Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
Добропільський міськрайонний
суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді
Тітової Т.А.

При секретарі
Михайловській Т.П.

За участю відповідача
ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Добропілля
цивільну справу за позовом
Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1 про стягнення витрат на
навчання,

В с т а н о в и в :

Позивач Харківський
національний університет внутрішніх
справ (надалі ХНУВС) в квітні 2013 року
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення 19809,21 грн. витрат на навчання.

Позивач зазначив, що ОСОБА_1 на
підставі наказу від 2 серпня 2004 року
було зараховано до складу курсантів
даного університету.

5 вересня 2007 року між
університетом і відповідачем
укладено Договір про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС України.

Після закінчення навчання згідно
наказу від 27 червня 2008 року відповідача
було відраховано зі складу курсантів
та відкомандировано для подальшого
проходження служби до ГУМВСУ в
Донецькій області.

Наказом ГУМВСУ в Донецькій
області від 22 лютого 2011 року
відповідача звільнено з органів
внутрішніх справ за п. 64 «ж» (за власним
бажанням) Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом ОВС.

У відповідності до п. 2.3.6 Договору
відповідач зобов»язувався у разі
відрахування з навчального закладу чи
звільнення з органів внутрішніх справ
по закінченню навчання до
встановленого трирічного терміну
перебуванні на службі відшкодувати
фактичні витрати, пов»язані з його
утриманням під час навчання в
університеті згідно з затвердженим
розрахунком.

Сума витрат на навчання
відповідача складає 19809,21 грн.

Представник позивача не приймав
участі в розгляді справи, направив в
суд заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав
і пояснив, що з ним ні на час вступу в
ХНУВС, ні в період навчання ніякого
договору про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі МВС
України не укладалось, він не брав на
себе зобов»язань з повернення витрат
на його навчання. Про, нібито, укладений
договір він дізнався , коли справа
поступила на розгляд суду. Заперечує
належність йому підпису в цьому
договорі. Також зазначив, що в разі,
якби він укладав цей договір, то
виконав би його умови, тим більше, що
звільнився він за три місяці до
закінчення трирічного терміну
перебування на службі і не знав про
можливі наслідки такого звільнення.

Вислухавши пояснення відповідача
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
відхиленню.

З обставин справи встановлено, що
ОСОБА_1 згідно наказу по ХНУВС № 171 о/с
від 2 серпня 2004 року прийнятий на
службу в органи внутрішніх справ і
зарахований курсантом 1-

го курсу даного університету( а.с.
64) .

Згідно наказу по ХНУВС № 328 о/с
від 27 червня 2008 року ОСОБА_1
відраховано зі складу курсантів та
відкомандировано для проходження
служби в органах внутрішніх справ (а.с.
65).

Згідно наказу по ГУ МВСУ в
Донецькій області № 61 від 22 лютого 2011
року ОСОБА_1 звільнено з органів
внутрішніх справ з посади слідчого
слідчого відділення
Олександрівського РВ за п. 64 "ж" (за
власним бажанням) - а.с. 66.

Позивач, посилаючись на Договір
про підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України від 5
вересня 2007 року, укладеним між ХНУВС,
ГУМВСУ в Донецькій області і ОСОБА_1,
пункт 2.3.6 якого передбачає обов»язок
особи відшкодувати витрати, пов»язані
з навчанням, в разі звільнення з
органів внутрішніх справ до
трирічного терміну перебування на
службі, просить стягнути з ОСОБА_1
витрати , оскільки він відмовився від
подальшого проходження служби.

Постановою КМУ № 313 від 1 березня
2007 року затверджений Порядок
відшкодування особами витрат,
пов»язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ. Цим порядком в п. 3
передбачено, що витрати
відшкодовуються згідно з договором
про підготовку фахівця в навчальному
закладі, який укладається між
навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою.

Відповідач ОСОБА_1 заперечує
укладання з ним договору від 5
вересня 2007 року.

За висновком № 558/02/559/03 від 26
травня 2014 року судово- почеркознавчої
експертизи, проведеної за призначенням
суду, в договорі від 5 вересня 2007 року
про підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України
підписи від імені ОСОБА_1 в усіх
місцях договору виконані не ОСОБА_1

Даний висновок судової
експертизи суд приймає в якості доказу
щодо спростування факту укладення
договору.

Враховуючи, що у відповідності до
ст. 509 ч. 2 ЦК України зобов»язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу, серед яких
цією нормою визначено договори та інші
правочини, але укладення договору від 5
вересня 2007 року з ОСОБА_1 не
підтверджено, відсутні підстави для
покладання на ОСОБА_1 зобов»язань,
вказаних в договорі, на який
посилається позивач.

Таким чином, позов ХНУВС до
ОСОБА_1 про стягнення витрат на
навчання є безпідставним .

Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України з
позивача на користь відповідача
підлягають стягненню витрати 2214 грн.
на проведення судової почеркознавчої
експертизи в Донецькому НДІ судових
експертиз.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 209 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову
Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1 про стягнення витрат на
навчання.

Стягнути з Харківського
національного університету внутрішніх
справ м. Харків на користь
ОСОБА_1 2214 грн. понесених витрат на
проведення судової експертизи.

На рішення може бути подана
апеляція в апеляційний суд Донецької
області через Добропільський
міськрайонний суд Донецької області
протягом 10 днів.

Суддя
Тітова Т.А.

26.06.2014