Справа № 456/4817/13
Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/783/2988/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю представника позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 24 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк ,
достатній для подання нею заяви про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_6,який був пропущений з поважної
причини, протягом трьох місяців з дня
набрання чинності рішенням суду.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
229грн.40 коп. судового збору.

Рішення оскаржив ОСОБА_4. В апеляційній
скарзі зазначає, що вважає рішення
таким, що ухвалене без повного та
всебічного з»ясування обставин справи
та невірним застосуванням
матеріального права. Задовольняючи
позов суд дійшов висновку, що на час
відкриття спадщини позивачка була
непрацездатною за віком та станом
здоров»я, що підтверджується
протоколом перевірки цивільної
інвалідності по зору і глухості Центру
судово-медичної експертизи
проведеного за кордоном. Однак такий
висновок суду апелянт вважає
помилковим, оскільки відповідно до ЗУ
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» пенсійний вік
для позивачки становить 56 років, а
відтак станом на час відкриття
спадщини вона не досягла пенсійного
віку, що підтверджується свідоцтвом
про народження.

Крім цього, апелянт зазначає, що
механізм встановлення інвалідності
регламентований Інструкцією «Про
встановлення груп інвалідності»,
затвердженої Наказом Міністерства
охорони здоров»я України 05.09.2011 року
№561. Процедура проведення
медико-соціальної експертизи
визначена Положенням про
медико-соціальну експертизу,
затвердженою Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.12.2009 року №1317.
Беручи до уваги протоколи перевірки
цивільної інвалідності по зору і
глухості Центру Судово-Медичної
експертизи республіки Італія в
перекладі на українську мову суд не
врахував , що такі є неналежними
доказами, оскільки складені відповідно
до законодавства іншої держави та
комісією, яка не належить до закладів
охорони здоров»я України. Стверджує, що
він є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_6,
оскільки на момент відкриття спадщини
проживав з спадкодавцем , що відповідає
вимогам ст.1270 ЦК України.

Також апелянт, зазначає, що визнаючи
причини пропуску строку для прийняття
спадщини поважними суд не врахував, що
позивачем не надано жодних доказів, які
підтверджували поважність такого
пропуску, а наявні в матеріалах справи
бланки висновку для амбулаторних
хворих від 25.01.2013 та від 12.04.2013 року
жодним чином не підтверджують
перебування позивачки у лікарні
протягом шести місяців, які визначені
для прийняття спадщини. Судом не
враховано, що після відкриття спадщини,
тобто з 07.09.2012року по 07.03.2013року позивач
не перебувала на лікарняному, а відтак
могла звернутись в нотаріальну контору
з заявою про прийняття спадщини.
Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
заперечення на апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_3, вивчивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що підстав для задоволення
апеляційної скарги немає.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що позивач ОСОБА_2 є дочкою
ОСОБА_6 (а.с.5).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

12 серпня 2012 року ОСОБА_6 склала заповіт,
яким все своє майно заповіла своєму
сину ОСОБА_4(а.с.33).

18 травня 2013 року ОСОБА_4 видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на спадкове майно, а саме ?
частину житлового будинку разом з
відповідною частиною належних до нього
господарських споруд, що знаходиться
по АДРЕСА_1 та розміщений на землях
сільської ради.(а.с.33а).

Звернувшись із позовом в суд першої
інстанції 05.09.2013 року позивач просила
визначити додатковий строк для
прийняття спадщини, оскільки
пропустила передбачений законом
шестимісячний строк на прийняття
спадщини через перебування на
лікуванні в Італії, де її було визнано
інвалідом. Після смерті матері вперше
в»їхала в Україну в квітні 2013 року по
закінченні строку на прийняття
спадщини. Крім цього, стверджувала , що
має право на обов»язкову частку у
спадщині, оскільки є непрацездатною
особою.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
на момент відкриття спадщини позивач
перебувала на лікуванні за кордоном, де
її було визнано інвалідом та
повернулася в Україну 22.04.2013 року,
відтак причини пропуску строку визнав
поважними та визначив додатковий строк
для прийняття спадщини.

Колегія суддів цілком погоджується з
таким висновком суду у зв»язку з
наступним.

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або оголошення її померлою.

У відповідності до ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто. Особа, яка подала
заяву про прийняття спадщини, може
відкликати її протягом строку,
встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 вказаної статті ЦК
України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.24 постанови № 7 від 30 травня
2008 року «Про практику розгляду судами
України справ про спадкування»,
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так як позивач вважає, що має право на
прийняття спадщини та бажає її
прийняти , від неї не відмовлялась, що
підтверджується матеріалами спадкової
справи, строк на прийняття спадщини
пропустила у зв»язку з перебування на
лікуванні, що підтверджується
медичними документами, а тому колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини та визначення додаткового
строку для подання заяви на прийняття
спадщини.

Твердження апелянта про те, що у суду не
було підстав для поновлення строку,
оскільки на час відкриття спадщини
позивач не перебувала на лікуванні,
колегія суддів не бере до уваги,
оскільки як підтверджується
матеріалами справи позивач проходила
лікування за кордоном, а відтак фізично
не могла звернутися в нотаріальну
контору з заявою про прийняття
спадщини оскільки перебувала за межами
України та повернулася з Італії лише
22.04.2014 рок. Після закінчення строку на
прийняття спадщини (а.с.10-20).

Крім цього, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що визначення
судом додаткового строку на прийняття
спадщини не є підставою для права на
спадкування, оскільки таке визначає
нотаріус.

Відтак суд першої інстанції правильно
встановив характер спірних
правовідносин, фактичні обставини
справи, давши належну оцінку доказам,
які є в матеріалах справи, правильно
застосував матеріальний закон, під час
розгляду справи, не допустив порушень
процесуального закону, які б були
підставою для скасування рішення, інші
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно
відхилити, а оскаржуване рішення суду
залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.307, п.1.ч.1 ст.314, ст.308,
ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 24 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Ю.Р.Мікуш

Судді:
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин