УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М., Савченко
В.О., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»
на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк» (далі -
ТОВ «Український промисловий банк»)
звернулося до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 07
вересня 2006 року між ним та товариством
з обмеженою відповідальністю
Торгово-промислова компанія «Оліекс»
було укладено договір на відкриття
відновлювальної кредитної лінії,
згідно умов якого банк відкрив
останньому відновлювальну відкличну
кредитну лінію з лімітом кредитування
в еквіваленті 25000000 грн. зі збереженням
незнижувального залишку у сумі 12500000
грн. та строком дії кредитної лінії з 07
вересня 2006 року по 06 вересня
2011 року. Остаточно розмір ліміту за
користування кредитними коштами був
зафіксований договором про внесення
змін та доповнень від 26 грудня
2008 року та встановлено ліміт
кредитування у розмірі 6558000
грн. та 3615000 дол. США, при цьому 07 вересня
2006 року та 07 серпня 2007 року
між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
були укладені договори поруки, згідно
умов яких останні як поручителі
зобов'язалися перед банком відповідати
солідарно з боржником за виконання ним
усіх його зобов'язань перед кредитором
в повному обсязі, але відповідачі свої
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати процентів не виконали, в
результаті чого кредитна
заборгованість станом на 01 березня 2013
року складає 74849143,32 грн., яку позивач
просив стягнути солідарно з
відповідачів.

Ухвалою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 24
грудня 2013 року залучено товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»
(далі - ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ
Капітал») до участі у справі у якості
правонаступника позивача.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 24
грудня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ТОВ
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»
заборгованість станом на 01 березня 2013
року за кредитним договором від 07
вересня 2006 року та договорами поруки
від 07 серпня 2007 року, від 07 вересня 2006
року, від 07 серпня 2007 року у
розмірі, що в гривневому еквіваленті за
курсом Національного банку України
складає 74849143,32 грн., яка складається з
простроченої заборгованості за
основним боргом у розмірі 6588000 грн.,
простроченої заборгованості за
основним боргом у розмірі 3615000 дол. США,
що в гривневому еквіваленті складає
28894695 грн., простроченої заборгованості
по процентам у розмірі 5080628,90 грн.,
простроченої заборгованості по
процентам у розмірі 2286022,36 дол. США, що в
гривневому еквіваленті складає 18272176,72
грн., пені за несвоєчасне погашення
кредиту у розмірі 1844718,23 грн., пені за
несвоєчасне погашення кредиту у
розмірі 1012242,94 дол. США, що в
гривневому еквіваленті складає 8090857,82
грн., пені за несвоєчасне погашення
процентів у розмірі 1243765,41 грн., пені за
несвоєчасне погашення процентів у
розмірі 604816,87 дол. США, що в гривневому
еквіваленті складає 4834301,24 грн.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03
березня 2014 року скасовано рішення
місцевого суду та ухвалено нове
рішення у справі, яким в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
матеріального та процесуального права,
і просить залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга не
може бути задоволена з огляду на
наступне.

Згідно з частиною другою статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи у
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено, що 07 вересня 2006 року між
ТОВ «Український промисловий банк» та
товариством з обмеженою
відповідальністю Торгово-промислова
компанія «Оліекс» було укладено
договір на відкриття відновлювальної
кредитної лінії, згідно умов якого банк
відкрив останньому відновлювальну
відкличну кредитну лінію з лімітом
кредитування в еквіваленті 25000000 грн. зі
збереженням незнижувального залишку у
сумі 12500000 грн. та строком дії кредитної
лінії з 07 вересня 2006 року по
06 вересня 2011 року. Остаточно розмір
ліміту за користування кредитними
коштами був зафіксований договором про
внесення змін та доповнень від 26
грудня 2008 року та встановлено ліміт
кредитування у розмірі 6558000 грн.
та 3615000 дол. США.

З метою забезпечення виконання
кредитного зобов'язання 07 вересня 2006
року між ТОВ «Український промисловий
банк» та ОСОБА_4, а 07 серпня 2007 року між
ТОВ «Український промисловий банк»,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були укладені
договори поруки з наступними змінами
за договорами від 04 жовтня 2007 року, від
21 листопада 2007 року, від 06 грудня 2007
року, від 11 квітня 2008 року, від 25 серпня
2008 року, від 30 вересня 2008 року та від 04
лютого 2009 року, за умовами яких останні
як поручителі зобов'язалися перед
банком відповідати за виконання
позичальником усіх його зобов'язань
солідарно з ним в повному обсязі щодо
повернення ним банку до 06 вересня 2011
року отриманих сум кредитів, відсотків,
штрафних санкцій тощо.

Внаслідок невиконання зобов'язання
за кредитним договором станом на 01
березня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі
74849143,32 грн., про стягнення якої
солідарно з відповідачів звернувся
позивач із позовом.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні боржники
(стаття 554 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої
статті 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи нове рішення про відмову в
задоволенні позову, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що оскільки договорами
поруки не визначено строк, після
закінчення якого порука припиняється,
адже умовами цих договорів
встановлено, що вони діють до повного
припинення усіх зобов'язань боржника
за кредитним договором, та що кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання (06 вересня 2011 року) не
пред'явив протягом шести місяців
вимоги до поручителів про виконання
зобов'язання, на підставі частини
четвертої статті 559 ЦК України
зобов'язання відповідачів за
договорами поруки припинилися.

Доводи касаційної скарги не
впливають на законність та
обґрунтованість рішення суду
апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанцій при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення апеляційного суду
залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «ІФГ Капітал» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03
березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:
В.М. Колодійчук

В.О.Савченко

І.М. Фаловська

5

Справа № 6-16989св14

Справа № 6-16989св14Головуючий у суді І
інстанції: Залімська Н.В.

Доповідач у суді ІІ інстанції: Козлов
С.П. Доповідач: Фаловська І.М.