Номер провадження: 22-ц/785/5585/14
Головуючий у першій інстанції Тюмін О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Кілійського районного суду Одеської
області від 14 квітня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Кілійської міської ради, ОСОБА_2, третя
особа - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
Одеської області про встановлення
факту належності самовільно
збудованих господарських будівель на
праві власності, поділ спадкового
майна шляхом припинення права
власності з виплатою компенсації
вартості частки спільного майна та
визнання права на частину спадкового
майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання права на частину
спадкового майна, внесення змін до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до
Кілійського районного суду Одеської
області із позовом, який в подальшому
неодноразово уточнювала і остаточно
просила:

- встановити факт належності самочинно
побудованих господарських будівель:
літ. Д- сарай, літ. Е - сарай , літ. Ж -
навіс, літ. З - сарай, літ. И - сарай , літ.
и - навіс , літ. К - убиральня,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1, на
праві власності спадкодавцю ОСОБА_4 та
відповідачу - ОСОБА_2 в рівних частках -
по 1/2 частки;

- визнати за нею - ОСОБА_3 право
власності на 3/8 частки господарських
будівель: літ. Д - сараю, літ. Е- сараю,
літ. Ж - навісу, літ. З - сараю, літ. И -
сараю, літ. и - навісу, літ. К - убиральні,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року;

- здійснити поділ частки спадкового
майна та виділити їй у власність:
житловий будинок літ. А, літ. а - навіс,
літ. Б - літня кухня, літ. в - навіс, літ. В
- літня кухня, літ. Г - лазня, літ. г -
навіс, літ. Д - сарай, літ. Е - сарай, літ. Ж
- навіс, літ. З - сарай, літ. И - сарай, літ.
и - навіс, літ. К - вбиральня, надвірні
споруди №№ 1-6, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 3614
кв.м. з виплатою ОСОБА_2 компенсації
вартості належної йому в порядку
спадкування обов'язкової частки 1/4
частки житлового будинку та 5/8 часток
господарських будівель в сумі 20.125 грн.;

- визнати за нею право власності на 1/4
частки житлового будинку літ. А, літ. а -
навіс, літ. Б - літня кухня, літ. в - навіс,
літ. В - літня кухня, літ. Г - лазня, літ. г
- навіс, літ. Д - сарай, літ. Е - сарай, літ.
Ж - навіс, літ. З - сарай, літ. И - сарай,
літ. и - навіс, літ. К - вбиральня,
надвірні споруди №№ 1-6, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці
площею 3614 кв.м.;

- визнати право власності на 5/8 часток
господарських будівель: літ. Д - сараю,
літ. Е -сараю, літ. Ж - навісу, літ. З -
сараю, літ. И - сараю, літ. и - навісу, літ.
К - вбиральні, розташованих за адресою
АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 3614
кв. м.;

- припинити право власності ОСОБА_2 на 1|4
частку в спільній частковій власності -
житловому будинку розташованому по
АДРЕСА_1, який складається з літ. А -
житловий будинок, літ. а- навіс, літ. Б -
літня кухня, літ. в - навіс, літ. В - літня
кухні, літ. Г - лазня , літ. г - навіс , літ.
Д - сарай, літ. Е - сарай, літ. Ж - навіс,
літ. З - сарай , літ. И - сарай, літ. и -
навіс, літ. К - вбиральня, №№ 1-6 -
надвірні споруди.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що
домоволодіння, яке розташоване по
АДРЕСА_1, що складалось з житлового
будинку літ. А, навісу літ. а,
господарських будівель: літньої кухні
літ. Б, навісу літ. в, літньої кухні літ.
В, лазні літ. Г, навісу літ. г, надвірних
споруд № 1-6 належало на праві власності
в порядку спадкування сестрі позивача
ОСОБА_4. З 08 грудня 1994 року ОСОБА_4
проживала у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2. За час проживання у шлюбі вони
побудували господарчі будівлі: сарай
літ. Д, сарай літ. Е, навіс літ. Ж, сарай
літ. З, сарай літ. И, навіс літ. и,
вбиральня літ. К. Оскільки ніяких
дозволів на будівництво зазначених
об'єктів нерухомого майна вони не мали,
ці об'єкти не введені в експлуатацію, в
зв'язку з чим є самочинно збудованими і
право власності на них не оформлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла. За
своє життя вона 28.08.2009 року нотаріально
посвідчила заповіт, яким заповідала
своїй сестрі - позивачу все своє майно.
В зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2
відповідно до ст. 1241 ЦК України має
право на обов'язкову частку у спадщині,
позивач, як спадкоємець за заповітом,
має право на 3/4 частки, а відповідач - на
1/4 частку спадкового майна, яке
складається з домоволодіння,
розташованого по АДРЕСА_1, яке
складалось з житлового будинку літ. А,
навісу літ. а, господарських будівель:
літньої кухні літ. Б, навісу літ. в,
літньої кухні літ. В, лазні літ. Г,
навісу літ. г, надвірних споруд № 1-6.
Позивач отримала нотаріальне
свідоцтво про право на 3/4 частки
спадкового майна без самочинно
збудованих будівель. Відповідач
свідоцтво про право на 1/4 частку не
оформлював. Позивач також вважає, що
позивач та відповідач мають право в
рівних частках на самочинно побудовані
будівлі: сарай літ. Д, сарай літ. Е, навіс
літ. Ж, сарай літ. З, сарай літ. И, навіс
літ. и, вбиральня літ. К.

У зв'язку з тим, що згідно висновків
експерта неможливо виділення 1/4 частки
житлового будинку, належної
відповідачу в натурі, просять
припинити його право власності на 1/4
частку та виплатити йому грошову
компенсацію її вартості за рахунок
грошових коштів.

04.01.2013 року відповідач ОСОБА_2 будучи не
згодним з позовом ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом, згідно
якого просив:

- визнати за ним право власності на 5/8
частин домоволодіння розташованого по
АДРЕСА_1 Одеської області;

- внести зміни до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, посвідченого
державним нотаріусом Кілійської
районної державної нотаріальної
контори, реєстровий № 1909 від 05.10.2011
року, виданого на ім'я ОСОБА_3, яке
видано на 3/4 частки житлового будинку,
із зміною її долі на 3/8 частки
житлового будинку, розташований по
АДРЕСА_1

мотивуючи це тим, що він та ОСОБА_4
проживали у шлюбі, зареєстрованому
08.12.1994 року в будинку по АДРЕСА_1, в якому
мешкала мати ОСОБА_4- ОСОБА_6, яка в 1993
році склала заповіт, яким заповіла все
своє майно його дружині - ОСОБА_4, але з
умовою, що вони з дружиною виплатять
іншим спадкоємцям - братам та сестрам
дружини вартість їх часток в
спадковому майні. З цією метою
відповідач продав належний йому
будинок, і за рахунок отриманих грошей
вони виплатили іншим спадкоємцям їх
частки. В зв'язку з цим вважає, що
відповідач разом із дружиною придбали
спірний будинок і він є їх спільною
сумісною власністю, тобто відповідач
має право на 1/2 частку будинку.

Відповідач також зазначає, що за час
проживання у шлюбі, він разом із
дружиною вкладали в спадкове майно
спільні кошти та працю, зробили
капітальний ремонт будинку, побудували
господарські будівлі, внаслідок чого,
за час шлюбу майно, що належало тільки
дружині збільшилося в своєї вартості і
підлягає визнанню рішенням суду
спільним сумісним майном обох
подружжя. Також відповідач зазначає, що
він є непрацездатним пенсіонером,
відповідно до 1241 ЦК України має право
на обов'язкову частку в спадковому
майні незалежно від змісту заповіту,
тобто на 1/8 частку від всього будинку, а
разом з належною йому часткою - на 5/8
часток всього житлового будинку.
Відповідач категорично заперечує
проти поділу спадкового майна шляхом
виплати йому компенсації вартості 1/4
частки майна, пояснюючи, що у нього
немає іншого житла в зв'язку з чим його
неможливо позбавити права на житло.

Рішенням Кілійського районного суду
Одеської області від 14 квітня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 та зустрічні
вимоги ОСОБА_2 залишено без
задоволення.

Грошові кошти в сумі 20125,00 грн., внесені
позивачем ОСОБА_3 на депозитний рахунок
ТУ ДСА України в Одеській області №
НОМЕР_2, МФО 028011 відповідно до квитанції
№ 9802.279.1 від 11.02.2014 р. через відділення
ПАТ КВ «Приватбанк» повернуто ОСОБА_3,
ІНН НОМЕР_1.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення Кілійського
районного суду Одеської області від 14
квітня 2014 року в частині залишення без
задоволення зустрічної позовної заяви
ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове,
яким задовольнити його вимоги,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при постановленні рішення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

В засідання судової колегії апелянт
ОСОБА_2 будучи належним чином
повідомленим, не з`явився та не
повідомив про причини не явки.

Виходячи зі змісту ст.11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами на
власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч.2 ЦПК України
неявка сторін, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_3 про
встановлення факту належності
самовільно збудованих господарських
будівель на праві власності, поділ
спадкового майна шляхом припинення
права власності з виплатою компенсації
вартості частки спільного майна та
визнання права на частину спадкового
майна, суд першої інстанції виходив з
того, що після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадщину, яка
відкрилася після її смерті прийняли:

- ОСОБА_3, спадкоємець за заповітом
ОСОБА_4, яка отримала нотаріальне
свідоцтво на 3/4 частки спадкового
майна;

- ОСОБА_2 , чоловік померлої, який
відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України має
право на обов'язкову частку в спадщині -
1/4 частку , та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК
України вважається таким, що прийняв
спадщину , але свідоцтво про право на
спадщину не отримав.

Згідно висновку експерта у складі
домоволодіння є самочинно збудовані
об'єкти: сараї - літери Д, Е, З, И , навіси -
літери Ж, и, вбиральня - літ. К, які не
можуть бути предметом поділу, в зв'язку
з чим експертом визначена тільки
утилізаційна вартість. Розподіл
житлового будинку в натурі технічно
неможливий через відсутність
технічної можливості реального виділу
1/4 частки жилого будинку. Також
відсутня технічна можливість виділу 3/8
часток.

Власник 1/4 частки - ОСОБА_2 не вимагає
виділу своєї частки в натурі, і не
погоджується на отримання компенсації
її вартості.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
про визнання права на частину
спадкового майна, внесення змін до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, суд першої інстанції
виходив з того, що з наданих стороною
відповідача доказів вбачається, що
дійсно, за час проживання в спадковому
будинку, належному ОСОБА_4, вони
здійснювали поточні ремонти, часткові
заміни конструктивних елементів
будинку, але ці витрати мали наслідком
підтримання будинку в стані,
придатному для проживання. Доказів
конкретних розмірів витрат, понесених
на утримання будинку, а також доказів
того, що внаслідок цих витрат суттєво
збільшилась вартість будинку суду не
надано. Факт будівництва самочинно
збудованих господарських будівель,
право власності на які не виникло, не
може бути визнана обставиною, яка
свідчить про збільшення вартості
всього домоволодіння. Зазначені
обставини підтверджуються також і
висновком експерта, зокрема в частині
оцінки стану будинку та господарських
будівель, їх ринкової вартості.
Вимога про внесення змін до свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
виданого Кілійською
райдержнотконторою на ім'я ОСОБА_3, які
полягають у зменшенні належної їй
частки з 3/4 часток до 3/8 часток є
похідною вимогою від вимоги визнання
права на частину спадкового майна, в
зв'язку з чим також не підлягає
задоволенню.

Такі висновки суду першої
інстанції є правильними.

Судом першої інстанції встановлено,
матеріалами справи підтверджується,
що:

- згідно свідоцтва про одруження,
виданого відділом РАГС Кілійського
району Одеської області, копії запису
акту укладення шлюбу № 198 від 08.12.1994
року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали в
зареєстрованому шлюбі з 08.12.1994 року.
(а.с. 40, 63)

- 21.03.1995 року Кілійської державною
нотаріальною конторою видано
свідоцтво про право на спадщину,
відповідно якого спадкоємцем майна
зазначеного в заповіті ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року є її дочка
ОСОБА_4. Спадкове майно складається з:
саманного житлового будинку житловою
площею 29,1 кв.м., господарських будівель:
кіні літ. БЮ кухні літ. В, лазні літ. Г,
споруд № 1-7, розташованих на земельній
ділянці 3614 кв. м. (а.с. 20)

- 28.08.2009 року приватним нотаріусом
Кілійського районного нотаріального
округу ОСОБА_7 посвідчено заповіт
ОСОБА_4, яка заповідала все своє майно
ОСОБА_3. (а.с. 8, 65 )

- згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (а.с. 7)

- згідно повідомлення Кілійської
районної державної нотаріальної
контори після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадкова
справа № 539/2010 заведена 28.12.2010 року за
заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини
за заповітом якій і видано свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на 3/4
частки майна. Свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/4 частку у
спадковому майні ще не видано, залишено
спадкоємцю на обов'язкову частку
ОСОБА_2, який на час смерті проживав
разом із спадкодавцем та прийняв
спадщину фактично. Інших заяв до
нотаріальної контори не надходило.
(а.с.64)

- 05.10.2011 року Кілійською районною
державною нотаріальною конторою
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом, згідно якого спадкоємцем
зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є ОСОБА_3
в розмірі 3/4 частки. Спадщина , на яку в
указаній частці видано свідоцтво,
складається з:

- житлового будинку, який розташовано в
АДРЕСА_1, належного спадкодавцю на
підставі свідоцтва про право на
спадщину, виданого Кілійською
державною нотаріальною конторою 21.03.1995
року за реєстровим № 891. Житловий
будинок складається з: саманного
будинку літ. А, житплощею 29,2 кв.м.,
господарчих будівель: літньої кухні
літ. Б, літньої кухні літ. В, лазні літ. Г,
надвірних споруд № 1-6-І, розташований
на земельній ділянці площею 1000 кв.м.
Свідоцтво про право власності на
спадщину на 3/4 частки вказаного майна
видано ОСОБА_3 Свідоцтво про право на
спадщину за Законом на 1/4 частку у
спадковому майні ще не видано.
Самовільно збудовані : сарай літ. Д,
сарай літ. Е, сарай літ. З, сарай літ. И,
навіс літ. Ж, убиральня літ. К до
свідоцтва про право на спадщину не
включені. (а.с. 9 )

- згідно витягу про державну реєстрацію
прав, виданого КП МБТІ та РОН 14.06.2012
року, на підставі свідоцтва про право
на спадщину (реєстр № 1909 /05.10.2011 р.),
виданого Кілійською
райдержнотконторою зареєстровано
право власності ОСОБА_3 на 3/4 частки
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 6)

- згідно матеріалів технічного
паспорту житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1 (а.с. 10-21),
повідомлення Кілійського КП МБТІ та
РОН (а.с.21), висновку проектного
приватного підприємства «Модуль» (а.с.
23), спірний об'єкт нерухомості
складається з: житлового будинку з
навісом - літ. А, а; літньої кухні з
навісом - літ. Б , б; літньої кухні - літ.
В; лазні з навісом літ. Г, г; сараї літ.
Д, Е, З, И (самочинно побудовані); навіси
- літ. Ж, и (самочинно побудовані);
вбиральня - літ. К (самочинно
побудована); надвірних споруд -
фасадних воріт із хвірткою № 1, паркан
№ 2, 3, водопровід № 4, басейни № 5, 6,
замощення № 1.

- згідно висновку експерта у складі
домоволодіння є самочинно збудовані
об'єкти: сараї - літери Д, Е, З, И, навіси -
літери Ж, и, вбиральня - літ. К, які не
можуть бути предметом поділу, в зв'язку
з чим експертом визначена тільки
утилізаційна вартість. Ринкова
вартість житлового будинку № 69 з
господарськими будівлями та
надвірними спорудами, станом на 20.02.2013
року складає: з утилізаційною вартістю
самочинно збудованих будівель - 76340
грн., в т.ч. без самочинно збудованих
об'єктів - 72180 грн. Розподіл житлового
будинку в натурі технічно неможливий
через відсутність технічної
можливості реального виділу 1/4 частки
жилого будинку. Також відсутня
технічна можливість виділу 3/8 часток.
Вартість 1/4 частки (ідеальної частки)
спірного житлового будинку з
господарськими будівлями та
надвірними спорудами з утилізаційною
вартістю самочинно збудованих
будівель складає 19085, в т.ч. без
самочинно збудованих - 18.045 грн.
Вартість 3/4 часток спірного будинку з
утилізаційною вартістю самочинно
збудованих будівель складає 57255 грн., в
т.ч. без самочинно збудованих - 54135 грн.
(а. с. 67-107).

Оскільки у складі домоволодіння є
самочинно збудовані об'єкти, то в
розумінні ч.2 ст. 376 ЦК України особа
(особи), яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Тому є заснованим на законі висновок
районного суду про те, що ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року та її чоловік
ОСОБА_2 не набули права власності на
самочинно збудовані господарські
будівлі, які не увійшли та могли увійти
у склад спадкової маси, у зв`язку з чим
спадкоємці не набули на нього право
власності. Підстави для визнання права
власності на самочинно збудовані
об'єкти нерухомості в порядку ч.3 та
ч.5 ст. 376 ЦК України не встановлені.

Як встановлено, ОСОБА_4 21.03.1995 року
набула право власності на житловий
будинок розташований по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті матері ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. На час отримання
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом у березні 1995 року, ОСОБА_4
проживала з ОСОБА_2 в шлюбі, реєстрація
якого здійснена відділом РАГС
Кілійського району Одеської області,
актовий запис № 198 від 08 грудня 1994 року.

Відповідно до. ст. 24 КпШС України, що
діяв на час виникнення правовідносин,
майно, належне кожному з подружжя до
вступу в шлюб, а також отримане ним під
час шлюбу внаслідок дарування або в
порядку спадкування, є власністю
кожного з них.

Аналогічна норма передбачена у діючому
СК України (п. 2 ч.1 ст. 57 ).

Отже, районний суд вірно встановив
обставини справи, що після смерті
матері ОСОБА_6 спадщину в порядку
спадкування за заповітом прийнята
тільки її дочка ОСОБА_4 , та правильно
виходив з того, що виплата ОСОБА_4
грошових коштів іншим спадкоємцям за
законом, не має юридичного значення
для визначення права власності на
спадкове майно. При цьому суд правильно
зазначив, що зобов`язань, які засновані
на законі між ОСОБА_4 та іншими
спадкоємцями за законом, не існувало, а
тому такі виплати, якщо й були, то
відбувалися тільки за особистою
волею і бажанням самої ОСОБА_4

Крім того судом встановлено, що:

- за час проживання ОСОБА_2 в спадковому
будинку, належному ОСОБА_4, вони
здійснювали поточні ремонти, часткові
заміни конструктивних елементів
будинку, але ці витрати мали наслідком
підтримання будинку в стані,
придатному для проживання;

- доказів конкретних розмірів витрат,
понесених на утримання будинку, а
також доказів того, що в наслідок цих
витрат суттєво збільшилась вартість
будинку суду не надано;

- будівництво самочинно збудованих
господарських будівель, право
власності на які не виникло, не є
обставиною, яка свідчить про
збільшення вартості всього
домоволодіння.

Правильно встановивши зазначені
обставини, районний суд дійшов до
обгрутнтованого висновку про
відсутність підстав, передбачених ст. 62
ч.1 СК України для визнання житлового
будинку з господарськими будівлями та
надвірними спорудами, розташованого по
АДРЕСА_1 Одеської області, належного
ОСОБА_4 в порядку спадкування, об'єктом
спільного сумісного майна подружжя, в
зв'язку з чим відсутні підстави для
задоволення позову ОСОБА_2 в частині
визнання його права на 5/8 часток
спірного будинку, тобто в розмірі, що
перевищує 1/4 частку, на яку він має
право в порядку спадкування
обов'язкової частки

Також відповідає матеріалам справи та
законодавству висновок суду про те, що
вимога про внесення змін до свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
виданого Кілійською
райдержнотконторою на ім'я ОСОБА_3, які
полягають у зменшенні належної їй
частки з 3/4 часток до 3/8 часток є
похідною вимогою від вимоги про
визнання його права на 5/8 часток
спірного будинку підстави задоволення
якої відсутні, внаслідок чого не може
бути задоволена і вимога про внесення
змін до свідоцтва про право на спадщину
за заповітом.

Доводи апеляційної скарги щодо
здійснення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 виплати
грошових коштів іншим спадкоємцям
після смерті матері ОСОБА_4, про істотне
збільшення вартості спірного майна за
рахунок трудових або грошових витрат
другого з подружжя, що є підставою про
визнання права на збільшену частку у
спірному майні, фактично дублюють
доводи зустрічного позову ОСОБА_2,
зведені до переоцінки доказів та
правильність висновків суду першої
інстанції не спростовують і тому не
можуть бути прийнятими до уваги.

Інших суттєвих доводів в апеляційній
скарзі не наведено.

В частині відмови у задоволенні вимог
ОСОБА_3 до Кілійської міської ради,
ОСОБА_2, третя особа - Інспекція ДАБК в
Одеської області про встановлення
факту належності самовільно
збудованих господарських будівель на
праві власності, поділ спадкового
майна шляхом припинення права
власності з виплатою компенсації
вартості частки спільного майна та
визнання права на частину спадкового
майна рішення суду не оскаржено, в
апеляційному порядку не переглядалося.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України,
судова колегія -

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кілійського районного суду
Одеської області від 14 квітня 2014 року в
частині відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання права на частину
спадкового майна, внесення змін до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук