справа № 2/489/1534/14
08 липня 2014 року
Ленінський районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді Коваленка І.В.
при секретарі Коденко К.В.
представника позивача
представника третьої особи
прокурора Кривди Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві цивільну
справу за позовною заявою Органу опіки
та піклування виконкому Миколаївської
міської ради (далі - Орган опіки і
піклування) до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третіх
осіб - Служби у справах дітей
адміністрації Ленінського району
м.Миколаєва, Прокуратури Ленінського
району м.Миколаєва про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів на утримання дитини
У травні 2014 року Орган опіки та
піклування звернувся до суду з позовом
до відповідачів про позбавлення
батьківських прав та стягнення з них
аліментів на утримання дитини в
розмірі ? заробітку (доходу), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку.
У обґрунтування вимог вказано, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками
малолітньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
з лютого 2013 року перебуває на обліку в
службі у справах дітей як дитина,
батьки якої ухиляються від виконання
батьківських обов'язків.
Як на підставу для позбавлення
відповідачів батьківських прав
позивач вказав на не забезпечення
своєчасного і постійного медичного
нагляду доньки, чим створюють загрозу
її життю та здоров'ю, невиконання ними
інших батьківських обов'язків,
зловживання спиртними напоями,
тютюновими виробами і наркотичними
засобами, порушення громадського
порядку та вчинення інших
правопорушень, в т.ч. аморального
У судовому засіданні представник
позивача, третьої особи та прокурор
позов підтримали і просили його
задовольнити виходячи з інтересів
дитини, яка перебуває на утриманні
Миколаївського обласного будинку
Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про дату, час і місце
проведення судового засідання
повідомлені неодноразово і належним
чином. Заяву про розгляд справи за
своєї відсутності та письмових
заперечень проти позову до суду не
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК
України судом ухвалено про
проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення присутніх
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи і оцінивши зібрані в
ній докази, вважає позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьками малолітньої
дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується повторним Свідоцтвом
про народження, виданого Міським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції від 21.02.2014.
Згідно характеристики дільничного за
місцем проживання ОСОБА_4
характеризується з негативної
сторони, неодноразово притягувався до
відповідальності за вживання спиртних
напоїв, тютюнових виробів, був
замічений у вживанні наркотичних
речовин, підтримує зв'язок з особами
асоціальної поведінки. У лютому 2014 року
відносно нього відкрито кримінальне
провадження за ознаками злочину,
передбаченого частиною першою статті
ОСОБА_3 за місцем проживання
характеризується з негативної
сторони, зловживає алкогольними
напоями та наркотичними засобами,
неодноразово притягувалась до
адміністративної відповідальності за
порушення громадського порядку, за
проституцію та дрібне хуліганство, що
підтверджується характеристикою
дільничного інспектора.
У ході розгляду справи встановлено, що
на підставі постанови Прокуратури
Ленінського району м.Миколаєва від
06.02.2014 дитина, які існувала загроза
життю і здоров'я, відібрана від батьків.
Спочатку дитина була влаштована до
міської дитячої лікарні № 2, що
підтверджено актом від 06.02.2014, а на
теперішній час на підставі рішення
Виконавчого комітету Миколаївської
міської ради від 28.02.2014 № 154
знаходиться в Миколаївському
обласному будинку дитини на повному
державному забезпечені.
Як пояснили представник позивача та
третьої особи за місцем проживання
відповідачі для обстеження умов їх
проживання та дитини неодноразово
виходили представники служби в справах
дітей, але потрапити до квартири
змогли лише 05.02.2014.
З акту та пояснень вищевказаних
учасників процесу встановлено, що умов
проживання відповідачів незадовільні,
дитина часто залишалася сама під
наглядом сторонніх людей, квартира та
дитячі речі перебували в брудному
стані, повітря в квартирі пропитано
тютюном та алкоголем.
Вищевказані обставини підтверджені
показаннями свідка ОСОБА_6, фахівця з
соціальної роботи Міського
Миколаївського центру соціальних
служб дітей і молоді.
Із пояснень присутніх учасників
процесу встановлено, що дитину мати не
відвідує, а батько приходить разом із
своєю матір'ю в нетверезому стані, про
що неодноразово скаржилися працівники
обласного будинку дитини.
Висновком Миколаївської міської ради
від 25.04.2014 № 994/02.02.01-22/22/14/14 орган опіки
та піклування Миколаївської міської
ради в інтересах дитини вважає за
доцільне позбавити ОСОБА_3, ОСОБА_4
батьківських прав відносно
малолітньої дитини - ОСОБА_5,
Згідно статті 8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.
Відповідно до частини другої статті 150
Сімейного кодексу України (далі - СК
України) батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
Згідно зі частиною першою статті 155,
пункту 2 частини першої статті 164 СК
України здійснення батьками своїх прав
та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності, а ухилення
батьків від виконання батьківських
обов'язків є підставою для покладення
на них відповідальності, встановленої
У абзаці другому пункту 16 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.03.2007 № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» роз'яснено, що
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
З огляду на наведені вимоги закону та
враховуючи що відповідачі не бажають
займатися вихованням та оздоровленням
дитини, створенням для неї належних і
сприятливих умов для розвитку і
проживання, зважаючи на їх винну
поведінку, суд приходить до висновку
про правомірність позову в частині
позбавлення відповідачів батьківських
Згідно із статтею 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Частиною
третьою статті 181 наведеного Кодексу
встановлено, що за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) твердій грошовій
сумі. Мінімальний розмір аліментів на
одну дитину відповідно до частини
другої статті 182 СК України не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
Частиною другою статті 166 СК України
встановлено, що особа, позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов'язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.
За положеннями частини другої статті
193 СК України якщо батьки не беруть
участі в утриманні дитини, влаштованої
до державного або комунального закладу
охорони здоров'я, навчального або
іншого закладу, аліменти на дитину
можуть бути стягнуті з них на загальних
У ході розгляду справи встановлено, що
відповідачі матеріально не піклуються
про дитину, витрати на утримання якої
після відбирання від них несе держава в
особі Миколаївського обласного
За таких обставин, вимога про
стягнення з відповідачів аліментів
підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 88 ЦПК України з
відповідача у рівних частинах на
користь держави підлягає стягненню
судовий збір у сумі 487,20 грн. (243,60 + 243,60).
Керуючись статтями 7, 10, 11, 88, 209, 212-215, 224,
225, 228 ЦПК України суд, -
Позов Органу опіки та піклування
Миколаївської міської ради -
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав
відносно малолітньої дитини - ОСОБА_5,
Стягнути, з кожного окремо, з ОСОБА_3
(іден.номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4
(іден.номер НОМЕР_2) на користь
Миколаївського обласного будинку
дитини аліменти на утримання
малолітньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини всіх заробітків
(доходу), але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно і до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 05.05.2014.
Стягнути у рівних частинах з ОСОБА_3
(іден.номер НОМЕР_1), ОСОБА_4 (іден.номер
НОМЕР_2) на користь держави судовий
збір в розмірі 487,20 грн. (чотириста
вісімдесят сім гривень 20 коп.).
Відповідно до статті 367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів на дитину
в межах сплати платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто
Ленінським районним судом м. Миколаєва
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку.
Суддя
Повний текст заочного рішення
підписано 09.07.2014.