Справа №345/1265/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014 року Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської
області

в складі: головуючої - судді Галущак
Л.О.

секретаря Слободян Т. Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калуш цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у вихованні
дитини ,-

В С Т А Н О В И В :

Що позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом. Свої вимоги
мотивує тим, що з 01.09.2006 року
перебував у шлюбі з відповідачкою по
справі. Від спільного проживання
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3.
Рішенням Івано-Франківського міського
суду шлюб розірваной неповнолітнього
сина ОСОБА_4 за його згодою залишено
проживати із відповідачкою. По-скільки
відповідачка безпідставно,
протиправно та необгрунтовано
позбавляє його права прийняття участі
у спілкуванні з сином і приймати
активну участь у його вихованні,
вимагаючи, щоб такі побачення із
дитиною відбувалися виключно з її
дозволу, за її безпосередньої
присутності та особистому її бажанні і
лише у зручний для неї спосіб, 30.01.2014
року Калуським міськрайонним судом
ухвалено рішення про встановлення
порядку участі батька ОСОБА_1 у
вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, надавши можливість
зустрічатися з сином в присутності
матері щосереди, щосуботи, а також в
день народження дитини з 13.00 до 18.00 год.
Рішення прийнято з урахуванням
Висновку служби у справах дітей
Калуської міської ради від 08.11.2013 року
№ 01-18/01/48 та набрало законної сили 10.02.2014
року.

На даний час він проживає в АДРЕСА_1.
15.02.2014 року, 01.03.2014 року, 12.03.2014 року,
22.03.2014 року, тобто у дні, визначені судом
для побачення з сином, він приїжджав на
побачення з ним, про що повідомляв
ОСОБА_2 в телефонному режимі. Однак
ОСОБА_2 15.02.2014 надала йому сина на
прогулянку в її присутності на дві
години, а 01.03.2014 року, 12.03.2014 року, 22.03.2014
року взагалі відмовилась надати
можливість на спілкування з сином. Він
попереджав її про неправомірність
вчинених дій, але вона в грубій формі
вказала про неможливість його
спілкування з сином в подальшому. Факт
відмови в його побаченні з сином 12.03.2014
року підтверджується актом, який
складений в присутності його
представника ОСОБА_5, а 22.03.2014 року
актом, який складений в присутності
ОСОБА_5 та сторонньої особи ОСОБА_6

Після відмови в наданні йому дитини для
побачення він звертався в органи
внутрішніх справ із заявою про злочин,
який полягає у невиконанні рішення
Калуського міськрайонного суду від
30.01.2014 року .

Відповідачка навмисно перешкоджає
йому , не бажає його присутності та
штучно створює такі обставини, через
які не може нормально та регулярно
зустрічатися з сином.

Вважає, що вжив усі необхідні заходи
щодо вирішення питання про участь у
вихованні сина.

Незаконними діями відповідачки йому
була завдана матеріальна шкода, що
полягає у витратах на дорогу, оскільки
він проживаю в м. Києві . Вартість
поїздок з Києва до Івано-Франківська та
з Івано-Франківська до Києва становить
850,05 грн., що підтверджується квитками
від 15.02.2014 року, 28.02.2014 року, 01.03.2014 року,
11.03.2004 року, 12.03.2014 року, 21.03.2014 року,
22.03.2014 року.

Крім цього, внаслідок безрезультатних
поїздок до Івано-Франківська йому
заподіяно моральну шкоду, яку оцінює в
3000 грн. й полягає у душевних
стражданнях, яких зазнав у зв'язку з
протиправною поведінкою відповідачки
і неможливістю спілкування з сином,
порушенні звичайного ритму життя у
зв'язку з необхідністю перебування у
визначені дні в Івано-Франківську;
багато свого дорогоцінного часу ним
було витрачено спочатку на
встановлення способу його участі у
вихованні сина, а згодом на
реабілітацію його психологічного
стану, а в подальшому і на вжиття
заходів щодо відшкодування йому
майнової та матеріальної шкоди, в той
час коли він міг займатися іншими
справами, спокійно працювати Тому
просить постановити рішення , яким
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
участі батька, ОСОБА_1, у вихованні та
вільному спілкуванні з сином ОСОБА_4. .
Визначити спосіб його участі у
вихованні сина ОСОБА_4 для особистого
спілкування та виховання щосереди,
щоп'ятниці та в день його народження з
13.00 до 18.00 без присутності матері ОСОБА_2
Стягнути з ОСОБА_2 на його користь
витрати на дорогу у сумі 850,05 грн. та
моральну шкоду у сумі 3000 грн.

15.05.2014 року позивач подав суду заяву
на уточнення позовних вимог й просить
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити
перешкод участі батька, ОСОБА_1, у
вихованні та вільному спілкуванні з
сином ОСОБА_4. . Визначити спосіб його
участі у вихованні сина ОСОБА_4 для
особистого спілкування та виховання
щосереди, щосуботи та в день його
народження з 13.00 до 18.00 без присутності
матері ОСОБА_2 Стягнути з ОСОБА_2 на його
користь витрати на дорогу у сумі 850,05
грн. та моральну шкоду у сумі 3000 грн.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги й пояснив
суду, що із відповідачкою по справі є
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням
Калуського міськрайонного суду від
30.01.2014 року встановлено порядок участі
батька у вихованні дитини й надано
можливість зустрічатися з сином в
присутності матері щосереди, щосуботи,
а також в день народження дитини з 13.00
до 18.00 год. Однак відповідачка чинить
перешкоди у зустрічі з дитиною. Після
рішення суду до дитин приїзджав тоді,
коли це було можливим, раз на два тижні.
Рішення суду для нього не є
обов"язковим, а рекомендованим, а
відповідачка зобов"язана його
виконувати. Вважає, що коли приїжджає,
то це є достатнім, що дитина бачить
батька Вважає, що відповідачка чинить
йому перешкоди у зустрічі та вихованні
дитини, тому просить зобов'язати
ОСОБА_2 не чинити перешкод його участі
у вихованні та вільному спілкуванні з
сином, стягнути із відповідачки 850 грн.
матеріальної шкоди, так як він
витратився на квитки із м. Києва й
вважає, що йому завдано і моральної
шкоди. Просить стягнути 3000 грн.,
по-скільки це буде справедливо. Також
просить визначити спосіб його участі у
вихованні сина ОСОБА_4 для особистого
спілкування та виховання щосереди,
щосуботи та в день його народження з 13.00
до 18.00 без присутності матері ОСОБА_2

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідачка проти позову заперечила
й зазначила, що в час, визначений
рішенням Калуського міськрайонного
суду від 30.01.2014 року щодо побачення з
дитиною ніяких перешкод щодо
реалізації права позивача на
спілкування та участь у вихованні з
дитиною не чинить. Три рази позивач
телефонував до неї, однак вона його
попередила про те, що не зможе
підготовити дитину, оскільки один раз
був похорон, потім 9 днів після смерті
дядька, а один раз вона та дитина
хворіли. Крім цього, зазначила, що
позивач не приїзджав у визначені дні ,
а тоді, коли їхав у відрядження. З
березня місяця 2014 року він один раз
навідався до дитини. Так як не чинила
позивачу перешкод у спілкуванні з
дитиною, то вважає позов в частині
відшкодування матеріальних та
моральних збитків є безпідставним.
Також зазначила, що служба у справах
дітей прийняла рішення яким визначила
інший час позивачу у спілкуванні з
дитиною. Тому при прийнятті рішення
просить врахувати рішення служби у
справах дітей.

Представник відповідача просить
відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи , служби у
справах дітей Калуської міської Ради,
Бідюк Т.М., вирішення спору
покладається на розсуд суду, однак
просить врахувати рішення виконкому
Калуської міської Ради №108 від 17.06.2014
року про порядок участі батька у
вихованні малолітнього сина.

Суд , заслухавши сторін, їх
представників, представника служби у
справах дітей Калуської міської Ради,
дослідивши письмові матеріали справи
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступних підстав :

В судовому засіданні з"ясовано, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі й від спільного проживання
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився син
ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 ( а.с.9-10), який проживає разом з
відповідачкою, що підтвердили сторони
по справі.

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 30.01.2014 року встановлено
порядок участі батька у вихованні
дитини й надано можливість
зустрічатися з сином в присутності
матері щосереди, щосуботи, а також в
день народження дитини з 13.00 до 18.00 год. (
а.с.4-6) .

Відповідно до ст.141,153 ,157 Сімейного
Кодексу України, мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом та ст. 61
цього Кодексу.

В позовній заяві позивач зазначив про
те, що відповідачка чинила перешкоди у
спілкуванні із дитиною 01.03.2014 року,
12.03.2014 року та 22.03.2014 року. У
підтвердження цього подав акти від
22.03.2014 року,12.03.2014 року та від 01.03.2014
року , складені позивачем та його
представником ОСОБА_5 ( а.с.22-24) .

Проте, суд критично відноситься до
наданих позивачем, як доказів, даних
актів , оскільки форма складання актів
законодавством хоча і не встановлена,
проте за загальним правилом, акти такої
форми складаються або в складі комісії
або в присутності свідків - сусідів, що
в даному випадку, враховуючи складання
акту лише в присутності зацікавлених
осіб ( самого позивача та його
представника ) та на їх користь є
неправомірним та свідчить про
упередженість особи, яка складала акт.

Крім цього, суд критично відноситься і
до висновку по перевірці матеріалів
від 25.03.2014 року ( а.с.20) , оскільки
висновок щодо перешкод у зустрічі із
дитиною зроблено тільки із пояснень
позивача. Інших будь-яких доказів у
даному висновку не зазначено.

Окрім того, в судовому засіданні
відповідачка ствердила, що у
телефонній розмові із позивачем, до
його виїзду із м. Києва, три рази його
повідомляла про те, що немає змоги
підготовити дитину, й даного факту у
судовому засіданні позивач не
заперечив . Таким чином, суд вважає, що
похорон, 9 днів після смерті рідного
дядька та хвороба дитини були
вимушеними обставинами, а отже були
поважні причини.

Таким чином, суд вважає, що позивач не
довів факту здійснення відповідачкою
дій по ухиленню від виконання рішення
Калуського міськрайонного суду від
30.01.2014 року щодо спілкування з дитиною
та участі у її вихованні, а тому позов в
цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.158 Сімейного
кодексу України, рішення органу опіки
та піклування є обов'язковим до
виконання. Особа, яка ухиляється від
виконання рішення органу опіки та
піклування, зобов'язана відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду, завдану
тому з батьків, хто проживає окремо від
дитини.

Згідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода , завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи , відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування , якщо вона доведе
що шкоди завдано не з її витни.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ
№ 4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» та п. 5.1 Листа Міністерства
юстиції України № 35-13/797 від 13.05.2004 року
«Про відшкодування моральної шкоди»
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою й протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в його заподіянні.

Суд вважає, що позовна вимога про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди задоволенню не
підлягає, оскільки позивачем не
доведено самої обставини невиконання
відповідачем рішення Калуського
міськрайонного суду від 30.01.2014 року, що
могло би бути підставою для
задоволення вказаних позовних вимог.
Окрім того, вимога про відшкодування
моральної шкоди не підтверджена
належними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення. В окремих випадках, якщо це
викликано інтересами дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутністю іншої особи.

Позивач просить визначити спосіб його
участі у вихованні сина ОСОБА_4 для
особистого спілкування та виховання
щосереди, щосуботи та в день його
народження з 13.00 до 18.00 без присутності
матері ОСОБА_2 Однак, в судовому
засіданні з"ясовано, що у визначені
судом дні позивач не спілкується із
дитиною, рішення суду вважає для себе
як таке, що носить рекомендаційний
характер, приїзджав до дитини коли це
було можливим і спілкується із
дитиною раз у два тижні. Також вважає,
що цього достатньо, що дитина бачить
батька.

В судовому засіданні відповідачка
також ствердила , що позивач сам
ухиляється від виконання графіку
побачень з дитиною, що негативно
впливає на дитину, по-скільки
зриваються графіки занять, які
відвідує дитина, а також вона немає
можливості перебувати на роботі,
по-скільки чекають на батька.

Згідно рішення виконкому Калуської
міської Ради №108 від 17.06.2014 року (а.с.57)
встановлено графік побачення позивача
із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме
кожної першої та третьої середи
місяця з 13.00 год. до 17.00 год. та кожної
другої та четвертої суботи місяця з
13.00 год. до 17. год. в присутності матері
, у місці , визначеному матір"ю ОСОБА_2
та батьком ОСОБА_1 за погодженням обох
сторін. При прийнятті даного рішення
служба у справах дітей, а також
виконком Калуської міської Ради
приймали рішення з урахуванням віку,
стану здоров'я дитини, поведінки
батьків, їхнього ставлення до дитини,
інших обставин, що мають істотне
значення .

Таким чином , з урахуванням віку дитини
, необхідного режиму її утримання,
стану здоров"я, її інтереси,
всесторонній розвиток дитини, рішення
виконкому Калуської міської Ради №108
від 17.06.2014 року , так і те, що позивач
відвідує дитину раз у два тижні , суд
вважає, що необхідно встановити
наступний порядок участі батька
ОСОБА_1 у вихованні неповнолітнього
сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме :
кожної першої та третьої середи
місяця з 13.00 год. до 17.00 год. та кожної
другої та четвертої суботи місяця з
13.00 год. до 17. год. в присутності матері
, у місці , визначеному матір"ю ОСОБА_2
та батьком ОСОБА_1 за погодженням обох
сторін.

В задоволенні решти позовних вимог
слід відмовити.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК
України поверненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 141-142, 153, 157-158, 159 СК України, ст. 1166,1167
ЦК України, ст.209,212, 214-215 ЦПК України,
суд -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.
Встановити наступний порядок участі
батька ОСОБА_1 у вихованні
неповнолітнього сина
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме кожної
першої та третьої середи місяця з 13.00
год. до 17.00 год. та кожної другої та
четвертої суботи місяця з 13.00 год. до 17.
год. в присутності матері , у місці ,
визначеному матір"ю ОСОБА_2 та батьком
ОСОБА_1 за погодженням обох сторін.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд протягом 10 днів з часу його
проголошення.

ГОЛОВУЮЧА: