Номер провадження: 22-ц/785/5907/14
Головуючий у першій інстанції Бушулян
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Ступакова О. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про визнання
недійсним кредитного договору, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в частині
щодо стягнення неустойки на рішення
Саратського районного суду Одеської
області від 10. 06. 2013 р.,

в с т а н
о в и л а:

28. 07. 2011 р. Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк»)
звернулося до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
станом на 30. 06. 2011 р. у розмірі 8165 доларів
США за кредитним договором № DW0AK01144171
від 10. 09. 2007 р.

15. 04. 2013 р. до суду надійшла заява ПАТ КБ
«Приватбанк» про збільшення позовних
вимог, за якою станом на 09. 04. 2013 р.
заборгованість склала 13625,86 доларів
США, у тому числі: заборгованість за
кредитом у розмірі 6252 доларів США,
заборгованість по процентам за
користування кредитом у розмірі 4266,63
доларів США, заборгованість по комісії
за користування кредитом у розмірі 224,57
долара США, пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором у
розмірі 2882,66 доларів США. Позивач
вказав, що заборгованість виникла тому,
що позичальник зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконував.

У листопаді 2012 р. ОСОБА_2 пред'явив
зустрічний позов, у якому просив
визнати зазначений вище кредитний
договір недійсним. Вимоги мотивував
тим, що він кредитний договір не
підписував, кредитні кошти не
отримував, кредитний договір не
містить підпису уповноваженої особи та
печатки відповідача.

Рішенням Саратського районного суду
Одеської області від 10. 06. 2013 р.,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
18. 11. 2013 р., зазначений позов задоволено
повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» прострочену
заборгованість за кредитним договором
№ DW0AK01144171 від 10. 09. 2007 р., яка складається
із: заборгованості за кредитом у
розмірі 6252 доларів США, заборгованості
по процентам за користування кредитом
у розмірі 4266,63 доларів США,
заборгованості по комісії за
користування кредитом у розмірі 224,57
долара США, пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором у
розмірі 2882,66 доларів США, а всього на
загальну суму 13625,86 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 14. 07. 2011 р. (797,14
гривень за 100 доларів США) дорівнює в
гривневому еквіваленті 108617,18 гривень.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про
визнання недійсним кредитного
договору № DW0AK01144171 від 10. 09. 2007 р.
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09. 04. 2014 р. скасовано ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
18. 11. 2013 р. в частині стягнення неустойки
і справу в цій частині передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції, а в іншій частині рішення
Саратського районного суду Одеської
області від 10. 06. 2013 р. залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в частині
щодо стягнення неустойки (пені) вважає
рішення суду першої інстанції
незаконним та необґрунтованим тому, що
судом порушено встановлений законом
річний термін позовної давності щодо
вимог про стягнення пені, є
неправильним здійснений розрахунок
пені за період більше 1 року і не
вирішено питання щодо зменшення
розміру неустойки у зв'язку з скрутним
матеріальним становищем ОСОБА_2, який є
безробітний, і на утриманні якого
перебуває 4 неповнолітні дитини і
дружина, що підтверджується довідкою
про склад сім'ї,

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
в судове засідання інших осіб, які
беруть участь у справі, не перешкоджає
розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і
перевіривши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та
апеляційної скарги в частині щодо
стягнення неустойки (пені), судова
колегія приходить до наступного.

Суд стягнув неустойку (пеню) за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за кредитним договором, яка
розрахована банком за період більше
року, з жовтня 2007 р. по квітень 2013 р., з
посиланням на вимоги закону і
кредитного договору.

Проте з рішенням суду в повному обсязі
погодитися не можна з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України
встановлена спеціальна позовна
давність в один рік до вимог про
стягнення неустойки (пені, штрафу).

З правилами ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобовязання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобовязання за кожен день прострочення
виконання.

Тобто, пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобовязання не буде виконано. ЇЇ розмір
збільшується залежно від продовження
правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки тощо).

Стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

Судом встановлено, що 10. 09. 2007 р. між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № DW0AK01144171
на споживчі цілі, за яким ОСОБА_2 надано
кошти терміном до 07. 09. 2012 р. (зі сплатою
12 % річних) у розмірі 12281,12 доларів США на
купівлю автомобіля зі сплатою інших
передбачених договором платежів (за
реєстрацію предмету застави, на сплату
страхових платежів, винагороди за
надання фінансового інструменту тощо)
у зв'язку з чим позичальник
зобов'язаний щомісячно сплачувати 223,88
доларів США. За умовами договору у разі
порушення позичальником умов договору
щодо сплати заборгованості
позичальник зобов'язується сплатити
банку пеню в розмірі 0,15 % від суми
простроченого платежу.

Позичальник зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконував,
унаслідок чого виникла заборгованість,
яка в цілому за розрахунком банку,
станом на 09. 04. 2013 р. склала 13625,86 доларів
США.

З матеріалів справи і рішення суду
першої інстанції вбачається, що судом
першої інстанції у вказаній загальній
сумі заборгованості стягнута
неустойка у розмірі 2882,66 доларів США,
яка розрахована банком за період
більше року, а саме: з жовтня 2007 р. по
квітень 2013 р. (а. с. 200-201).

Разом з тим, з наданих банком
розрахунків заборгованості по пені
видно, що за рік до звернення до суду
першої інстанції з остаточними
позовними вимогами, тобто за період з 10.
04. 2012 р. по 09. 04. 2013 р., заборгованість з
пені складає 1845,06 доларів США.

Тому на підставі наведених вище
правових положень, у тому числі і з
урахуванням заяви ОСОБА_2 про
застосування строку позовної давності,
апеляційний суд вважає, що в цій
частині його апеляційна скарга
підлягає задоволенню і пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за зазначеним кредитним договором, яка
підлягає стягненню з ОСОБА_2, дорівнює
1845,06 доларів США, що за курсом НБУ на 09.
04. 2013 р. (799,3 гривні за 100 доларів) в
гривневому еквіваленті складає 14747,56
грн.

При цьому, апеляційний суд відмічає, що
стягнення пені на користь банку
підлягає стягненню саме у гривневому
еквіваленті.

З питання зменшення розміру неустойки
з урахуванням доводів
заяви/апеляційної скарги з боку ОСОБА_2
апеляційний суд приходить до такого.

За положеннями ст. 551 ч. 3 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

У даному випадку розмір неустойки
(пені) не перевищує значно розмір
збитків, а іншими обставинами, які
мають істотне значення, на думку ОСОБА_2
є скрутне матеріальне становище
ОСОБА_2, який є безробітним, і на
утриманні якого перебуває 4
неповнолітні дитини і дружина, що
підтверджується довідкою про склад
сім'ї, як вказано в апеляційній скарзі.

Але у наданій ОСОБА_2 довідці від 08. 11. 2013
р. № 356 Світлодолинської сільської ради
Саратського району Одеської області
вказано лише, що у склад сім'ї ОСОБА_3
входять дружина - ОСОБА_4, і діти: доньки
- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, син -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Тобто, вказана довідка, на яку
посилається ОСОБА_2, не встановлює і не
підтверджує доводи ОСОБА_2 щодо
скрутного матеріального становища
ОСОБА_2, який є безробітним, і на
утриманні якого перебуває 4
неповнолітні дитини і дружина.

Викладене виключає застосування у
даному випадку положень ст. 551 ч. 3 ЦК
України і зменшення розміру пені, яка
підлягає сплаті ОСОБА_2

З урахуванням зазначених обставин на
підставі положень закону щодо розгляду
справи в межах заявлених позивачем
вимог та доводів апеляційної скарги і
відповідно до вимог ст. ст. 303, 309 ЦПК
України апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції у даній справі підлягає
зміні в частині щодо стягнення
неустойки (пені) з підстав, викладених у
даному рішенні суду, і належить
стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» пеню у розмірі 1845,06
доларів США, що за курсом НБУ на 09. 04. 2013
р. (799,3 гривні за 100 доларів) в гривневому
еквіваленті складає 14747,56 грн.

В іншій частині рішення Саратського
районного суду Одеської області від 10.
06. 2013 р. належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 3, 309, 313, 317, 319,
325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Рішення Саратського районного суду
Одеської області від 10. 06. 2013 р. змінити
в частині щодо стягнення неустойки
(пені) з підстав, викладених у даному
рішенні суду, і стягнути з ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» пеню у розмірі 1845,06
доларів США, що за курсом НБУ на 09. 04. 2013
р. (799,3 гривні за 100 доларів) в гривневому
еквіваленті складає 14747,56 грн.

В іншій частині рішення Саратського
районного суду Одеської області від 10.
06. 2013 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А. П.
Бабій

О. Д. Варикаша

О. А. Ступаков