Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2014 Справа №607/2623/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області

в складі :

головуючого
Ромазана В.В.

з участю секретаря
Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у
порядку регресу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне
товариство «ПРОСТО-страхування»
звернулося в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди у порядку регресу, в якому
просить стягнути із ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» у порядку регресу
37 014 грн. 54 коп. страхового
відшкодування та сплачений ним судовий
збір при зверненні із позовом в суд.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі з мотивів, викладених у
позовній заяві та просить суд їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник
відповідача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовних вимог не визнали,
проти їх задоволення заперечили та
суду пояснили, що ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» порушило вимоги
п.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про
страхування» та п.2 ч.1 ст.998 ЦК України, а
саме належним чином не оформили
документи, щодо визначення розміру
страхового відшкодування, що підлягало
виплаті ТОВ «Танк-Транс». Також
вважають, що позивачем проігноровано
вимоги чинного законодавства, що
призвело до неможливості об»єктивного
встановлення переліку пошкоджень
після ДТП у автомобіля «МАN» та
визначення вартості ремонту даного
транспортного засобу. Крім того,
відповідно до ст.993 ЦК України та ст. 27
Закону України «Про страхування», до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
перейшло право вимоги, яке
страхувальник, який отримав страхове
відшкодування, мав до особи,
відповідальної за збитки, тому
вважають, що до ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» перейшло право
вимоги у порядку суброгації, а саме
коли страховик може стягнути із
завдавача шкоди лише ту суму, яку він
сам виплатив страхувальнику. У позові
просять відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив.

15 грудня 2012 року на 187 км а/д Стрий
- Тернопіль - Кіровоград - Знам»янка
відбулась дорожньо-транспортна
пригода. Учасниками даної пригоди були
автомобіль „Меrsedes", реєстраційний
номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 та
автомобіль «МАN», реєстраційний номер
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль марки «МАN» отримав
механічні пошкодження.

ОСОБА_3 є водієм-експедитором ТзОВ
«Танк Транс» транспортного засобу
марки «МАN», реєстраційний номер
НОМЕР_2, який належить зазначеному
товариству.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 29 січня 2013 року, ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
400,00 грн.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

12 вересня 2012 року Приватне
акціонерне товариство
«ПРОСТО-страхування», та ТзОВ
«Танк-Транс» уклали договір
добровільного страхування
транспортних засобів №АТКП 1213702
майнових інтересів власника
автомобіля «МАN», реєстраційний номер
НОМЕР_2. Термін дії договору до 12.09.2013
року включно. Пунктом 1.6 зазначеного
договору передбачено умови визначення
розміру страхового відшкодування: без
врахування зносу; «СТО» на вибір
Страхувальника.

На момент дорожньо-транспортної
пригоди цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 була
застрахована в ПрАТ «Страхова Група
«ТАС» відповідно до Полісу № АЕ/0336011.
Згідно з даним Полісом ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну (на одного потерпілого) становить
50 000,00 гривень, при цьому франшиза
складає 0,00 гривень.

Відповідно до висновку № 543/13
експертного автотоварознавчого
дослідження від 25.02.2013 р. вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «МАN»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, становить -
85 694,39 грн., а відповідно до документів
по ремонту, вартість відновлювального
ремонту автомобіля «МАN»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, становить
89 552,04 грн.

26 квітня 2013 року представником
ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було
складено страховий акт №7195-40603-12/1,
згідно з яким ДТП, що сталася 15 грудня
2012 року, визнано страховим випадком, та
відповідно до якого страхове
відшкодування, належне до виплати
страхувальнику становить 87 014,54 грн.
тобто:89 552,04 грн. (фактичні затрати на
ремонт) - 2 537,50 грн. (франшиза) = 87 014,54 грн.

Як встановлено в судовому
засіданні, відповідно до розпорядження
№7195-40603-12/1 від 12 травня 2013 року ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» виплатило
частину страхового відшкодування за
ремонт автомобіля «МАN», реєстраційний
номер НОМЕР_2 в розмірі 44368,76 грн. шляхом
зарахування у сплату недооплаченої
частини страхової премії шляхом
взаємозаліку із Львівською філією ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», а іншу частину в
розмірі 42 645,78 грн. було виплачено
відповідно до платіжного доручення
№12888 від 15 травня 2013 року на
розрахунковий рахунок Страхувальника,
ТзОВ «Танк Транс».

Таким чином, витрати страхової
компанії, пов'язані з цим страховим
випадком складають 87 014,54 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України
„Про страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування в
межах фактичних затрат, переходить
право вимоги, яке Страхувальник має до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК
України, шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (права власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об»єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.3 Закону України
«Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (надалі - Закон), обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоровю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно п. 1 ст. 9 Закону,
обов'язковий ліміт відповідальності
страховика - це грошова сума, в межах
якої страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування. Договором страхування на
індивідуальних умовах можуть бути
визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у
цьому Законі ліміти.

Пунктом 1 статті 22 Закону
передбачено, що у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров»ю, майну третьої особи.

07 листопада 2013 року ПрАТ «СГ «ТАС»
відшкодувало ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» затрати по
виплаті страхового відшкодування в
розмірі 50 000.00 гривень.

В силу вимог ст. 1194 ЦК України,
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Оскільки ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» було здійснено
виплату страхового відшкодування
власнику автомобіля автомобіля «МАN»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 - ТзОВ «Танк
Транс», та відшкодовано таким чином
вартість матеріальних збитків, до
позивача в межах фактичних витрат
перейшло право вимоги відшкодування
шкоди до особи, відповідальної за
завдані збитки.

За таких обставин, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення, а тому
слід стягнути із ОСОБА_1 на користь ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» 37 014 грн. 54 коп. (87
014,54 грн. - 50 000,00 грн.= 37 014,54 грн.)
страхового відшкодування.

Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК
України, слід стягнути із відповідача в
користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування»
понесені позивачем та документально
підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 215, 256 ЦПК України, ст.ст. 993,
1166, 1188 ЦК України, ст.27 Закону України
«Про страхування», Законом України
«Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у
порядку регресу - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (прож. АДРЕСА_1,
ідент. номер НОМЕР_3), на користь
Приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування»(04050, м. Київ вул.
Герцена,10, п/р 26503441 в АТ «Райффайзен
Банк Аваль», МФО 300335, ) 37
014 (тридцять сім тисяч чотирнадцять)
грн. 54 коп. страхового відшкодування та
370 (триста сімдесят) грн. 15 коп. судового
збору, сплаченого позивачем при
зверненні із позовом в суд.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан