Справа № 459/1625/14
Головуючий у 1 інстанції: Грабовський
Провадження № 22-ц/783/4224/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П.,
Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської
Я.М.

з участю:
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Червоноградського міського
суду Львівської області від 16 квітня 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою
Червоноградського міського суду
Львівської області від 16 квітня 2014 року
задоволено заяву ОСОБА_4 про
забезпечення позову у цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2, з участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору: Комунального
підприємства
"Червонограджитлокомунсервіс" в особі
бюро приватизації, приватного
нотаріуса Дрогобицького нотаріального
округу - ОСОБА_7, приватного нотаріуса
Львівського нотаріального округу
ОСОБА_8, Відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції, про визнання права власності
на спадкове майно за заповітом,
визнання недійсним договорів
купівлі-продажу квартири та
витребування квартири з володіння.

Накладено арешт на квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалу суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржувана ухвала постановлена з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, з неповним
з'ясуванням усіх фактичних обставин
справи. Вважає, що відсутні будь-які
підстави, які б вказували на те, що
невжиття заходів забезпечення позову
може в майбутньому утруднити чи
зробити неможливим виконання судового
рішення, так як на момент постановлення
оскаржуваної ухвали спірна квартира
уже знаходилась і знаходиться під
арештом та забороною відчуження на
підставі ухвали Апеляційного суду
Львівської області від 14.10.2013 року у
справі № 459/831/13.

Апелянт також вказує, що районний суд
не обгрунтував підстави та мотиви
задоволення заяви про забезпечення
позову, не зазначив відповідні норми
матеріального права, чим грубо порушив
норми процесуального права.

Просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою відмовити у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обгрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що така не підлягає до
задоволення з таких мотивів.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Задовольняючи заяву про забезпечення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком районного суду з огляду на
наступне.

Забезпечення позову - це заходи
припинення дій, які можуть утруднити
виконання майбутнього рішення суду чи
зробити його виконання неможливим, і
повинні гарантувати можливість
реалізації позовних вимог у разі
задоволення позову, які направлені на
недопущення утруднення чи
неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, що беруть участь у справі,
може вжити заходів до забезпечення
позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Скориставшись таким правом, ОСОБА_4
подала заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову»(із змінами від
12.06.2009 року) розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд(суддя) має з
врахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи,
після смерті ОСОБА_9 спадщину, до складу
якої увійшла спірна квартира, прийняла
позивач.

На даний час власником спірної
квартири на підставі оспорюваного
договору купівлі-продажу є ОСОБА_2, який
має намір передати зазначену квартиру
в іпотеку, виходячи зі змісту
повідомлення приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу - ОСОБА_8 від 20.01.2014 року.

У п.7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову»(із змінами від
12.06.2009 року) зазначено, що ухвала про
забезпечення позову постановляється у
порядку, визначеному ст.209 ЦПК, і
повинна містити мотивувальну частину,
де поряд із зазначенням мотивів, із
яких суд(суддя) дійшов висновку про
обґрунтованість припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення може в
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання судового рішення,
наводиться посилання на закон, яким
керувався суд при постановленні
ухвали.

Судова колегія вважає, що оскаржувана
ухвала суду відповідає вимогам ст.ст. 151
- 153 ЦПК України та роз'ясненням
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22.12.2006 року „Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову".

Твердження апелянта про те, що спірна
квартира знаходиться під арештом та
забороною відчуження на підставі
ухвали Апеляційного суду Львівської
області від 14.10.2013 року, не може бути
підставою для скасування оскаржуваної
ухвали.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування ухвали
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського
суду Львівської області від 16 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: