У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Корецького районного
суду Рівненської області від 23 квітня
2014 року та ухвалу Апеляційного суду
Рівненської області від 06 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення меж сусідніх
земельних ділянок,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до Корецького
районного суду Рівненської області з
позовом до ОСОБА_3 про встановлення меж
сусідніх земельних ділянок,
посилаючись на те, що після смерті
матері ОСОБА_4 вона разом з її рідними
братами і сестрами успадкували
житловий будинок з надвірними
будівлями розташованому у АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_3 проживає АДРЕСА_2,
земельна ділянка якого межує з
земельною ділянкою позивача. Позивачу
стало відомо що відповідач має намір
приватизувати свою земельну ділянку.
При цьому згідно абрисів земельної
ділянки, яку передбачено передати у
приватну власність, межа земельної
ділянки на ділянці за сараєм, де
відсутні тверді межові знаки, має
проходити на відстані орієнтовно 0,5 м
від найбільш виступаючої конструкції
стіни належного позивачу сараю, що
порушує її земельні права.

Просила суд встановити межу
вищезазначених сусідніх земельних
ділянок між будинковолодіннями за
сараєм, встановивши її таким чином, що
межа з боку сусіднього
землекористувача ОСОБА_3 по всій
довжині проходила по створу зовнішньої
стіни господарської будівлі (сараю), що
належить на праві власності позивачу.

Рішенням Корецького районного суду
Рівненської області від 23 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Рівненської області
від 06 червня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування вищезазначених
судових рішень та ухвалення нового
рішення, яким задовольнити позов,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що вимоги позивача не ґрунтуються
на обставинах, що встановлені з
документальних джерел, а посилання
позивача на зміст технічного паспорта
на садибний житловий будинок АДРЕСА_1,
виготовлений на ім'я ОСОБА_4, не є
належним доказом у розумінні ст.ст. 57-60
ЦПК України, оскільки у технічній
документації не закріплено меж спірних
земельних ділянок.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення меж сусідніх земельних
ділянок.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова