Справа № 155/383/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

"07" березня 2014 р. суддя Горохівського
районного суду Волинської області
Чонка В.В., вивчивши матеріали справи за
заявою ОСОБА_1, відділ державної
міграційної служби про встановлення
факту належності до громадянства
України та постійного проживання особи
на території України станом на 24 серпня
1991 року,-

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду з
заявою про встановлення факту
належності до громадянства України та
постійного проживання особи на
території України станом на 24 серпня 1991
року.

Як вбачається зі змісту поданої
заяви, заявник просить суд встановити
її належність до громадянства України.

В той же час, перелік справ про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення визначено в ст.256 Цивільного
процесуального кодексу України.

Частиною 2 ст.256 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що у судовому порядку
можуть бути встановлені також інші
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до ст.6 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» відповідно до
Конституції України та Закону України
«Про громадянство» іноземці та особи
без громадянства можуть набути
громадянства України
(натуралізуватись).

Питання встановлення, оформлення
та перевірки належності до
громадянства України, прийняття до
громадянства України, оформлення,
набуття громадянства України,
припинення громадянства України,
скасування рішень про оформлення
набуття громадянства України, а також
процедуру подання цих документів та
провадження за ними врегульовано
Законом України «Про громадянство
України» (розділ ІІ) та Положенням про
Комісію при Президентові України з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень,
затверджених Указом Президента
України №215 від 27 березня 2001 року, зі
змінами внесеними Указом Президента
України від 27 червня 2006 року №588 «Про
внесення змін до Указу Президента
України від 27 березня 2001 року №215», яким
затверджений Порядок провадження за
заявами і поданнями з питань
громадянства України та виконання
прийнятих рішень (далі по тексту
Порядок).

Згідно статті 26 Закону
України «Про громадянство» визначено,
що рішення з питань громадянства
можуть бути оскаржені у
встановленому законом порядку до суду.

Отже, законодавством України
передбачений інший порядок для
вставлення фактів, які можуть бути
наслідком надання заявнику
громадянства України, а у разі незгоди
заявника з рішенням органу, що
уповноважений розглядати заяви про
набуття громадянства України, останнє
може бути оскаржене до суду.

Як роз'яснено у пункті 1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року за №5 «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» (з
подальшими змінами та доповненнями), в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо: згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення; заявник не має
іншої можливості одержати або
відновити загублений чи знищений
документ, який посвідчує факт, що має
юридичне значення; встановлення факту
не пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право, а
якщо спір про право буде виявлений під
час розгляду справи, - залишає заяву
без розгляду.

Враховуючи викладене, суддя
приходить до висновку, що заява ОСОБА_1
не підлягає розгляду в порядку
окремого провадження, оскільки
встановлення юридичного факту
належності до громадянства України, не
породжує для заявника юридичних
наслідків, враховуючи, що Законом
України «Про громадянство України»,
Указом Президента України «Питання
організації виконання Закону України
«Про громадянство України»
встановлений інший порядок оформлення
набуття громадянства України, а
вирішення зазначеного питання
віднесено до компетентних органів
державної влади, до яких
заінтересовані особи подають
перелічені у відповідних пунктах
Порядку документи на підтвердження
певних обставин, тому відсутні
підстави для розгляду даного питання в
порядку Глави 6 «Розгляд судом справ
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення» Цивільного
процесуального кодексу України, що
зумовлює застосування наслідків,
передбачених ч.4 ст.256 Цивільного
процесуального кодексу України.

У відповідності до положень п.3 ч.1
ст.7 Закону України «Про судовий збір»
передбачено, що сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі відмови у відкритті провадження у
справі.

За таких обставин вважаю, що у
відкритті провадження по справі слід
відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 122, 208, 209, 256 ЦПК України,
суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в
справі за заявою ОСОБА_1, відділ
державної міграційної служби про
встановлення факту належності до
громадянства України та постійного
проживання особи на території України
станом на 24 серпня 1991 року.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 121
(сто двадцять одна) грн. 80 коп.,
сплачений згідно квитанції №000835132 від
06.03.2014 року від імені ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Горохівський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня отримання її
копії.

Суддя /підпис/

В.В.Чонка

згідно з оригіналом

Суддя Горохівського районного суду
В.В.Чонка