Справа № 473/1889/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої -
судді Лузан Л.В., при секретарі
судового засідання - Прутян І.С.,

за участю: представника позивача -
Сорокопуда В.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Вознесенськ
Миколаївської області цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2014 року Публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк" звернулося до
суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, 06.09.2007 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2
був укладений договір про надання
споживчого кредиту № 0,
відповідно до якого кредитодавець
надав останньому кредитні кошти в
сумі 22 900 доларів США на строк до 04.09.2017
року, а відповідач зобов'язався вчасно
повернути суму кредиту шляхом внесення
щомісячних платежів згідно
узгодженого сторонами графіку, а також
сплачувати проценти за користування
ним в розмірі, визначеному кредитним
договором.

Наслідками порушення умов
договору в частині своєчасного
виконання зобов'язань позичальником є
право банку вимагати дострокового
повернення кредиту.

В порядку забезпечення виконання
умов вищевказаного кредитного
договору між банком та відповідачем
було укладено договір іпотеки,
відповідно до якого останній передав
банку в іпотеку належний йому на праві
власності комплекс будівель,
розташований за адресою:
АДРЕСА_1, ринковою вартістю
154 800 грн. 00 коп.

08.12.2011 року між Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»,
який є правонаступником Акціонерного
комерційного інноваційного банку
«УкрСиббанк», та Публічним
акціонерним товариством "Дельта Банк"
було укладено договір купівлі - продажу
прав вимоги за кредитами, за яким
останньому було відступлено право
грошової вимоги до ОСОБА_2, що виникли з
кредитного договору № 0 від 06.09.2007
року.

Позичальник умови договору в
частині вчасного повернення кредиту та
сплати процентів за користування ним
ні попередньому, ні нинішньому
кредитору належним чином не виконував,
в зв'язку з чим станом на 21.03.2014 року
виникла заборгованість по
кредитному договору в розмірі 38 967,53
доларів США, що еквівалентно 393 930 грн. 56
коп. та складається з:

- заборгованості за кредитом у розмірі
20 212,49 доларів США, що еквівалентно 204 332
грн. 10 коп.,

- заборгованість за процентами в
розмірі 18 755,04 доларів США, що
еквівалентно 189 598 грн. 46 коп.

Враховуючи вказані обставини,
позивач просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом визнання за ним права власності
на іпотечне майно, припинити право
власності відповідача, а також
витребувати у нього технічний паспорт
та правовстановлюючі документи на
нерухоме майно.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, надав пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Відповідач у судове засідання
не з'явився, про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомив.

Суд вважає за необхідне ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, оскільки представник
позивача не заперечував проти такого
вирішення справи.

Дослідивши та оцінивши
матеріали справи в межах заявлених
позовних вимог та на підставі
наявних доказів, відповідно до вимог
ст.11 ЦПК України, судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Так, ст. 14 ЦК України встановлено,
що цивільні обов'язки виконуються у
межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054
Кодексу за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, установлених
договором, а позичальник - повернути
кредит та сплатити відсотки.

До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу
передбачено, що в разі порушення
позичальником строків виконання
зобов'язань банк має право вимагати
дострокового повернення всієї суми
кредиту та погашення позичальником
заборгованості за кредитом.

Як встановлено в судовому
засіданні, 06.09.2007 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_2
був укладений кредитний договір
№ 0, відповідно до якого банк
надав позичальнику на споживчі потреби
кредитні кошти в розмірі 22 900 доларів
США на строк до 04.09.2017 року, а
відповідач зобов'язався вчасно
повернути суму кредиту шляхом внесення
щомісячних платежів згідно
узгодженого сторонами графіку, а також
сплачувати проценти за користування
ним в розмірі, визначеному кредитним
договором.

Наслідками порушення умов договору
в частині своєчасного виконання
зобов'язань позичальником є право
банку вимагати дострокового
повернення кредиту.

В порядку забезпечення виконання
умов кредитного договору № 0 від
06.09.2007 року приватним нотаріусом
Вознесенського міського нотаріального
округу Миколаївської області було
посвідчено договір іпотеки між банком
та відповідачем, відповідно до якого
останній передав банку в іпотеку
належний йому на праві власності
комплекс будівель, розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір
купівлі - продажу прав вимоги за
кредитами, за яким останньому було
відступлено право грошової вимоги до
ОСОБА_2, що виникли з кредитного
договору № 0 від 06.09.2007 року, в тому
числі за договором іпотеки, що
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу 03.12.2012 року.

Також матеріали справи вказують
на те, що відповідач належним чином не
виконує зобов'язання за кредитним
договором, внаслідок чого станом на
26.06.2014 року виникла заборгованість
по кредитному договору в розмірі 40 796,58
доларів США, що еквівалентно 485 266 грн. 42
коп. та складається з: заборгованості
за кредитом у розмірі 20 212, 49 доларів
США, що еквівалентно 240 423 грн. 16 коп.,
заборгованості за процентами в розмірі
20 584, 09 доларів США, що еквівалентно 244
843 грн. 26 коп.

При цьому, позивачем дотримані
вимоги надіслання повідомлення
відповідачу про порушення основного
зобов'язання.

Проте, відповідач, відповідно до
вимог ст. 60 ЦПК України, будь-яких
доказів на спростування розміру
заборгованості суду не надав.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

За рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання, а також відшкодувати
збитки та повернути інші витрати.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріуса або згідно з договором.

Відповідно до ч.3 ст. 33, ст.
36, ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки за вартістю визначеною
суб'єктом оціночної діяльності.

Правовою підставою для реєстрації
права власності іпотекодержателя на
нерухоме майно, яке є предметом
іпотеки, є договір про задоволення
вимог іпотекодержателя або відповідне
застереження в іпотечному договорі,
яке прирівнюється до такого договору
за своїми правовими наслідками та
передбачає передачу іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання основного
зобов'язання.

Наявність договору про
позасудове врегулювання звернення
стягнення на предмет іпотеки не
позбавляє іпотекодержателя права
звернення стягнення на предмет іпотеки
в судовому порядку.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ
«Дельта Банк» про звернення стягнення
на предмет іпотеки шляхом визнання
права власності обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав
для додаткової констатації припинення
права власності відповідача на
нерухоме майно в зв'язку з визнанням
права власності за позивачем.

Також не підлягають задоволенню
вимоги ПАТ «Дельта Банк» про
витребування у відповідача технічного
паспорту та правовстановлюючих
документів на нерухоме майно, оскільки
факт їх знаходження у відповідача не
знайшов свого підтвердження в
судовому засіданні.

В силу ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -
215, 226, 228, 233 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним
товариством «Дельта Банк», що виникла з
договору про надання споживчого
кредиту № 0 від 06.09.2007 року, станом
на 26.06.2014 року в розмірі 485 266 грн. 42 коп.,
з яких: 240 423 грн. 16 коп. - заборгованість
за кредитом, 244 843 грн. 26 коп. -
заборгованість за відсотками, звернути
стягнення на предмет іпотеки, шляхом
визнання за Публічним акціонерним
товариством «Дельта Банк» права
власності на комплекс будівель,
загальною площею 117, 9 кв.м., що
розташований в АДРЕСА_1 та належав
іпотекодавцю на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
виданого виконавчим комітетом
Вознесенської міської ради
Миколаївської області 27.08.2007 року, на
підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності вартістю 427 000 грн.
00 коп.

У задоволенні інших позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судові витрати в розмірі
3 654 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуто Вознесенським
міськрайонним судом Миколаївської
області шляхом подачі заяви
відповідачем про перегляд заочного
рішення, протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
його проголошення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в
апеляційному порядку.

Суддя

Л.В.Лузан