Справа № 663/787/14-ц
Провадження № 2/663/364/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Скадовський районний
суд Херсонської області в складі:

головуючого судді
Шульги К.М.

при секретарі
Молошенко В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду м. Скадовська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання договору
купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,
який з урахуванням внесених уточнень
мотивує тим, що відповідно до договору
купівлі-продажу від 02.07.2007 придбав у
відповідача за 522 000 грн. нерухоме майно
- магазин-бар НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1, що належав останньому на
підставі рішення Скадовського
районного суду від 01.12.2006. Наприкінці 2013
року йому стало відомо, що попередній
власник майна - ПАТ «Чорномор» -
вирішив повернути це майно. На початку
2014 року ПАТ «Чорномор» пред'явив йому
вимогу про повернення магазину-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1» на підставі ухвали
апеляційного суду Херсонської області
від 10.02.2009, якою рішення Скадовського
районного суду від 01.12.2006 скасовано, а
справа направлена на новий судовий
розгляд. 17.12.2009 позов ОСОБА_4, ОСОБА_2 до
ВАТ «Чорномор» про поділ майна та
визнання права власності залишено без
розгляду. Таким чином, ОСОБА_2 не набув
права власності на нерухоме майно. У
зв'язку з наведеним ПАТ «Чорномор»
звернувся до суду з позовом про
витребування майна, вважаючи
незаконним договір, укладений з
відповідачем. Зазначає, що через
відсутність підстав заперечувати
проти витребування майна, вимушений
був укласти мирову угоду, відповідно до
якої нерухоме майно залишилось у його
власності, але при цьому він
зобов'язаний сплатити ПАТ «Чорномор»
вартість нерухомого майна, а також
сплатити орендну плату з 2007 по 2013 рік.
Він вимушений двічі сплачувати
вартість одного й того ж майна -
спочатку відповідачу у 2007 році, зараз
фактичному власнику ПАТ «Чорномор»,
тобто зазнав матеріальної шкоди. У
зв'язку з істотною зміною обставин,
вимушений звернутися до суду. Просить
розірвати договір купівлі-продажу
нерухомого майна - магазину-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1», по АДРЕСА_1, укладений
02.07.2007 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1; стягнути з
ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 522 000 грн.;
стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача адвокат ОСОБА_5 підтримав
уточнені вимоги з підстав, зазначених
у позові, наполягав на його
задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2, представник
відповідача за довіреністю ОСОБА_6 в
судовому засіданні позов не визнали,
заперечували проти його задоволення. В
наданих письмових запереченнях на
позов зазначили, що у 2006 році під час
розгляду цивільної справи про поділ
майна та визнання права власності
представники ВАТ «Чорномор» позов
визнавали, оскільки ОСОБА_2 був
акціонером і мав право на майно
відповідно кількості акцій - 45,2%; на
підставі додаткового рішення суду від
27.12.2006 ОСОБА_2 передав у власність ВАТ
«Чорномор» належний йому пакет акцій у
розмірі 45,2%. При укладенні договору
купівлі-продажу з ОСОБА_1 він був
власником майна, в чому нотаріус, яка
посвідчувала договір, впевнилася,
перевіривши правовстановлюючі
документи. На момент винесення
апеляційним судом Херсонської області
ухвали про скасування рішення
Скадовського районного суду про поділ
майна та визнання права власності
ОСОБА_1 був власником нерухомого майна,
право власності якого було набуто з
підстав, не заборонених законом, та
належним чином оформлене, тобто він є
добросовісним набувачем. Витребування
майна врегульовано ст.388 ЦК України. З
урахуванням приписів законодавства та
фактичних обставин справи ПАТ
«Чорномор» не мав правових підстав для
звернення до суду з позовом про
витребування у ОСОБА_1 нерухомого
майна, але останній позов визнав і
уклав мирову угоду, яка суперечить його
інтересам і порушує його права. Вважає,
що у позивача не виникло підстав
звернутися до суду з позовом про
розірвання договору купівлі-продажу та
стягнення коштів, оскільки договір
було виконано в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд вважає
позов таким, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Частиною 2 статті 15 ЦК України
передбачено, що кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Частиною другою цієї статті визначено
способи захисту цивільних прав та
інтересів. Суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.20 ЦК України право на
захист особа здійснює на свій розсуд.

Рішенням Скадовського районного суду
Херсонської області від 01.12.2006 визнано
право власності ОСОБА_2 на майно, в тому
числі магазин-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1 (а.с.6).

02.07.2007 укладено договір купівлі-продажу
з відстроченням платежу, відповідно до
якого ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 об'єкт
нерухомого майна магазин-бар
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1. Продаж
вчинено за 522 000 грн. (п.4 договору),
загальна вартість відчужуваного
нерухомого майна становить 34 710 грн. (п.5
договору) (а.с.3).

Повне виконання договору
підтверджується відповідною
нотаріально посвідченою заявою від
11.07.2007 (а.с.5).

Відповідно до ухвали апеляційного суду
Херсонської області від 10.02.2009 рішення
Скадовського районного суду від 01.12.2006
та додаткове рішення від 27.12.2006
скасовано, справу направлено на новий
розгляд (а.с.8-11).

17.12.2009 позов ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ВАТ
«Чорномор» про поділ майна та визнання
права власності залишено без розгляду
(а.с.12).

Ухвалою Скадовського районного суду
від 21.02.2014 у справі за позовом ПАТ
«Чорномор» до ОСОБА_1 про витребування
майна з чужого незаконного володіння
затверджено мирову угоду, відповідно
до якої сторони визнали, що ОСОБА_1
набув право власності на магазин-бар
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 22.07.2007,
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1; ОСОБА_1
визнав правомірність позовних вимог
ПАТ «Чорномор» щодо витребування
нерухомого майна»; ПАТ «Чорномор»
погодився залишити у власності ОСОБА_1
спірний магазин-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
умови повернення вартості
магазину-бару у сумі 34 710 грн., а також
узгодженої суми орендної плати за
період 2007-2014, розмір і порядок сплати
якої визначає додаткова угода між
сторонами; ОСОБА_1 зобов'язався до 01.06.2014
сплатити ПАТ «Чорномор» вартість
магазину-бару у сумі 34 710 грн. та суму
орендної плати відповідно до окремої
угоди (а.с.13).

На час розгляду судом даної цивільної
справи позивачем не надано доказів
сплати ПАТ «Чорномор» коштів на
виконання умов затвердженої судом
мирової угоди.

Відповідно до частини першої ст. 652 ЦК
України у разі істотної зміни обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Згідно ч.3 ст.652 ЦК України у разі
розірвання договору внаслідок
істотної зміни обставин суд, на вимогу
будь-якої із сторін, визначає наслідки
розірвання договору виходячи з
необхідності справедливого розподілу
між сторонами витрат, понесених ними у
зв'язку з виконанням цього договору.

За змістом ч.2 ст.653 ЦК України у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили (п.3ст.653 ЦК
України).

За системним аналізом зазначених вище
норм, розірвання договору можливе до
його повного виконання з метою
усунення можливих негативних
наслідків. Зазначене підтверджується
також прямою вказівкою в ч.2 ст.652 ЦК
України на припинення зобов'язання у
разі розірвання договору.

Зобов'язання також припиняються
виконанням (ст.599 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, і не
заперечувалося сторонами, договір
купівлі-продажу нерухомого майна від
02.07.2007 сторонами виконано, що дає
підстави вважати припиненими
зобов'язання між ОСОБА_2 як продавцем та
ОСОБА_1 як покупцем нерухомого майна
згідно заяви з 11.07.2007.

Крім того, щодо вимоги про стягнення
грошових коштів, сплачених за
договором купівлі-продажу, суд вважає
необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.653 ЦК України
сторони не мають права вимагати
повернення того, що було виконане ними
до моменту зміни або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, обраний позивачем спосіб
захисту права не можна визнати
належним у розумінні ст.16 ЦК України, а
інші вимоги не заявлялися, що не
позбавляє його права звернення до суду
з інших підстав у передбаченому
законом порядку.

За наведених обставин позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,
ст.ст. 652, 653 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання договору
купівлі-продажу.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Херсонської області
через Скадовський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення

Суддя
К. М. Шульга

Повний текст рішення

виготовлений 11.07.2014