Справа № 1304/5340/12
Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/3367/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк
Категорія справи:27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
представника Публічного акціонерного
товариства „Універсал Банк", на
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 23 квітня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням задоволено
позов ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства „Універсал
Банк" (в подальшому - „Банк"), ТзОВ
„Почаївський вінець" і ОСОБА_5 та
визнано недійсним договір поруки від
24.05.2006 року, укладений між Банком (як
кредитором) та ОСОБА_4 і ОСОБА_5, як
поручителями (в подальшому - „Договір
поруки"), згідно якого згадані
поручителі взяли на себе зобов'язання
перед Банком відповідати по
зобов'язаннях ТзОВ „Почаївський
вінець", що випливають з Кредитного
договору, укладеного 24.05.206 року між
Банком (як кредитором) та ТзОВ
„Почаївський вінець", як боржником: з
тих підстав, що згідно Висновку № 167
судово-почеркознавчої експертизи від
05.03.2013 року, проведеної по справі на
виконання ухвали суду Львівським НДІ
судових експертиз, підпис та
рукописний текст від імені ОСОБА_4 на
Договорі поруки від 24.05.2006 року
виконані не ОСОБА_4, а іншою особою (а.с.
116-117).

Дане рішення оскаржив представник
Банку.

Апелянт просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити
позивачу у задоволенні його позовних
вимог, покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та на порушення
норм процесуального права.

Вважає, що суд надав перевагу одним
доказам над іншими, оскільки врахував
лише висновок проведеної по справі
судово-почеркознавчої експертизи,
однак не врахував тієї обставини, що
позивач працював і перебував у
трудових відносинах з ТзОВ
„Почаївський вінець" та підписував ряд
документів для отримання згаданим ТзОВ
кредиту (а.с. 121-123).

Сторони спору (в т.ч. - і апелянт), будучи
своєчасно належним чином
повідомленими про час і місце
апеляційного розгляду справи (а.с. 136-141),
в судове засідання не з'явилися і явку
своїх представників не забезпечили,
про причини такої неявки суд не
повідомили, що (у відповідності до ч.2
ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості і що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом, і що
доказування не може грунтуватися на
припущеннях, а ч.2 ст. 59 ЦПК України - що
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи з вище наведених норм
процесуального права, а також предмета
спору (визнання недійсним Договору
поруки) і доводів позивача на
обгрунтування позовних вимог
(заперечення факту підписання ним
Договору поруки), саме Банк (як
спеціалізований і професійний учасник
ринку фінансово-кредитних послуг) мав
би подати до суду належні і допустимі
докази того, що Договір поруки, що
оспорюється позивачем, від імені
останнього був підписаний саме ним, а
не іншою особою.

Згідно Висновку № 167
судово-почеркознавчої експертизи від
05.03.2013 року, проведеної по справі на
виконання ухвали суду Львівським НДІ
судових експертиз, підпис та
рукописний текст від імені ОСОБА_4 на
Договорі поруки від 24.05.2006 року
виконані не ОСОБА_4, а іншою особою (а.с.
108-110).

Вище наведений Висновок експертизи
апелянтом належними і допустимими
доказами не спростовано.

Доводи апелянта про те, що позивач
працював і перебував у трудових
відносинах з ТзОВ „Почаївський вінець"
та підписував ряд документів для
отримання згаданим ТзОВ кредиту, не
можуть прийматися до уваги, оскільки ці
доводи не можуть бути визнані
належними і допустимими доказами того,
що саме позивач підписав Договір
поруки від свого імені, і грунтуються
лише на припущенні такого факту, що в
силу норми, яка передбачена ч.4 ст. 60 ЦПК
України, є неприпустимим.

З урахуванням вище наведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому приходить до висновку про те, що
підстави для його скасування відсутні
і апеляційну скаргу на нього, яка не
спростовує висновків рішення суду,
слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3,
представника Публічного акціонерного
товариства „Універсал Банк", відхилити
та залишити рішення Галицького
районного суду м. Львова від 23 квітня 2013
року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двох місяців з дня набрання ухвалою
законної сили.

Суддя:

Судді: