Справа № 127/9747/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2014 року

Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого Бар'яка А.С.,

за участі секретаря Сивенюк
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання № 3
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції,
Реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області, третя особа: Перша
Вінницька державна нотаріальна
контора про звільнення майна з-під
арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Ленінського відділу
ДВС Вінницького МУЮ, Реєстраційної
служби Вінницького МУЮ Вінницької
області, третя особа: Перша Вінницька
державна нотаріальна контора про
звільнення майна з-під арешту,
зазначивши, що ОСОБА_2 належить на праві
власності будинок АДРЕСА_1, на підставі
договору дарування від 28.12.1995 року.
Позивач звернувся до Реєстраціної
служби Вінницького МУЮ для проведення
державної реєстрації права власності
на житловий будинок, після чого
дізнався, що у Єдиному реєстрі заборон
зареєстровано обтяження № 5353920, арешт
зареєстровано Першою Вінницькою
нотаріальною конторою, на підставі
повідомлення ДВ-2-Л від 26.07.1999 року ДВС
Ленінського району, на АДРЕСА_1, в якому
зазначено, що даний будинок належить
ОСОБА_4. Однак, даний будинок належить
позивачу, накладений арешт є
безпідставним та таким, що порушує
права позивача, в силу чого, позивач
звертається до суду та просить
звільнити з-під арешту АДРЕСА_1 з
прибудовами і господарськими
будівлями, накладений на підставі
листа ДВС Ленінського району м. Вінниці
від 26.07.1999 року № ДВ-2-Л, зареєстрованого
у Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна за № 5353920.

Сторони в судове засідання не зявились,
хоча про місце, дату та час розгляду
справи були належним чином
повідомленні, проте звернулись до суду
із заявами, в яких позовні вимоги
підтримують, визнають та просят справу
розглянути у їх відсутність.

За даних обставин суд вважає за можливе
розглянути справу на підставі наявних
у ній документів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
визначив, встановив та дослідив
слідуючі докази, обставини та
відповідні правовідносини:

Договір дарування від 28 грудня 1995 року,
посвідчений державним нотаріусом
Першої вінницької державної
нотаріальної контори Довгалюк Л.Б.,
зареєстрований в реєстрі за № 5-6529,
вказує, що ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_2
прийняла у дар, цілий жилий будинок з
прибудовами і господарськими
будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.
Право власності зареєстроване
«Вінницьке обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» в реєстрі за
№ 18398, 12.03.1996 (а. с. 5,6).

Технічний паспорт на житловий будинок
індивідуального житлового фонду
АДРЕСА_1 зазначає, що власником даного
будинку є ОСОБА_2 (а.с. 7-11).

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯБ
№ 705910 ОСОБА_2 є власником земельної
ділянки площею 0,0607 га, номер - 88,
яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Зміст листа Державної виконавчої
служби Ленінського районного
управління юстиції м. Вінниці №-ДВ-2-Л
від 26.07.1999 р., адресований Начальнику
першої держаної нотаріальної контори
Роздорожній Л.В., зазначає, що Відділ
ДВС Ленінського районного управління
юстиції м. Вінниці пропонував
повідомити чи зареєстровані будь які
договори за боржником ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з зазначенням не
проводити жодних операцій до їх
розпорядження ( а.с. 13).

Відповідно до Рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 9792063 від 09 січня 2014 року,
вирішено: відмовити у державній
реєстрації права власності на житловий
будинок, з прибудовами з
господарськими будівлями, що
розташований АДРЕСА_1, власник ОСОБА_2, з
підстав наявності обтяження № 5353920 на
дане майно згідно повідомлення ДВ-2-Л
від 26.07.1999 р. ДВС Ленінського району (а.с.
14).

Копія Листа Першої Вінницької
державної нотаріальної контори № 246/02-17
від 24.01.2014 року, вказує, що арешт на
будинок по АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_4, було зареєстровано на підставі
листа ДВС Ленінського району м. Вінниці
від 26.07.1999 року № ДВ-2-Л (а.с. 16).

Зміст листа Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції від 07.02.2014 року № 4131/07-35/18,
вказує, що ОСОБА_2 було відмовлено у
зняті арешту в зв'язку з відсутністю
підстав та роз'яснено право звернення
до суду. (а.с. 17).

Згідно відповіді Комунального
підприємства «Вінницьке міське бюро
технічної інвентаризації від 20.06.14 №
2756, зазначено, що згідно матеріалів
інвентаризаційної справи № 19538 за
ОСОБА_2 зареєстровано право власності
на житловий будинок з прибудовами і
господарськими будівлями по АДРЕСА_1,
на підставі договору дарування від
28.12.1995 р.

Копія Довідки Відділу реєстрації актів
цивільного стану Вінницького міського
управління юстиції від 27.05.2008 р. № 2457-67
зазначає, що 05 травня 1993 року у відділі
було зареєстровано шлюб гр. ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, актовий запис № 966, 23 жовтня 2000
року було зареєстровано розірвання
зазначеного шлюбу, запис акта № 1408.

Норма ч.1 ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачає, що
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього
арешту.

Згідно ч.5 ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження" у всіх інших
випадках незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

Норма ч.1 ст. 319 ЦК України прописує,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

За даних обставин, враховуючи, що дане
майно позивач набув на підставі
договору дарування, що беззаперечно
вказує про належність такого майна
позивачу на праві особистої приватної
власності, враховуючи те, що
зареєстровано обтяження на майно, яке
не належить боржнику, а відтак арешт
накладений на майно позивача, є
безпідставним та таким, що порушує
право власності позивача, взявши до
уваги позицію сторін, суд вважає, що
позовні вимоги є обгрунтованими,
визнання позову відповідачами не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, за
таких умов позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 328, 391 ЦК
України, ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження", ст. ст. 10, 60, 88,
174, 212, 213, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В :

Позов задовольнити.

Звільнити майно з-під арешту,
накладеного на підставі листа ДВС
Ленінського району м. Вінниці від 26.07.1999
року № ДВ-2-Л, зареєстрованого у єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна за № 5353920, що належить
ОСОБА_2, а саме: будинок АДРЕСА_1 з
прибудовами і господарськими
будівлями.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя