Номер провадження: 22-ц/785/5696/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Плавич
Н.Д.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення
розміру аліментів, стягнення
заборгованості за аліментами,
неустойки та додаткових витрат на
дитину, зустрічним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про виключення з актового
запису про народження дитини
відомостей про батьківство за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Котовського міськрайонного суду
Одеської області від 22 квітня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 13 вересня
2013 року до суду з вищеназваним позовом,
вказала, що вона та ОСОБА_4 є батьками
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
апеляційного суду Одеської області від
10 липня 2012 року ОСОБА_4 зобов'язано до
сплати аліментів на утримання дочки в
розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи
з 15 лютого 2012 року до повноліття дитини.
Позивач зазначила, що відповідач
аліменти виплачує не регулярно.
Посилаючись на вказані обставини,
хворобливість дитини, додаткові
витрати на лікування та догляд, ОСОБА_3
після уточнення позовних вимог просила
стягнути з ОСОБА_4 неустойку в розмірі
35870,00 грн., додаткові витрати на
лікування дитини та розвиток творчих
здібностей одноразово в сумі 13877,00 грн.,
додаткові витрати на розвиток творчих
здібностей щомісячно з 1 жовтня 2013 року
по 31 травня 2014 року в сумі 493,00 грн.,
збільшити розмір аліментів на
утримання дитини з 1000,00 грн. до 2000,00 грн.
щомісячно (а.с.2-5, 66-68, 82-85).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав,
звернувся до суду із зустрічним
позовом про виключення з актового
запису про народження дитини ОСОБА_5
відомостей про його батьківство
(а.с.101-103, 107-109, 130).

Позивач ОСОБА_3 вимоги зустрічного
позову не визнала (а.с.124-126).

Ухвалою Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 17 січня 2014
року первісний та зустрічний позови
об'єднано в одне провадження (а.с.139).

Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 22 квітня 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
неустойку в сумі 28085,40 грн., додаткові
витрати на дитину в сумі 6938,50 грн., в
задоволенні інших вимог ОСОБА_3 та в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4
відмовлено, стягнуто з ОСОБА_4
судовий збір в дохід держави (а.с.178-179).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду в частині стягнення
неустойки змінити та визначити до
стягнення неустойку в сумі 3 430,00 грн.

Неправильність рішення суду апелянт
мотивував порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в оскаржуваній частині,
заслухавши пояснення, дослідивши
докази, колегія суддів дійшла висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Згідно положень статей 180,181 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття; способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними; за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

ОСОБА_3 з позовом про стягнення
аліментів на утримання дочки ОСОБА_4
звернулась до суду 15 лютого 2012 року.
Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 16 травня
2012 року стягнуто аліменти на утримання
дитини у твердій грошовій сумі, рівній
2500,00 грн., щомісячно, починаючи з 15
лютого 2012 року до повноліття дитини.
Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 10 липня 2012 року, рішення
суду першої інстанції змінено,
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на
утримання дитини аліменти у твердій
грошовій сумі, рівній 1000,00 грн.,
щомісячно, починаючи з 15 лютого 2012 року
до повноліття дитини (а.с.104-105).

Частиною 1 статті 196 СК України
визначено, що при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Таким чином, судовим рішенням ОСОБА_4
зобов'язаний до сплати аліментів на
утримання дитини в розмірі 1 000,00 грн.,
починаючи з 15 лютого 2012 року.

Згідно довідок Центру поштового
відділення № 7 ОСОБА_3 отримала від
ОСОБА_4 грошові перекази у липні 2012 року
на суму 1000,00 грн., у серпні 2012 року на
суму 1000,00 грн., у жовтні 2012 року на суму
1000,00 грн., у листопаді 2012 року на суму
1000,00 грн., у грудні 2012 року на суму 1000,00
грн., у березні 2013 року на суму 1500,00 грн.,
у травні 2013 року на суму 1500,00 грн., у
червні 2013 року на суму 1010,00 грн., у
серпні 2013 року на суму 1500,00 грн., у
вересні 2013 року на суму 1500,00 грн. (а.с.35,
69).

Зі складеної старшим державним
виконавцем відділу ДВС
Васильківського МРУЮ Київської
області довідки-розрахунку
заборгованості за аліментами за період
з 15 лютого 2012 року по 11 листопада
2013 року встановлено, що за вказаний
період підлягали сплаті аліменти в
загальній сумі 20450,00 грн., фактично
сплачено 20440,00 грн., борг становить
10,00 грн. При цьому з довідки-розрахунку
вбачається прострочення сплати
аліментів за лютий-червень, вересень 2012
року, січень, березень, квітень, липень
2013 року (а.с.87, 112).

Передбачене частиною 1 статті 196 СК
України право на стягнення неустойки
(пені) наявне, суд першої інстанції з
цим визначився правильно, однак
невірно провів розрахунок.

Зобов'язання зі сплати аліментів
носять періодичний характер і повинні
виконуватись щомісячно, тому в
розрахунку пені від суми несплачених
аліментів підлягає з'ясуванню розмір
сплачених аліментів по кожному з цих
періодичних платежів, строк, до якого
кожне із цих зобов'язань мало бути
виконано. Неустойка (пеня) обчислюється
виходячи з суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх слати до дня сплати з
послідуючим підсумуванням розмірів
пені за кожен із прострочених платежів
та визначенням її загальної суми.

Так, аліменти за лютий 2012 року в сумі
450,00 грн. підлягали сплаті до 1 березня
2012 року, сплачені 1 листопада 2013
року, прострочення за період з 1 березня
2012 року по 1 листопада 2013 року
складає 610 днів, пеня становить 2 745,00
грн. (450,00 грн. : 100 х 1% х 610 днів = 2 745,00 грн.);

аліменти за березень 2012 року в сумі 1
000,00 грн. підлягали сплаті до 1 квітня 2012
року, сплачені 1 листопада 2013 року,
прострочення за період з 1 квітня 2012
року по 1 листопада 2013 року складає
579 днів, пеня становить 5 790,00 грн. (1 000,00
грн. : 100 х 1% х 579 днів = 5790,00 грн.);

аліменти за квітень 2012 року в сумі 1 000,00
грн. підлягали сплаті до 1 травня 2012
року, сплачені 1 листопада 2013 року,
прострочення за період з 1 травня 2012
року по 1 листопада 2013 року складає 549
днів, пеня становить 5 490,00 грн. (1 000,00 грн.
: 100 х 1% х 549 днів = 5490,00 грн.);

аліменти за травень 2012 року в сумі 1 000,00
грн. підлягали сплаті до 1 червня 2012
року, сплачені 1 листопада 2013 року,
прострочення за період з 1 червня 2012
року по 1 листопада 2013 року складає 518
днів, пеня становить 5 180,00 грн. (1 000,00 грн.
: 100 х 1% х 518 днів = 5180,00 грн.);

аліменти за червень 2012 року в сумі 1 000,00
грн. підлягали сплаті до 1 липня 2012 року,
сплачені 1 листопада 2013 року,
прострочення за період з 1 липня 2012 року
по 1 листопада 2013 року складає 488
днів, пеня становить 4 880,00 грн. (1 000,00 грн.
: 100 х 1% х 488 днів = 4880,00 грн.);

аліменти за вересень 2012 року в сумі 1
000,00 грн. підлягали сплаті до 1 жовтня 2012
року, сплачені 1 листопада 2013 року,
прострочення за період з 1 жовтня 2012
року по 1 листопада 2013 року складає 396
днів, пеня становить 3 960,00 грн. (1 000,00 грн.
: 100 х 1% х 396 днів = 3960,00 грн.);

аліменти за січень 2013 року в сумі 1 000,00
грн. підлягали сплаті до 1 лютого 2013
року, сплачені 500,00 грн. у лютому 2013 року,
500,00 грн. 1 листопада 2013 року,
прострочення за період з 1 лютого 2013
року по 1 листопада 2013 року складає 273
дні, пеня становить 1365,00 грн. (500,00 грн. :
100 х 1% х 273 дні = 1 365,00 грн.);

аліменти за березень 2013 року в сумі 1
000,00 грн. підлягали сплаті до 1 квітня 2013
року, сплачені у вересні 2013 року 500,00
грн., у листопаді 2013 року 500,00 грн.,
прострочення відповідно за період з 1
квітня 2013 року по 1 вересня 2013 року
складає 153 дні, за період з 1
квітня 2013 року по 1 листопада 2013 року
складає 214 днів, пеня становить ((500,00
грн. : 100 х 1% х 153 дні = 765,00 грн.) + (500,00 грн. :
100 х 1% х 214 днів = 1 070,00 грн.) = 1 835,00 грн.);

аліменти за квітень 2013 року в сумі 500,00
грн. сплачено у травні 2013 року, в сумі
500,00 грн. підлягали сплаті до 1 травня 2013
року, сплачені 1 листопада 2013 року,
прострочення за період з 1 травня 2013
року по 1 листопада 2013 року складає 184
дні, пеня становить 920,00 грн. (500,00
грн. : 100 х 1% х 184 дні = 920,00 грн.);

аліменти за липень 2013 року в сумі 500,00
грн. сплачено у серпні 2013 року, в сумі
500,00 грн. підлягали сплаті до 1 серпня 2013
року, сплачені 1 листопада 2013 року,
прострочення за період з 1 серпня 2013
року по 1 листопада 2013 року складає 92
дні, пеня становить 460,00 грн. (500,00 грн. : 100
х 1% х 92 дні = 460,00 грн.),

а всього неустойка (пеня) становить 32
625,00 грн. (2745,00 + 5790,00 + 5490,00 + 5180,00 = 4880,00 +
3960,00 + 1365,00 + 1835,00 + 920,00 + 460,00 = 32 625,00 грн.).

Частиною 2 статті 196 СК України
визначено, що розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

Встановлено, що основна заборгованість
зі сплати аліментів виникла до липня 2012
року, тобто до рішення суду апеляційної
інстанції, ухваленого за результатами
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції. Після рішення
апеляційної інстанції аліменти в
основному сплачували регулярно, має
місце прострочення щодо декількох
місяців, так, пеня від суми несвоєчасно
сплачених аліментів за період з січня
2013 року становить 4 580,00 грн., це при тому,
що виконавчий лист судом за заявою
ОСОБА_3 видано 12 лютого 2013 року, а
виконавче провадження виконавчою
службою відкрито лише 22 березня 2013
року. Тобто судове рішення звернуто до
примусового виконання лише у березні
2013 року, до того рішення виконувалось
добровільно.

ОСОБА_4 у шлюбі з ОСОБА_3 не перебував,
має сім'ю, в якій народжено двоє дітей,
на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 20 січня 2014 року
стягнуто на період навчання

аліменти в сумі 500,00 грн. щомісячно,
починаючи з 1 листопада 2013 року до
закінчення навчання (а.с.102, 110, 115, 116, 169).

Підприємницька діяльність ОСОБА_4 є
припиненою з квітня 2005 року, доходу від
цієї діяльності за 2011-2013 роки не має.
ОСОБА_4 працює з 7 червня 2005 року водієм
за трудовою угодою, заробітна плата
становить 1147,00 грн., станом на червень
2014 року становить 1218,00 грн. (а.с.113, 116, 117,
198, 199).

Таким чином, приймаючи до уваги факт
звернення судового рішення до
примусового виконання лише у березня
2013 року, добровільне виконання рішення
суду до звернення такого до виконання,
матеріальний стан ОСОБА_4 як платника
аліментів, знаходження на утриманні
іншої дитини, відсутність на даний час
заборгованості за аліментами тощо,
виходячи з принципу розумності,
справедливості та співмірності з
загальною сумою 20450,00 грн. аліментів, що
підлягали сплаті з лютого 2012 року по
листопад 2013 року та фактично сплачені,
розмір неустойки (пені) має бути
зменшено з 32625,00 грн. до 4000,00 грн.

Неправильний розрахунок пені судом
першої інстанції та безпідставне
незастосування положень частини 2
статті 196 СК України є підставою для
зміни рішення суду.

Рішення суду першої інстанції в
частині вимог ОСОБА_3 про збільшення
розміру аліментів, стягнення
додаткових витрат на дитину, в частині
вимог ОСОБА_4 про виключення з актового
запису про народження дитини
відомостей про батьківство не
оскаржено, відтак, у сенсі положень
статті 303 ЦПК України законність і
обґрунтованість рішення в частині, що
не оскаржена, не перевіряється.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1
ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 22 квітня 2014
року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення неустойки -
змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення неустойки задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
неустойку в сумі 4 000 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич