Провадження № 2/127/4428/14
Вінницький міський суд Вінницької
головуючого судді Іщук Т. П.,
при секретарі Коваленко Д.І.,
за участі позивача ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Вінниці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстраційного
обліку. Свої вимоги мотивувала тим, що
вона є власником квартири АДРЕСА_1,
згідно договору дарування від 08 лютого
2010 року. В даній квартирі зареєстровані
її мати ОСОБА_3, 1948 року народження, та
чоловік останньої - відповідач ОСОБА_2,
1950 року народження. Заочним рішенням
Вінницького міського суду Вінницької
області від 03 січня 2012 року шлюб між
ОСОБА_3 та відповідачем було розірвано.
ОСОБА_2 з квітня 2012 року не проживає за
місцем реєстрації - в квартирі АДРЕСА_1,
що підтверджується актом № 270514/229 від 27
травня 2014 року, та протягом всього часу
не з'являвся у цій квартирі. За таких
обставин позивач просить визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування цією квартирою та зняти
Позивач в судовому засіданні позов
підтримала в повному обсязі, просила
його задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві, не
заперечувала щодо заочного розгляду
справи.
Відповідач у судове засідання повторно
не з'явився, будучи належним чином
повідомленим про день, час та місце
розгляду справи, а тому суд ухвалив
провести заочний розгляд справи та
ухвалити заочне рішення, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки
позивач не заперечувала проти такого
порядку розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлені наступні фактичні
обставини справи, яким відповідають
правовідносини, що регулюються нормами
ЖК України в частині користування
жилими приміщеннями в будинках
(квартирах) приватного житлового фонду
та ЦК України щодо захисту права
Позивач є власником квартири АДРЕСА_1
на підставі договору дарування від 08
лютого 2010 року, посвідченого 08 лютого
2010 року приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрованого в
реєстрі за № 483 (а.с.4-5). За вказаною
адресою з 2010 року зареєстровані мати
позивачки ОСОБА_3 та її чоловік,
відповідач ОСОБА_2. Заочним рішенням
Вінницького міського суду від 03 січня
2012 року шлюб між відповідачем та ОСОБА_3
З квітня 2012 року відповідач не проживає
у квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується
Актом № 270514/229 від 27 травня 2014 року ( а.с.
9). Протягом всього часу в цій квартирі
він не з'являється, його речі відсутні,
комунальних послуг не сплачує,
будь-яких перешкод в користуванні
квартирою йому ніхто не чинить, що
також підтверджено свідками ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, допитаними в судовому
Договір про користування даним
житловим приміщенням відповідач з
позивачем не укладав.
Суд знаходить обгрунтованою вимогу про
визнання відповідача такими, що
втратив право користування житловою
площею в належному позивачу на праві
приватної власності помешканні. Право
власності позивача згідно ст. 316, 317, 318,
319, 321 ЦК України захищено положенням
про те, що право власності є непорушним.
Право позивача порушено і підлягає
судовому захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Аналогічна норма права
користування членом сім'ї власника на
рівні з ним його житлом міститься в ч. 1
ст. 156 ЖК УРСР, яка більш чітко
конкретизує такий обсяг прав
користування житлом, а саме за
відсутності угоди про порядок
користування між власником та членом
його сім'ї, укладеного при вселенні
Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК
України передбачено юридичну підставу
втрати членом сім'ї власника (у тому
числі колишнім членом сім'ї власника)
права на користування житлом власника,
а саме - відсутність члена сім'ї
власника житла без поважних причин
понад один рік за таким місцем
проживання (у житлі), якщо інше не
встановлено домовленістю із власником
Враховуючи, що судом не встановлено
чинення перешкод в користуванні
відповідачем квартирою, а також, те, що
відповідач без поважних причин не
проживає за місцем реєстрації його
постійного проживання, суд приходить
до висновку про задоволення позову в
Позовні вимоги щодо зняття відповідача
з реєстрації за вказаною адресою не
підлягають задоволенню, оскільки
відповідно до ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
реєстрація це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ст. 7 вказаного Закону,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.
Таким чином, наявність рішення суду про
визнання особи такою, що втратила права
користування житлом, що набуло
законної сили, є достатньою підставою
для його виконання шляхом зняття з
реєстрації такої особи і не потребує
додаткового судового врегулювання,
тому позов в цій частині задоволенню не
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати. З огляду на вказане
положення суд приходить до висновку
про стягнення з відповідача на користь
позивача сплаченої суми судового
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 316-319, 321, 405 ЦК України, ст. 150, 158 ЖК
України,Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88,
208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, що знаходиться за адресою:
В решті вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60
грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте
Вінницьким міським судом Вінницької
області за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Вінницької
області через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Суддя: