У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Іваненко Ю.Г.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 15 січня 2014
року та рішення апеляційного суду
Харківської області від 14 квітня
2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права
особистої власності на частину
квартири та поділ майна подружжя; за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 15 січня 2014 року ОСОБА_3
задоволено, визнано за ним право
особистої приватної власності на 79/100
частин квартири АДРЕСА_1 та на 10/100
частин цієї квартири в порядку поділу
майна подружжя; визнано за ОСОБА_2 право
приватної власності на легковий
автомобіль «Деу Матіз», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
стягнуто з останньої на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію вартості Ѕ частини
цього автомобіля в сумі 29450 грн. Позов
ОСОБА_2 задоволено частково - визнано за
нею в порядку поділу майна подружжя на
11/100часток спірної квартири, в іншій
частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 14 квітня 2014
року рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 15 січня 2014 року
змінено, позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3
право власності на 81/100 частин квартири
АДРЕСА_1, з яких 62/100 частин в порядку
особистої приватної власності та 19/100
частин в порядку поділу майна подружжя.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
19/100 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку
поділу майна подружжя.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку
поділу майна подружжя право власності
по Ѕ частині за кожним на легковий
автомобіль «Деу Матіз» реєстраційний
номер НОМЕР_1.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та рішення апеляційного
суду, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, ухвалити нове по
суті заявлених ОСОБА_2 вимог.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій
постановляючи рішення правильно
встановили характер правовідносин
сторін у справі та застосував до цих
правовідносин норми матеріального
права, які їх регулюють, і вирішив
справу з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного ї ухвали не дають
підстав для висновку, що апеляційним
судом при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 15 січня 2014
року та рішення апеляційного суду
Харківської області від 14 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про визнання права особистої
власності на частину квартири та поділ
майна подружжя; за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя
відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ю.Г. Іваненко