшилася ще
до 307,9 кв.м., що стверджується довідкою
КП «БТІ м.Ужгорода» (т.2 а.с.21).

Стосовно рішення суду першої інстанції
в частині визнання за ОСОБА_1 права
власності на автомобіль НОМЕР_3, то в
цій частині таке позивачем не
оспорюється. В суді апеляційної
інстанції позивач не погодився лише з
вартістю вказаного автомобіля, яка
визначена висновком експерта НДЕКЦ
УМВ України в Закарпатській області
від 30.05.2012 року (т.2 а.с.212-216). Однак,
доводи апелянта з приводу
неправильного визначення суми
вартості автомобіля не заслуговують на
увагу, оскільки ОСОБА_1 не звертався до
суду з клопотанням про призначення
експертизи щодо визначення вартості
автомобіля, яка відповідно до ч.1 ст.143
ЦПК України може бути призначена судом
лише за заявою осіб, які беруть участь у
справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції в
частині визнання за ОСОБА_1 і ОСОБА_2
права спільної сумісної власності на
майно - проведені покращення будинку,
що складають 6% незавершеного
будівництвом будинку АДРЕСА_3 в
м.Ужгороді, вартістю 37183,40 грн., провівши
поділ вказаного майна, визначивши, що
їх частки є рівними та становлять по 1/2
частині, у відповідності до ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню, як
постановлене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, з ухваленням по справі в цій
частині нового рішення, яким у позовних
вимогах ОСОБА_1 про визнання
будинковолодіння АДРЕСА_3 в м.Ужгороді
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, та визнання за
ОСОБА_1 права власності на 1/2 його
частину слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 23 квітня 2014 року в частині
визнання за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 права
спільної сумісної власності на майно -
проведені покращення будинку, що
складають 6% незавершеного
будівництвом будинку АДРЕСА_3 в
м.Ужгороді, вартістю 37183,40 грн., провівши
поділ вказаного майна, визначивши, що
їх частки є рівними та становлять по 1/2
частині - скасувати.

У позовних вимогах ОСОБА_1 про визнання
будинковолодіння АДРЕСА_3 в м.Ужгороді
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, та визнання за
ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину
вказаного будинковолодіння -
відмовити.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча :

Судді :