Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/202/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області: в складі:
головуючого - судді Левко Т.Ю., при
секретарі-Роман К.С., за участю
представника органу опіки та
піклування РДА, прокурора-Сита Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Виноградів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи без самостійних
вимог: орган опіки та піклування
Виноградівської РДА про позбавлення
батьківських прав та збільшення
розміру стягуваних аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2, третьої особи без
самостійних вимог: орган опіки та
піклування Виноградівської РДА про
позбавлення батьківських прав та
збільшення розміру стягуваних
аліментів.

Позовні вимоги мотивувані тим, що 20.03.2006
року між позивачкою та відповідачем
ОСОБА_2 було розірвано шлюб, про що було
видано Свідоцтво про розірвання шлюбу
серія НОМЕР_1.

Від цього шлюбу народилась одна дитина
- син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
перебуває на моєму повному утриманні і
вихованні та проживає зі мною копія.

Відповідач у цій справі є батьком
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проте він ухиляється від виконання
своїх обов'язків: не бере участі у
вихованні дитини, не провідує сина, не
цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у
навчанні, морально та матеріально не
підтримує дитину.

Останнім часом відповідач ОСОБА_2,
почав через засоби телефонного зв'язку,
позивачці та її сину погрожувати
фізичною розправою, здійснювати
психологічний тиск на дитину, про що
позивачкою було повідомлено
Виноградівський РВ УМВС у
Закарпатській області
(Талон-повідомлення за №589 від 26.06.2013
року додається).

Крім того, що відповідач ОСОБА_2 не
виконує свої батьківські обов'язки по
утриманню та вихованню
неповнолітнього ОСОБА_3, він своєю
поведінкою, погрозами по телефону
позивачці та її синові, пригнічує волю
дитини, змушуючи його відчувати страх
за себе та за свою маму, що негативно
позначається на психо-емоційному стані
неповнолітнього.

Відповідно до ст. ст.150, 157 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, той із батьків, хто проживає
окремо від дитини зобов'язаний брати
участь у її вихованні та утриманні. У
випадку ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини
вони можуть бути позбавлені
батьківських прав (ст.164 Сімейного
кодексу України).

Зважаючи на ту обставину, що відповідач
ухиляється від виховання свого сина,
не бере жодної участі у його фізичних
потребах і духовному розвитку та
утриманні, позивачка вважає, що у неї,
як одного з батьків, з ким проживає
дитина (ст.165 СК України) є всі правові
підстави для звернення до суду з
позовом про позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав стосовно
неповнолітнього сина..

На даний момент відповідачем ОСОБА_2 не
сплачено жодних аліментів, на користь

позивачки для утримання сина, згідно до
виданого Виноградівським районним
судом Виконавчого листа за №2-30/2005 від
06.02.2006 року.

Згідно до вищезазначеного виконавчого
листа з відповідача стягнуто на
користь позивачки аліменти на
утримання сина, у розмірі 150 гривень у
твердій грошової одиниці до досягнення
повноліття дитини, починаючи з 19.10.2005
року.

На сьогоднішній день сума стягуваних
аліментів є недостатньою для
матеріального утримання дитини, у
зв'язку з чим позивачка змушена
звернутись до суду з позовом про
збільшення розміру стягуваних
аліментів.

На присуджену судом суму в розмірі 150
грн. позивачка одна не має можливості
належним чином утримувати сина, який
крім того, постійно хворіє і тому
потребує збільшення відрахувань на
аліменти.

Відповідач ОСОБА_2 не бере участі у
додаткових витратах на утримання
дитини.

Позивачка вважає, що відповідач
повинен сплачувати аліменти на
утримання їхньої спільної дитини в
розмірі 400 грн. щомісячно і до
досягненню дитиною повноліття, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач зобов'язаний утримувати
свою дитину до досягнення нею
повноліття шляхом сплати аліментів на
її утримання у розмірі, визначеному
судом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1
подала письмову заяву про розгляд
справи за її відсутності та про те, що
заявлені позовні вимоги підтримує
повністю та просить суд такі здоволити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи допитаний в
порядку окремого судового доручення
Снятинським районим судом
Івано-Франківської області проти
задоволення вимог заявленого до нього
позову не заперечив та просив суд
розглянути справу за його відсутності.

Представник органу органу опіки та
піклування Виноградівської РДА подала
до суду письмовий висновок про
доцільність позбавлення батьківських
прав відповідача ОСОБА_2

Прокурор в судовому засіданні проти
задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
20.03.2006 року між позивачкою та
відповідачем ОСОБА_2 було розірвано
шлюб, про що було видано Свідоцтво про
розірвання шлюбу серія НОМЕР_1.

Від цього шлюбу народилась одна дитина
- син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
перебуває на моєму повному утриманні і
вихованні та проживає зі мною копія.

Відповідач у цій справі є батьком
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проте він ухиляється від виконання
своїх обов'язків: не бере участі у
вихованні дитини, не провідує сина, не
цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у
навчанні, морально та матеріально не
підтримує дитину. Ці обставини
підтверджуються такими доказами:

- Акт обстеження матеріально-побутових
умов проживання неповнолітнього;
довідки виконкому Королівської
селищної ради; Довідка з Королівської
ЗОШ №2 від 30.10.2013 року за №281 про те, що
батько дитини не бере участі у
вихованні дитини, не піклується про
сина; заяви свідків про те, що ОСОБА_2 не
відвідує та не турбується про долю
свого рідного сина; Довідка ВДВС
Снятинського районного управління
юстиції від 14.11.2013 року за №07-47/724 про те,
що у період часу із 19.10.2005 року по 06.07.2012
року заборгованість по аліментам
становить 11192 грн; Постанова про
поновлення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 165 Сімейного
кодексу України право на звернення до
суду з позовом про позбавлення
батьківських прав мають один з батьків,
опікун, піклувальник, особа, в сім'ї
якої проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний заклад або інший
заклад в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Як зазначено в Узагальненні Верховного
суду України «Практики розгляду судами
справ, пов'язаних із позбавленням
батьківських прав, поновленням
батьківських прав, усиновленням,
установленням опіки та піклування над
дітьми» від 11.12.2008 року, справи про
позбавлення

батьківських прав є справами позовного
провадження, тому ця категорія справ
підлягає розгляду за загальними
правилами підсудності - відповідно до
ч. 1 ст. 109 ЦПК, за місцем проживання
відповідача або одного з них, якщо
позов подається до обох батьків ч. 1 ст.
113 ЦПК.

Якщо в одному позові вимоги про
позбавлення батьківських прав

(та інші вимоги щодо захисту прав
дитини) поєднуються з вимогою

про стягнення аліментів, такий позов
може подаватися за вибором

позивача згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК.

Останнім часом відповідач ОСОБА_2,
почав через засоби телефонного зв'язку,
позивачці та її сину погрожувати
фізичною розправою, здійснювати
психологічний тиск на дитину, про що
позивачкою було повідомлено
Виноградівський РВ УМВС у
Закарпатській області
(Талон-повідомлення за №589 від 26.06.2013
року додається).

Крім того, що відповідач ОСОБА_2 не
виконує свої батьківські обов'язки по
утриманню та вихованню
неповнолітнього ОСОБА_3, він своєю
поведінкою, погрозами по телефону
позивачці та її синові, пригнічує волю
дитини, змушуючи його відчувати страх
за себе та за свою маму, що негативно
позначається на психо-емоційному стані
неповнолітнього.

Відповідно до ст. ст.150, 157 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, той із батьків, хто проживає
окремо від дитини зобов'язаний брати
участь у її вихованні та утриманні. У
випадку ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини
вони можуть бути позбавлені
батьківських прав (ст.164 Сімейного
кодексу України).

Зважаючи на ту обставину, що відповідач
ухиляється від виховання свого сина,
не бере жодної участі у його фізичних
потребах і духовному розвитку та
утриманні, позивачка вважає, що у неї,
як одного з батьків, з ким проживає
дитина (ст.165 СК України) є всі правові
підстави для звернення до суду з
позовом про позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав стосовно
неповнолітнього сина..

Таким чином, відповідач, як батько
самоусунувся від виховання сина та
нехтує батьківськими обов'язками: не
виявляє турботи щодо свого сина, не
цікавиться його особистим життям,
здоров'ям та вихованням, що протирічить
принципам Конвенції ООН про права
дитини та вимогам статей 12, 15 Закону
України «Про охорону дитинства»,
застосовуючи погрози до мене і до сина,
жорстоко поводиться з дитиною,
пригнічуючи його волю та викликаючи
відчуття страху.

У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного
кодексу України при розгляді судом
спорів щодо позбавлення батьківських
прав обов'язковою є участь органу опіки
та піклування, який подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи. У зв'язку з цим
зазначений орган необхідно залучити до
участі у справі як третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог.

На даний момент відповідачем ОСОБА_2 не
сплачено жодних аліментів, на користь
позивачки для утримання сина, згідно до
виданого Виноградівським районним
судом Виконавчого листа за №2-30/2005 від
06.02.2006 року.

Згідно до вищезазначеного виконавчого
листа з відповідача стягнуто на
користь позивачки аліменти на
утримання сина, у розмірі 150 гривень у
твердій грошової одиниці до досягнення
повноліття дитини, починаючи з 19.10.2005
року.

На сьогоднішній день сума стягуваних
аліментів є недостатньою для
матеріального утримання дитини, у
зв'язку з чим позивачка змушена
звернутись до суду з позовом про
збільшення розміру стягуваних
аліментів.

На присуджену судом суму в розмірі 150
грн. позивачка одна не має можливості
належним чином утримувати сина, який
крім того, постійно хворіє і тому
потребує збільшення відрахувань на
аліменти.

Відповідач ОСОБА_2 не бере участі у
додаткових витратах на утримання
дитини.

Позивачка вважає, що відповідач
повинен сплачувати аліменти на
утримання їхньої спільної дитини в
розмірі 400 грн. щомісячно і до
досягненню дитиною повноліття, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог ст. 183 СК України,
частка заробітку (доходу) матері,
батька,

яка буде стягуватися як аліменти на
дитину, визначається судом. Відповідно
до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначених за рішенням суду,
може бути згодом зменшений або
збільшений за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, а згідно ч.2
ст.166 СК України особа, позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов'язку щодо утримання дитини.

Верховний суд України в п. 23 Постанови
Пленуму «Про застосування судом
окремих норм сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснив, що
«…відповідно до ст. 192 СК розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них…».

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що батько дитини,
відповідач ОСОБА_1, ухиляються від
виконання своїх батьківських
обов'язків, вихованням дитини не
займаються, не піклуються про неї,
матеріально не утримують, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212 - 215 ЦПК України ст.ст. 150, 164
Сімейного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканця АДРЕСА_1, батьківських прав
відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки: АДРЕСА_2,
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 400 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відкликати із ВДВС Стятинського РУЮ
Івано-Франківської області Виконавчий
лист №2-30/2005, виданий Виноградівським
районним судом 06.02.2006 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Закарпатської
області протягом 10-ти днів з дня його
винесення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко