Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої -
Боднар О.В.

суддів - Кеміня
М.П., Джуги С.Д.

при секретарі -
Гаврилко В.С.

з участю - представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_3, на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 08 квітня 2014 року справу за
позовом ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_3,
до Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк Аваль» про поновлення
на роботі, стягнення грошових сум,
відшкодування моральної шкоди, -

у с т а н о в и л а :

В грудні 2013 року ОСОБА_1, що діє від
імені ОСОБА_3, звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
в якому з врахуванням уточнень,
викладених в заявах від 25.12.2013 р. та від
30.01.2014 р., просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ
ЗОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 1186-п
від 18.11.2013 р. «Про звільнення з роботи
ОСОБА_3В.»;

- визнати незаконним звільнення ОСОБА_3
з посади головного економіста відділу
обліку внутрішньобанківських операцій
управління бухгалтерського обліку і
контролю ЗОД ПАТ Райффайзен Банк
Аваль»;

- поновити ОСОБА_3 на посаді головного
економіста відділу обліку
внутрішньобанківських операцій
управління бухгалтерського обліку і
контролю ЗОД ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» з 20.11.2013 р.;

- стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» на користь ОСОБА_3: середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 21.11.2013 р. по день ухвалення
рішення по справі; середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні по день ухвалення рішення
по справі; 348,00 грн. заробітної плати за
червень 2010 року та 5 183,00 грн. - за період
з 27.08.2012 р. по 20.11.2013 р. з врахуванням
індексації; 885,00 грн. премії за
жовтень-грудень 2012 р., 2 750,00 грн. річної
премії за 2012 р., 2 142,00 грн. за
січень-вересень 2013 р. з врахуванням
індексації; 5 000,00 грн. відшкодування
моральної шкоди у зв'язку із незаконним
звільненням; 5 000,00 грн. відшкодування
моральної шкоди у зв'язку з невиплатою
заробітної плати;

- стягнути з відповідача судові
витрати;

- допустити негайне виконання рішення
суду.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що звільнення
позивачки на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП
України є незаконним та таким, що
порушує її права. Крім того, з моменту
ознайомлення позивача з наказом від
22.08.2013 р. № 904-4 «Про попередження про
наступне звільнення за скороченням
штату працівників та пропонуванням
іншої роботи» і до моменту її
звільнення 18.11.2013 р. відповідач не
запропонував позивачці хоча б частину
посад, які ставали вакантними у цей
період, чим порушив вимоги ч.3 ст. 49-2
КЗпП України.

При звільненні позивача
відповідач не провів порівняння
кваліфікації і продуктивності праці
всіх працівників скорочуваного
відділу, чим порушив вимоги ч.1 ст.42 КЗпП
України.

Позивач не отримувала премій, їй не
було збільшено розмір заробітної плати
з 01.06.2010 р., в той час як двом іншим
працівникам, які працювали з
позивачкою в одному відділі, розмір
посадового окладу було збільшено на
348,00 грн. Зазначає, що такі дії
відповідача свідчать про нерівність
трудових прав працівників та
дискримінацію позивача. В день
звільнення позивач була на роботі,
проте відповідач не виплатив їй 5 183,00
грн. заробітної плати, з яких:
збільшення заробітної плати на суму
348,00 грн. за червень 2010 р., збільшення
заробітної плати на суму 471,00 грн. за 2012
р.

Зазначає, що оскільки позивач
була членом виборного профспілкового
органу банку, факт членства в якому
підтверджується протоколом
профспілкових зборів ППО ЗОД АТ
«Райффайзен Банк Аваль» від 12.11.2013 р. та
Звітом ППО ЗОД АТ «Райффайзен Банк
Аваль» за вересень 2011 - вересень 2013
року, повноваження якого припинились
20.11.2013 р. у зв'язку з обранням нового
складу, її не могло бути звільнено
протягом року після закінчення
терміну, на який він обирався. Тому
звільнення позивача 20.11.2013 р. є
порушенням вимог ст.252 КЗпП України та
ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності».

Підставою для стягнення
моральної шкоди вважає те, що внаслідок
незаконного звільнення у позивача
різко погіршився матеріальний стан, в
період економічної кризи роботу знайти
важко, а на її утримані знаходиться
малолітня дитина. Позивач постійно
знаходиться у стресовому стані,
докладає багато зусиль для нової
організації свого життя. Після
звільнення не має можливості
придбавати для себе та своїх рідних
ліки, одяг, продукти, предмети першої
необхідності. Крім того, не має
можливості запрошувати до себе своїх
друзів, відвідувати разом з ними
розважальні заклади, робити їм
подарунки, святкувати разом з ними їхні
дні народження та інші свята, внаслідок
чого вона втрачає соціальні зв'язки,
можливість спілкування з друзями, з
дружнім колективом банку.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 08 квітня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, що
діє від імені ОСОБА_3, просить рішення
скасувати, як таке, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неповному
з'ясуванні обставин, які мають значення
для правильного вирішення справи і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що 01 лютого 2006 року
позивача було прийнято на роботу на
посаду провідного економіста відділу
обліку банківських операцій та
операційної підтримки управління
бухгалтерського обліку і контролю до
Закарпатського обласного філіалу
Акціонерного поштово-пенсійного банку
«Аваль» (наказ від 02 лютого 2006 р. № 103-к).

01 січня 2007 року позивача було
переведено на посаду провідного
економіста відділу
внутрішньобанківських операцій
управління бухгалтерського обліку і
контролю (наказ від 24 січня 2007 року №
98-к), у зв'язку із перейменуванням АППБ
«Аваль» на ВАТ «Райфффайзен Банк
Аваль» (змінило найменування на ПАТ
«Райфффайзен Банк Аваль»).

01 лютого 2008 року позивач була
переведена на посаду головного
економіста відділу обліку
внутрішньобанківських операцій
управління бухгалтерського обліку і
контролю (наказ від 05 лютого 2008 року №
151-к) (т.1, а.с. 25-26).

Згідно штатного розпису ЗОД АТ
«Райффайзен Банк Аваль» станом на
01.06.2010 р. у відділі обліку
внутрішньобанківських операцій
значилися наступні посади: заступник
головного бухгалтера - начальник
відділу (податковий облік), заступник
начальна відділу, троє головних
економістів, в тому числі позивач (т.1,
а.с 98).

На підставі заяви позивача від 05.07.2010 р.
та листка непрацездатності АВА № 182338
від 05.07.2010 р. їй було надано відпустку у
зв'язку з вагітністю та пологами на
період з 05.07.2010 р по 07.11.2010 р. Наказом ЗОД
від 01.04.2011 р. № 315-відп. на період з 02.04.2011
р. по 31.08.2011 р. позивачу було надано
відпустку для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Згідно відмітки у паспорті позивача -
дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с. 29).

Відповідно до постанови правління АТ
«Райфффайзен Банк Аваль» № П 56/6 від
27.03.2012 року «Про зміни в організаційній
структурі Управлінь бухгалтерського
обліку і контролю Кримської
республіканської. Вінницької,
Дніпропетровської, Донецької,
Житомирської, Закарпатської,
Запорізької, Кіровоградської,
Луганської, Львівської, Миколаївської,
Одеської, Полтавської, Сумської,
Харківської, Херсонської,
Хмельницької, Чернівецької обласних
дирекцій» (далі - Постанова) було
вирішено виключити з організаційної
структури банку Відділи обліку
внутрішньобанківських операцій
Управлінь бухгалтерського обліку і
контролю Кримської республіканської,
Вінницької, Дніпропетровської,
Донецької, Житомирської,
Закарпатської, Запорізької,
Кіровоградської, Луганської,
Львівської, Миколаївської, Одеської,
Полтавської, Сумської, Харківської,
Херсонської, Хмельницької,
Чернівецької обласних дирекцій датою
звільнення / переведення останнього
працівника.

Скоротити штат та чисельність
працівників зазначених структурних
підрозділів, зазначений у штатному
розкладі банку.

Затвердити штатні розклади Управлінь
бухгалтерського обліку і контролю
Дирекцій згідно з додатками (т.2, а.с.
72-75).

В додатку № 1 до Постанови зазначено, що
зміни в організаційній структурі ЗОД
«Райффайзен Банк Аваль» починають
діяти з 01.12.2012 р. (т.2, а.с. 76). Штатний
розклад Управління бухгалтерського
обліку і контролю ЗОД банку був
затверджений у складі: головного
бухгалтера-начальника управління,
заступника головного
бухгалтера-заступника начальника
управління та головного економіста (т.2,
а.с. 82).

Листом № 34-0-12-00/22-2012 від 17.04.2012 р., який
був отриманий позивачкою 19.04.2012 р., її
було повідомлено про те, що відповідно
до Постанови правління АТ «Райфффайзен
Банк Аваль» № П 56/6, посада, яку вона
займає підлягає скороченню; можливість
її подальшого працевлаштування буде
розглянута після виходу з відпустки по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку (т.2, а.с. 31-32).

Протягом 2012 року позивач неодноразово
зверталася до ЗОД АТ «Райффайзен Банк
Аваль» із заявами про продовження їй
відпустки по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-х річного віку,
зокрема, наказом № 41-відп від 06.01.2012 р.
на підставі заяви позивача, їй було
надано відпустку по догляду за дитиною
до досягнення нею 3-х річного віку з
10.01.2012 р. по 09.02.2012 р.; наказом № 218-відп
від 09.02.2012 р. - з 10.02.2012 р. по 22.04.2012 р.;
наказом № 527-п від 20.04.2012 р. - з 23.04.2012 р. по
03.06.2012 р.; наказом № 740-відп від 01.06.2012 р. -
з 04.06.2012 р. по 26.08.2012 р. (т.2, а.с. 193, 195, 197, 199).

Наказом № 1199-п від 27.08.2012 р. на підставі
заяви позивача їй було припинено
відпустку по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-х річного віку та
зобов'язано приступити до виконання
обов'язків на посаді головного
економіста відділу обліку
внутрішньобанківських операцій
управління бухгалтерського обліку і
контролю ЗОД АТ «Райффайзен Банк
Аваль» з 27.08.2012 р. з посадовим окладом
згідно з штатним розписом у розмірі 3
360,00 грн. на місяць (т.2, а.с. 201).

27.08.2012 р. позивача було письмово
повідомлено про те, що відповідно до
Постанови правління АТ «Райфффайзен
Банк Аваль» № П 56/6, відділ обліку
внутрішньобанківських операцій
Управління бухгалтерського обліку і
контролю ЗОД АТ «Райффайзен Банк
Аваль» підлягає виключенню з
організаційної структури банку та
надано їй на ознайомлення перелік
вакансій станом на 27.08.2012 р. з яким вона
не погодилась (т.2, а.с.2).

В подальшому адміністрація банку
систематично ознайомлювала позивача з
наявними вакантними посадами, зокрема,
головного економіста з валютного
контролю кредитних ризиків (м.Ужгород)
Управління контролю кредитних ризиків
Львівської обласної дирекції групи
регіонального ризик-менеджменту
(повідомлення № 34-0-12-00/21-4634 від 19.09.2012 р.),
техніка управління справами, касира
відділу касових операцій управління
операційної підтримки, керуючого
справами управління справами,
головного економіста Тячівського
відділення, головного експерта
Тячівського відділення, касира
Міжгірського відділення (повідомлення
№ 34-0-12-00/21-4635 від 19.09.2012 р.); головного
економіста Хустського відділення;
кредитного експерта відділу продажів
малого бізнесу та підтримки продажів
малого та мікробізнесу Львівської ОД (з
розташуванням робочого в ЗОД)
(повідомлення № 34-0-12-00/21-5903 від 11.12.2012 р.);
головного експерта Чопського
відділення, провідного економіста
Виноградівського відділення, старшого
касира відділення № 9 (м.Ужгород)
(повідомлення № 34-0-12-00/21-5719 від 28.11.2012 р.);
головного експерта відділу продажів
малого бізнесу та підтримки продажів
малого та мікробізнесу Львівської ОД
(повідомлення № 34-0-12-00/21-5818 від 05.12.2012
р.); начальника відділення № 9
(м.Ужгород) (повідомлення № 34-0-12-00/21-6066
від 24.12.2012 р.); головного економіста
Центрального Мукачівського відділення
(повідомлення № 34-11-00/30-34 від 04.01.2013 р.);
головного експерта відділу продажів
малого бізнесу та підтримки продажів
малого та мікробізнесу Львівської ОД
(повідомлення № 34-11-00/30-215 від 22.01.2013 р.);
провідного економіста Хустського
відділення (повідомлення № 34-11-00/30-262
від 24.01.2013 р.); головного економіста
Хустського відділення (повідомлення №
34-11-00/30-494 від 13.02.2013 р.); касира
Тячівського відділення (повідомлення
№ 34-11-00/30-667 від 25.01.2013 р.); головного
економіста відділу продажів,
супроводження та документування
проектів корпоративного бізнесу
(м.Ужгород) управління продажів,
супроводження та документування
проектів корпоративного бізнесу
(м.Львів та м.Ужгород) Львівської
обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк
Аваль», головного експерта управління
пізнього збору заборгованості
роздрібних клієнтів ЗОД департаменту
проблемної заборгованості роздрібних
клієнтів, касира Берегівського
відділення (повідомлення № 34-11-0-08/30-1186
від 11.04.2013 р.); касира базового
відділення (м.Ужгород) АТ «Райффайзен
Банк Аваль» (повідомлення № 34-11-0-08/30-1280
від 19.04.2013 р.); касира відділення «Малий
Березний» АТ «Райффайзен Банк Аваль»
(повідомлення № 34-11-0-08/30-1286 від 22.04.2013 р.);
начальника Хустського відділення
(повідомлення № 34-11-0-08/30-1333 від 24.04.2013 р.);
провідного економіста відділу по
роботі зі справами клієнтів управління
операційної підтримки ЗОД «Райффайзен
Банк Аваль» (повідомлення № 34-11-0-08/30-1418
від 07.05.2013 р.); головного економіста
відділення № 9 (м.Ужгород) АТ
«Райффайзен Банк Аваль» (повідомлення
№ 34-11-0-08/30-1878 від 05.06.2013 р.); начальника
відділу продажів малого бізнесу та
підтримки продажів малого та
мікробізнесу (м.Ужгород) Львівської ОД
АТ «Райффайзен Банк Аваль»
(повідомлення № 34-11-0-08/30-1186 від 11.04.2013 р.);
завідувача архіву (повідомлення №
34-11-0-08/30-2904 від 09.08.2013 р.), на яку вона
погодилась, про що свідчить її письмова
відповідь № Р6-02-04/19-2944 від 14.08.2013 р. (т.1,
а.с. 196), головного фахівця сектору
адміністративного діловодства ЗОД на
0,5 ставки (повідомлення № 34-11-0-08/30-2932 від
14.08.2013 р.); позивачу надавалася
інформація щодо вимог до кандидатів на
посади, які її цікавили (т.1, а.с 182- 187,
189-195, 197; т. 2, а.с. 2-13).

Як пояснив в судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_2, на
посаду завідувача архіву крім
позивачки погодилися ще двоє
працівників дирекції: секретар
директора сектору адміністративного
діловодства ОСОБА_7, яка працювала в
банку з 18.10.2006 р. та фахівець сектору
адміністративного діловодства (0,5
ставки) ОСОБА_8, працювала в банку з
01.05.2005 р., які наказом від 10.07.2013 р. № 693-п
були попереджені про наступне
звільнення у зв'язку із скороченням
штату працівників та пропонуванням їм
іншої роботи (т.2, а.с. 27).

Як вбачається з наказу від 09.09.2013 р. №
967-п, ОСОБА_7, секретаря директора
сектору адміністративного діловодства
ЗОД АТ «Райффайзен Банк Аваль», було
переведено, за її згодою, тимчасово, на
період щорічної відпустки ОСОБА_9 у
сектор архіву ЗОД АТ «Райффайзен Банк
Аваль» на посаду завідувача архіву з
10.09.2013 р. по 15.09.2013 р. з посадовим окладом
згідно з штатним розписом у розмірі 3
623,00 грн. на місяць (т.1, а.с. 168), в
подальшому з ОСОБА_7 було продовжено
трудовий договір на період відпустки у
зв'язку з вагітністю та пологами
ОСОБА_9, у секторі архіву ЗОД АТ
«Райффайзен Банк Аваль» на посаді
завідувача архіву з 16.09.2013 р. по 19.01.2014 р.
з посадовим окладом згідно з штатним
розписом у розмірі 3 623,00 грн. на місяць
(т.1, а.с. 172). За таких обставин, посада
завідувача архіву не була вакантною.

Після досягнення сином позивачки
трьохрічного віку, наказом від 22 серпня
2013 р., № 904-п її було попереджено про
наступне звільнення у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, а саме: за скороченням штату та
чисельності працівників банку, через
два місяці з дня ознайомлення з цим
наказом та пропонуванням їй іншої
роботи в АТ «Райффайзен Банк Аваль»,
вказаної в додатку № 2 до наказу (т.2, а.с.
39-41). З вказаним наказом позивач була
ознайомлена 16 вересня 2013 р., що
підтверджується її підписом.

Після цього адміністрація банку
продовжувала інформувати позивача про
наявні вакансії, зокрема, касира
відділу касових операцій управління
операційної підтримки (станом на 25.09.2013
р.); касира відділення «Малий Березний»,
провідного економіста Тячівського
відділення (станом 30.09.2013 р.); менеджера
з координації та обслуговування мережі
ТС (станом на 01.10.2013 р.); головного
економіста центрального Мукачівського
відділення (повідомлення № 34-0-12-00/21-3853
від 11.11.2013 р.) (т.1, а.с. 199-201, 203).

Від частини запропонованих посад посад
позивач відмовилася, надавши письмові
відповіді ( т.1, а.с. 188, 198, 203; т.2, а.с. 2, 3, 5,
7)

Наказом від 18.11.2013 р. № 1186-п позивача,
головного економіста відділу обліку
внутрішньобанківських операцій
управління бухгалтерського обліку і
контролюЗОД АТ «Райффайзен Банк
Аваль», звільнено з роботи 20.11.2013 р. у
зв'язку зі скороченням чисельності або
штату працівників, п.1 ч.1 ст.40 КЗпП
України, з виплатою вихідної допомоги у
розмірі середньомісячного заробітку 3
300,00 грн. та компенсації за
невикористану відпустку в кількості 31
календарного дня за період з 27.08.2012 р. по
20.11.2013 р. (т.1, а.с. 22).

Відповідно до ч.1 ст.40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Статтею 42 КЗпП України визначено, що
при скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.
Частиною другою цієї статті визначені
категорії працівників, яким надається
перевага при залишенні на роботі при
рівних умовах продуктивності праці і
кваліфікації.

Відповідно до п.19 Постанови
Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.92 р. «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40
КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи
дійсно у відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Судам слід мати на увазі, що при
проведенні звільнення власник або
уповноважений ним орган вправі в
межах однорідних професій і посад
провести перестановку
(перегрупування) працівників і
перевести більш кваліфікованого
працівника, посада якого скорочується,
з його згоди на іншу посаду, звільнивши
з неї з цих підстав менш
кваліфікованого працівника. Якщо це
право не використовувалось, суд не
повинен обговорювати питання про
доцільність такої перестановки
(перегрупування).

Чинне законодавство не
передбачає виключення із строку
попередження працівника про наступне
звільнення (не менш ніж за 2 місяці)
часу знаходження його у відпустці
або тимчасової непрацездатності. При
недодержанні строку попередження
працівника про звільнення, якщо він не
підлягає поновленню на роботі з інших
підстав, суд змінює дату його
звільнення, зарахувавши строк
попередження, протягом якого він
працював.

Як вбачається з матеріалів справи та
було правильно встановлено судом
першої інстанції, відповідач звільнив
позивача з додержанням вимог закону.
Зокрема, встановлено, що відбулося
скорочення чисельності штату
працівників, відділ, в якому працювала
позивач було виключено з
організаційної структури банку, а
працівників з більш високою
кваліфікацією та продуктивністю праці
за їх згодою було переведено на інші
посади. Відповідач систематично, в
період з 27.08.2012 р. до 11.11.2013 р.,
інформував позивача про наявні
вакансії в банку, проте позивач
відмовлялася від переведення на іншу
роботу. Позивач не належала до
категорії працівників, визначених ч.2
ст.42 КЗпП України, які користуються
переважним правом на залишенні на
роботі при скороченні чисельності чи
штату працівників у зв'язку із змінами
в організації виробництва і праці при
рівних умовах продуктивності і
кваліфікації працівників. Про наступне
вивільнення позивача було попереджено
не менш ніж за два місяці.

Як правильно було вставлено судом
першої інстанції не підлягають до
задоволення вимоги позивача про
стягнення з відповідача грошових сум
та моральної шкоди.

В розділі 4 Положення про систему
управління винагородою працівників
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке є
додатком № 1 до Колективного договору
між Правлінням ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та Центральною радою профспілки
працівників ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль», затвердженого Конференцією
трудового колективу працівників ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» 01.07.2009 р.,
зареєстрованого управлінням праці та
соціального захисту населення
Печерської РДА м.Києва за № 210 від 08.07.2009
р. (далі - Положення) передбачено, що
основна (базова) заробітна плата - це
основна гарантована частина
винагороди, яка встановлюється у
трудовому договорі (наказі) у межах
шкал заробітних плат відповідно до
нормативних документів банку.

Пунктом 4.2 Положення встановлено, що
визначення розміру індивідуальної
базової заробітної плати у межах
певної шкали базової заробітної плати
визначається згідно з: результатами
роботи працівника, досвідом та
кваліфікацією працівника щодо вимог
ним до посади, співвідношенням
індивідуальної базової заробітної
плати працівника з рівнем базової
заробітної плати за іншими
аналогічними посадами у банку, які
відносяться до того ж рангу, динамікою
місцевого ринку праці (наприклад,
дефіцит або надлишок фахівців певного
профілю) (т.1, а.с.118-126).

Як вбачається з розрахунків
навантаження на головних економістів
відділу внутрішньобанківських
операцій управління бухгалтерського
обліку і контролю за грудень 2009 р.,
березень, травень 2010 р., рівень
навантаження позивача більше як в п'ять
разів був нижчим від рівня
навантаження на інших працівників
відділу (т.2, а.с. 165-167).

З метою погодження підвищення окладів
ОСОБА_10, ОСОБА_11.ОСОБА_12, ОСОБА_13, ЗОД
листом № 34-0-12-00/22-3137 від 07.06.2010 р.
зверталося до заступника голови
правління АТ «Райффайзен Банк Аваль»,
зазначаючи, що стаж роботи названих
працівників від 6 років до 16 років 8
місяців. Вони зарекомендували себе з
позитивної сторони, вчасно та якісно
виконують поставлені керівництвом
завдання (т.1, а.с. 106).

Наказом від 09.06.2010 р. № 650-п про зміну
окладу, вказаним працівникам було
збільшено оклади (т.1, а.с. 104).

Рівень індивідуального виконання
роботи позивачем у червні 2010 року був
недостатнім, тому посадовий оклад на
суму 348,00 грн. їй збільшено не було, як це
було зроблено іншим працівникам.

В листі № Р6-01-001/5-851 від 01.04.2014 р.
виконавчий директор ЗОД АТ «Райффайзен
Банк Аваль» ОСОБА_14 у відповідь на
адвокатський запит представника
позивача повідомив, зокрема, що ОСОБА_3
прийнята на роботу у відділ обліку
внутрішньобанківського обліку
останньою з усіх працівників відділу
(01.02.2006 р.), інші працівники працюють у
відділі з 1997- 2003 рр. Позивач з 2006 р. вела
тільки одну ділянку роботи, а саме:
облік матеріальних цінностей обласної
дирекції. Протягом 2010 р. не заміщувала
економістів відділу, не мала
кваліфікації для виконання будь-якої
іншої ділянки роботи з банківського
бухгалтерського обліку.

З 26 березня 2012 р. матеріальні цінності
ЗОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» та облік
по них передано до центрального офісу
банку в м.Київ. Фактично ділянку роботи
головного економіста відділу обліку
банківських операцій та операційної
підтримки управління бухгалтерського
обліку і контролю ОСОБА_3 в дирекції
ліквідовано.

Оскільки позивач інші функції відділу
не виконувала та не знайома з ними, не
заміщала інших працівників на час
їхніх відпусток, на час хвороби тощо,
рівень кваліфікації даного працівника
був нижчим ніж інших головних
економістів відділу, тому і підстави
для підвищення їй заробітної плати не
було (т.2, а.с. 182-184).

Порядок преміювання працівників банку
визначений Положенням про порядок
формування Фонду Змінних виплат АТ
«Райффайзен Банк Аваль», яке є додатком
1 до Постанови правління банку № П-20/6
від 29.01.2010 р., в розділі третьому якого
зазначено, що розмір преміального
фонду працівників банку за
результатами роботи пов'язаний з
ефективністю діяльності і базується на
наступному: результаті роботи банку,
результаті роботи команди,
індивідуальному рівні виконання цілей.
Базовий (цільовий) преміальний фонд
працівника встановлюється згідно
матриці співвідношення рівня зміннної
частини загальної грошової винагороди
до рівня базової заробітної плати
згідно з рангами посад.

Якщо рівень виконання індивідуальних
ключових показників діяльності (КПД)
працівником менший 75 %, то премія
працівнику не нараховується та не
сплачується (т.2, а.с. 63-71).

Протягом періоду, починаючи з
четвертого кварталу 2012 р. по 20.11.2013 р.
КПД позивача був нижчим 75 %, тому не було
підстав і для виплати премії (т.1, а.с.
133-137; т.2, а.с. 182-184).

Відомості про нараховану позивачу
заробітну плату за травень-червень 2010
р. серпень 2012 р. - листопад 2013 р.,
відображені в довідці про доходи №
34-11-0-08/21-37 від 05.02.2014 р. (т.1, а.с. 133-134).

Доводи представника позивача, про те,
що звільнення ОСОБА_3 відбулося з
порушенням вимог ст.252 КЗпП України та
ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності», а саме:
звільнення з ініціативи роботодавця
працівників, які обиралися до складу
профспілкових органів підприємства,
установи, організації, не допускається
протягом року після закінчення
терміну, на який він обирався,
спростовуються матеріалами справи,
поясненнями представників відповідача
та голови профкому ППО ЗОД ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_15

Як вбачається із звіту Первинної
профспілкової організації ЗОД АТ
«Райффайзен Банк Аваль» за вересень 2011
року - вересень 2013 року, членів
профспілки - 276 чоловік, ОСОБА_3 -
казначей (т.1, а.с. 217-223). Дану обставину
підтверджує і відповідач у своїх
запереченнях, зазначаючи, що згідно
протоколу звітно-виборної конференції
первинної профспілкової організації
ЗОД «Райфайзен Банк Аваль» від 16.09.2011 р.
ОСОБА_3 членом профкому ППО ОД не
обиралась, а була призначена казначеєм
(т. 2, а.с. 161).

Як вбачається з протоколу
профспілкових зборів ППО ЗОД АТ
«Райффайзен Банк Аваль» від 12.11.2013
року., повноваження профспілкового
комітету у складі ОСОБА_17, ОСОБА_18, та
інших членів, обраного 09.09.2011 року
вважати такими, що припинились з 12.11.2013
року (т.1, а.с. 231-232).

В письмових поясненнях голова профкому
ППО ЗОД АТ «Райффайзен Банк Аваль»
ОСОБА_15 пояснив, що на момент
проведення профспілкових зборів ППО
ЗОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» від
12.11.2013 р., в нього, як голови зборів, не
було документів, які б засвідчували
склад попереднього профкому та дату
його обрання, а відомості у вказаний
протокол були внесені зі слів діючого
на той час голови профкому ОСОБА_17 (т.2,
а.с. 131).

Відомості, які б підтверджували
членство позивача в профкомі ППО ЗОД АТ
«Райффайзен Банк Аваль» в матеріалах
справи відсутні.

Крім того, як вбачається з протоколу №
02/11/2013 засідання профкому первинної
профспілкової організації працівників
Закарпатської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» присутні члени
профспілкового комітету, розглянувши
подання уповноваженого органу банку
про звільнення працівників банку за п.1
ст.40 КЗпП України вирішили дати згоду
на звільнення ОСОБА_3, ОСОБА_19, ОСОБА_20;
відмовити у наданні згоди на
звільнення ОСОБА_17, враховуючи норми
частини четвертої ст.252 КЗпП України,
згідно якої особи, що обиралися до
складу профспілкових органів
підприємства, не підлягають звільненню
за ініціативи роботодавця протягом
року після закінчення строку, на який
їх було обрано (т.2, а.с. 38).

За таких обставин, ухвалене судом
рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215
ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310
цього Кодексу підстав для його
скасування немає.

Доводи, що містяться в апеляційній
скарзі були детально перевірені судом
першої інстанції і вірно не були взяті
до уваги з мотивів наведених в
оскаржуваному рішенні, інших доводів,
які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції апеляційна скарга не
містить.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, ст. 40, 42, 43, 252
КЗпП України, ст. 41 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності», колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від
імені ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 08 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

С у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В.
Джуга С.Д.