Справа№592/4960/14-ц
Провадження №2/592/1453/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Сум в
складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Шушура А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення, третя особа Управління
Державної міграційної служби у
Сумській області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач вимоги мотивує тим, що їй на
праві власності належить будинок
АДРЕСА_1. У будинку зареєстровані і
проживають вона та її син - відповідач
по справі ОСОБА_1. Відповідач створив
неможливі умови для спільного
проживання, не сплачує комунальні
послуги. Тому позивач просить виселити
відповідача з будинку.

В судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримав повністю. Крім того
вказав, що відповідач у зв'язку зі
зловживанням спиртними напоями своїм
поводженням створив нестерпні умови
для проживання.

Відповідач позов не визнав та зазначив,
що дійсно з матір'ю склалися неприязні
стосунки. Втім стосунки зіпсувалися
після того, як позивач разом з старшою
сестрою шляхом обману виселили його з
кватири, фактично залишили без житла.
Ввели в оману і умовили
зареєструватися у спірному будинку, а
потім викинули речі з квартири. У 2003
році вимушений був прийти жити до
будинку. Матір також жила у будинку,
згодом виїжджала з будинку на тривалий
час. Коли повернулася стала поводитися
агресивно, стала вимагати висилитися
із будинку. Такими діями позбавляє
взагалі будь-якого житла. Також додав,
що ініціатором сварок буває і сама
позивач.

Під час судового розгляду сторони
постійно сперечалися, звинувачуючи
один одного у неможливості спільно
проживати, докоряли один одному.
Позивач, не заперечуючи виселення
відповідача з попередньої квартири,
постійно висловлювала невдоволення
відповідачем. Відповідач висловлював
претензії за попередню квартиру,
ставлення позивача до нього. Суперечки
мали обопільний характер, то за
ініціативою позивача, то за
ініціативою відповідача.

Суд, заслухавши пояснення учасників
розгляду, які з'явилися, покази свідків,
дослідивши матеріали справ №592/2322/14 і
№1806/7947/12, цієї справи, вважає, що позов
не обґрунтований і не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу
належить будинок житловою площею 13,1
кв.м. по АДРЕСА_1. У будинку
зареєстровані і проживають вона та її
син - відповідач по справі ОСОБА_1.
Відповідач зареєстрований у будинку з
05.01.2001 року. /а.с.6-8/

Також встановлено, що між сторонами
склалися неприязні відносини, на
ґрунті яких виникають сварки.
Наявність неприязних стосунків і
сварок визнано сторонами у ході
судового розгляду.

07.03.2014 року постановою судді
Ковпаківського районного суду м.Суми
ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності
за вчинення правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 1732 КпАП України,
справа №592/2322/14. Так він 03.01.2014 року
вчинив насильство в сім'ї відносно
ОСОБА_1, висловлювався на її адресу
нецензурною лайкою.

Наявність неприязних стосунків між
сторонам також підтверджено показами
свідків.

Так свідок ОСОБА_3, знайома з буднику по
АДРЕСА_2, вказала, що буває рідко у
будинку по АДРЕСА_1. У 2013 році була два
рази і кожного разу відповідач
влаштовував сварки з позивачем. ОСОБА_2
зловживає спиртними напоями, внаслідок
чого систематично вчиняє сварки. 22.05.2012
року була на дні народження позивача,
тоді прийшов відповідач та влаштував
сварку, розбив магнітофон, виганяв
гостей.

Свідок ОСОБА_4 вказав, що між сторонами
виникають сварки, в наслідок
зловживання відповідачем спиртним. Хто
перший починає сварки не знає. Зі слів
ОСОБА_1 її син інколи намагався її
вдарити. Орієнтовно у червні 2014 року
була біля будинку сторін та бачила, як
відповідач кричав на позивача.

Втім допитані свідки точно не
підтвердили хто був ініціатором
конфліктів. Вони висловили припущення,
що ініціатором був відповідач, через
те, що він систематично зловживає
спиртним.

З встановленого вбачається, що спірні
правовідносини є житловими і
врегульовані ст.ст. 9, 116, 156, 157 ЖК
України.

Так члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку, що йому належить, користуються
жилим приміщенням нарівні з
власником будинку, якщо при їх
вселенні не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням.

Ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше, як з підстав і в
порядку, передбачених законом. Житлові
права охороняються законом, за
винятком випадків, коли вони
здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян.

Виселення членів сім'ї власника з
будинку без надання іншого житла
можливо в разі систематично руйнування
чи псування жилого приміщення, або
систематичного порушення правил
співжиття, що робить неможливим для
інших проживання з ними в одній
квартирі, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,

Разом з цим всупереч ст.ст. 59-60 ЦПК
України позивач не надав належних і
переконливих доказів на підтвердження
фактів визначених у законі для
виселення відповідача. Так позивачем
не надано доказів того, що відповідач
систематично порушує правила
співжиття і до нього вживалися заходи
громадського впливу, які виявились
безрезультатними.

Одного випадку притягнення до
відповідальності постановою судді
Ковпаківського районного суду м.Суми
від 07.03.2014 року є недостатньо.

Покази свідків не підтверджують
систематичного порушення правил
співжиття відповідачем після
притягнення його до відповідальності
за ч. 1 ст. 1732 КпАП України. Існування
конфліктів визнають сторони, але їх
поведінка під час судового розгляду
вказує на те, що конфлікти виникають з
обох сторін і мають обопільний
характер.

Судом досліджені матеріали справи
1806/7947/12, у яких міститься постанова від
14.06.2012 року, якою накладено стягнення на
відповідача за аналогічні дії по ч. 1
ст. 1732 КпАП України. Втім, з огляду на
час вчинення порушення таке порушення
не можна враховувати для
систематичного порушення правил
співжиття.

Ураховуючи встановлене та зазначені
положення закону, немає законних
підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову
за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м. Сум
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення суду. Особою, яка була відсутня
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в
десятиденний строк з моменту отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.Г. Костенко