АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1551/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Гончарук В. М. Доповідач в апеляційній
інстанції Пономаренко В. В. УХВАЛА
11 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПономаренка В.
В.суддівГончар Н. І. , Ювшина В. І. при
секретаріАнкудінову О.І., Волвенко О.В.
прокурора Пархоменка
позивача ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу прокурора міста Умані на ухвалу
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 06 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8 про визнання дійсним договору
в с т а н о в и л а :
У січні 2014 року ОСОБА_7 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_8 про визнання
дійсним договору купівлі-продажу
частини квартири, мотивуючи свої
вимоги тим, що згідно свідоцтва про
06.02.2001 року квартира АДРЕСА_1 була
приватизована ОСОБА_9, її чоловіком
ОСОБА_8 та сином ОСОБА_10
Рішенням Уманського міськрайонного
суду від 28 травня 2013 року встановлено,
що вказаним особам належить по 1/3
частині зазначеної квартири. На
підставі даного рішення суду вказаним
особам видані свідоцтва про право
власності на квартиру.

Після розірвання шлюбу між позивачкою
та відповідачем між ними було
досягнуто домовленості, що ОСОБА_7
сплачує ОСОБА_8 56000 грн. в рахунок
вартості 1/3 частини квартири
останнього, а він у свою чергу
зобов'язується укласти договір
купівлі-продажу квартири та
нотаріально його посвідчити, про що
26.03.2013 року ОСОБА_8 було складено
відповідну розписку. Однак,
відповідачем не було виконане
зобов'язання щодо нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
частини квартири.

Враховуючи наведене, ОСОБА_7 просила
суд визнати дійсним договір
купівлі-продажу частини квартири та
припинити за ОСОБА_8 право власності на
1/3 частину спірної квартири і визнати
за ОСОБА_7 право власності на дану
частину квартири.

Під час розгляду справи сторони уклали
мирову угоду, яка була визнана ухвалою
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 06 березня 2014
року, за умовами якої: сторони
погодились та визнали встановленим
факт продажу 26.03.2013 року ОСОБА_8 1/3
частини зазначеної квартири ОСОБА_7 та
отримання останньою 56000 грн. за її
продаж; ОСОБА_7 зобов'язалась доплатити
ОСОБА_8 3000 грн. за купівлю вказаної
частини квартири; визнано за ОСОБА_7
право власності на 1/3 частину спірної
квартири, яка належала ОСОБА_8

Провадження у даній цивільній справі
закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
прокурор міста Умані оскаржив її в
апеляційному порядку та посилаючись на
її невідповідність нормам
матеріального та процесуального права
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції і направити справу до
Уманського міськрайонного суду для
продовження розгляду.

Вивчивши матеріали справи та доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та
визнаючи мирову угоду, суд першої
інстанції виходив з того, що дана
мирова угода не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, вчинена в інтересах обох
сторін. З таким висновком суду колегія
суддів погодитись не може.

Мирова угода - це досягнута між
сторонами в ході судового розгляду й
під контролем суду, заснована на
взаємних поступках угода, яка по-новому
визначає їх суб'єктивні права й
обов'язки та є двостороннім
волевиявленням сторін. Метою такої
угоди є врегулювання спору між самими
сторонами, а її умови стосуються лише
прав та обов'язків сторін і предмета
спору.

За положеннями ст.175 ЦПК України мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову. Сторони можуть укласти мирову
угоду і повідомити про це суд, зробивши
заяву. Якщо мирову угоду або
повідомлення про неї викладено в
адресованій суду письмовій заяві
сторін, ця заява приєднується до
справи.

До ухвалення судового рішення у зв'язку
з укладенням сторонами мирової угоди
суд роз'яснює сторонам наслідки такого
рішення, перевіряє, чи не обмежений
представник сторони, який висловив
намір вчинити ці дії, у повноваженнях
на їх вчинення.

У разі укладення сторонами мирової
угоди суд постановляє ухвалу про
закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом спору у даній справі є
укладення 26.03.2013 року між сторонами
договору купівлі-продажу частини
квартири у формі розписки. З даної
розписки вбачається, що позивачка
сплатила відповідачу 56000 грн. за його
частину у спірній квартирі, а він
зобов'язався знятись з реєстраційного
обліку у вказаній квартирі та укласти
нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу своєї частки у
квартирі (а.с. 4 зворот).

Підстави та порядок набуття права
власності на нерухоме майно визначено
цивільним законодавством України.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

За загальним правилом право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом (ст. 328 ЦК України).

Статтею 334 ЦК України встановлено
особливий порядок виникнення права
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню чи
державній реєстрації. Право власності
на таке майно виникає, відповідно, з
моменту нотаріального посвідчення
договору, або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним (ст. 209 ЦК), або з
моменту державної реєстрації договору
(ст. 210 ЦК).

Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що
підлягає нотаріальному посвідченню, є
укладеним з дня такого посвідчення.

Договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню (ст. 657 ЦК
України).

Всупереч вищевикладеним вимогам
закону, судом першої інстанції не
з'ясовано, що саме перешкоджало
сторонам вирішити питання про
відчуження зазначеного в мировій угоді
нерухомого майна шляхом укладення
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу цього майна, який би
відповідав вимогам статей 655, 656, 657 ЦК
України.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до помилкового
переконання, що мирова угода, укладена
між сторонами не суперечить закону,
укладена в інтересах сторін,
стосується прав та обов'язків сторін,
предмета позову, не порушує прав інших
осіб.

З огляд на викладене, оскільки судом
першої інстанції постановлено
оскаржувану ухвалу з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідно до положень ст. 311 ЦПК
України, апеляційна скарга прокурора
міста Умані підлягає задоволенню, а
ухвала суду - скасуванню із
направленням справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, 304, 307, 311, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора міста
Умані - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 06 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу - скасувати.

Матеріали цивільної справи направити
до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи по суті.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :