Справа № 755/2526/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/7418/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі ь головуючого
судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Волошиної В.М.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача -
Хмирова Е.О.

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє
на підставі довіреності в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» на рішення
Дніпровського районного суду м.Києва
від 24 березня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра», третя особа:
ОСОБА_6 про визнання договору поруки
недійсним, стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітня 2011 року позивач Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 16
жовтня 2006 року між Відкритим
акціонерним товариством Комерційний
банк «Надра», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_6
укладено кредитний договір №
87/РП/39/2006-840, відповідно до умов якого
банк надав позичальнику кредит у
розмірі 5 000 доларів США на проведення
ремонту та благоустрою зі строком
повернення 15 жовтня 2008 року та сплатою
17 % річних, з щомісячною сплатою банку
за управління кредитом, протягом
всього терміну користування
кредитними коштами із розрахунку 0,5%
від розміру фактичного залишку
заборгованості за кредитом.

У забезпечення виконання зобов'язань
по кредитному договору ОСОБА_6 16 жовтня
2006 року, між банком та ОСОБА_4 укладено
договір поруки, відповідно до умов
якого поручитель зобов'язався
солідарно відповідати перед банком за
виконання зобов'язань позичальника
щодо кредитного договору.

В зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань ОСОБА_6 по кредитному
договору, станом на 5 листопада 2010 року
утворилась заборгованість у розмірі 34
639,71 доларів США, в тому числі
непогашений кредит 2530, 39 доларів США, що
за курсом НБУ становить 20 040, 44 грн.,
несплачені відсотки 1172, 13 доларів
США,що за курсом НБУ становить 9 283, 15
грн., несплачена плата за управлінням
кредитом 457, 36 доларів США, що за курсом
НБУ становить 3 622, 25 грн., пеня за
порушення умов кредитного договору - 30
479, 83 долари США, що за курсом НБУ
становить 241 397, 21 грн.

Просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість, яка
утворилась.

В свою чергу ОСОБА_4 звернувся до суду з
зустрічним позовом до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», третя особа: ОСОБА_6 про
визнання договору поруки недійсним,
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
влітку 2006 року він отримував кредит у
ПАТ КБ «Надра» , в тому ж відділенні №39
в якому був підписаний кредитний
договір № 87/РП/39-2006-840 від 16 жовтня 2006
року банку із ОСОБА_6, в якому нібито він
підписав договір поруки з Банком.
Вважає, що працівники банку незаконно
використали його паспортні дані та без
його відома, підробивши його підпис
підписали договір поруки від 16 жовтня
2006 року, що призвело до негативних
фінансових наслідків для нього. 23
листопада 2012 року між ним та ПП «МК
Система» було укладено договір №5/12 к
про надання юридичних послуг, щодо
представництва його інтересів у
зазначеній справі на суму 28 000 грн. 1
червня 2013 року між сторонами договору
складено та підписано Акт №1 прийому
передачі наданих послуг на суму 23 000
грн. Одночасно, до суми відшкодування
додає витрати на експертні послуги в
розмірі 3 531 грн.60 коп. та витрати за
банківські послуги, що становили 70 грн.
Просив стягнути з відповідача на його
користь матеріальні збитки в розмірі 26
601 грн. 60 коп., судові витрати в розмірі
474 грн. 30 коп. та завдану неправомірними
діями моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 24 березня 2014 року частково
задоволені позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
№87/РП/39/2006-840 від 16 жовтня 2006 року в сумі
34 639 доларів 71 цент США, що за
офіційним курсом НБУ, станом на 5
листопада 2010 року становить 274 343 грн. 04
коп., судові витрати у справі: судовий
збір в розмірі 1700 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн., а всього
загальною сумою 276 163 грн. 04 коп.

В решіт позовних вимог - відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра», третя особа:
ОСОБА_6 про визнання договору поруки
недійсним, стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди - задоволені
частково.

Визнано недійсним договір поруки
укладений між Відкритим акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
та ОСОБА_416 жовтня 2006 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
судовий збір в розмірі 243грн. 60 коп. та
витрати по оплаті вартості експертизи
в сумі 2 509 грн.20 коп., а всього 2 752 грн. 80
коп.

В решті зустрічних позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_5, який діє на підставі
довіреності в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушення та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неповне з'ясування обставин справи, що
призвело до неправильного її
вирішення.

В судове засідання не з'явився ОСОБА_6,
будучи повідомленим про день та час
розгляду справи в установленому
законом порядку, у зв'язку з чим
колегія суддів вважала за можливе
розглянути справу у його відсутність.

Представник ПАТ «КБ «Надра» апеляційну
скаргу підтримав і просив її
задовольнити.

ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної
скарги заперечував і просив рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення, осіб, які з'явилися в судове
засідання, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого у справі
рішення, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ПАТ «КБ
«Надра» та ОСОБА_4 суд першої інстанції
виходив з того, що договір поруки
укладений в забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним
договором від 16 жовтня 2006 року є
недійсним, а тому заборгованість за
кредитним договором підлягає
стягненню лише з позичальника.

Такий висновок суду першої інстанції є
правильним.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, що 16 жовтня 2006 року
між ВАТ «Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ
«Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_6
було укладено кредитний договір №
87/РП/39/2006-840, за умовами якого банк надав
позичальнику у тимчасове
користування грошові кошти в сумі 5000
доларів США, строком до 15 жовтня 2008 року
зі сплатою відсотків за користування
кредитом за відсотковою ставкою 17 %
річних та щомісячною платою за
управління кредитом із розрахунку 0,5 %
від розміру фактичного залишку
заборгованості (без урахування розміру
відсотків, які позичальник повинен
сплатити банку) (а.с.8-10).

Банк свої зобов'язання виконав,
грошові кошти в сумі 5000 доларів США
надав позичальнику ОСОБА_6, що
підтверджується меморіальним валютним
ордером від 16 жовтня 2006 року ( а.с.24).

В порушення умов договору, ОСОБА_6 свої
зобов'язання не виконав, грошові кошти
в повному обсязі не повернув, плату за
користування та управління кредитом не
повернув, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка станом на 5
листопада 2010 року складає 34639 доларів
США 71 цент, що за офіційним курсом НБУ
складала 274343 грн.04 коп., з яких: 2530
долари США 39 центів основної суми
боргу; 1172 доларів США 13 центів -
заборгованість по нарахованих
відсотках за користування кредитними
коштами; 30479 доларів США 83 цента - пеня
за порушення строків повернення
кредиту та сплати відсотків; 457 доларів
США 36 центів - штраф за порушення
строків повернення кредиту та сплати
відсотків.

За таких обставин, та враховуючи
положення ст. ст. 525, 526, 549, 611, 1054 ЦК
України, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо покладення
на відповідача ОСОБА_6, як позичальника
за кредитним договором, обов'язку по
поверненню кредитних коштів, сплати
процентів, а також штрафних санкцій у
вигляді пені та штрафу.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставності звільнення
відповідача ОСОБА_4 від виконання його
обов'язку як поручителя, колегією
суддів не можуть бути прийняті в якості
підставі для скасування оскаржуваного
рішення з огляду на наступне.

У забезпечення належного виконання
умов кредитного договору №87/РП/39/2006-840
між ВАТ «КБ «Надра» і ОСОБА_4 16 жовтня
2006 року укладено договір поруки ( а.с.10).

Відповідно до ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Отже, підставою зобов'язання поруки є
договір, який укладають кредитор у
забезпечуваному порукою зобов'язанні
та поручитель.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 1 постанови від 6 листопада
2009 року № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» правочини -
усвідомлені, цілеспрямовані, вольові
дії фізичних або юридичних осіб,
спрямовані на досягнення певних
правових наслідків.

Стаття 203 ЦК України формулює загальні
вимоги до правочинів.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Частина 3 ст.203 ЦК України установлює
загальну вимогу до волевиявлення
учасника правочину: воно повинне бути
вільним та відповідати внутрішній
волі.

Згідно з висновком судово -
почеркознавчої експертизи № 7025/7026/13-32
від 30 вересня 2013 року, проведеної
Київським науково-дослідним
інститутом судових експертиз, підписи
від імені ОСОБА_4 в графах
«___Поручитель» на 1, 2 сторінках та в
графі «___/ОСОБА_4/ на 2 сторінці договору
поруки, без номеру від 16 жовтня 2006 року,
який укладений між Відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Надра» та ОСОБА_4 на 2 арк.,
виконані рукописним способом
кульковою ручкою, без попередньої
технічної підготовки чи використання
технічних засобів.

Підписи від імені ОСОБА_4 в графах
«___Поручитель» на 1, 2 сторінках та в
графі «___/ОСОБА_4/ на 2 сторінці договору
поруки, без номеру від 16 жовтня 2006 року,
який укладений між Відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Надра» та ОСОБА_4 на 2 арк.,
виконані не ОСОБА_4, а іншою особою.

Зі змісту висновку вбачається, що
виявлені під час дослідження розбіжні
ознаки почерку стійкі, а тому суттєві і
достатні для висновку про те, що
досліджувані підписи виконані, не
ОСОБА_4

Отже, відсутність підписів ОСОБА_4 на
договорі поруки свідчить про
відсутність сформульованої в частині 3
статті 203 ЦК України загальної вимоги
до правочинів, а саме відсутність волі
відповідача на укладення договору
поруки, що є підставою для визнання
договору недійсним.

За таких обставин, висновок суду про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4
в частині визнання договору поруки
недійсним є правильним.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що почеркознавча експертиза
була проведена з порушенням вимог
«Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень» від 8 жовтня 1998 року № 53/5, а
саме експерту надані лише 12 документів
з вільними зразками підпису, жоден з
вищенаведених документів не
відповідає об'єкту, який досліджується
за часом виконання, не можуть бути
прийняті в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення, з
огляду на таке.

Виходячи із встановлених Законом
України «Про судову експертизу» та
іншими нормативно-правовими актами,
зокрема, Інструкцією про призначення
та проведення судових експертиз та
експертних досліджень, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
від 8 жовтня 1998 року № 53/5 прав та
обов'язків експертів при проведенні
експертизи, лише експерт визначає
достатність наданого на експертизу
матеріалу.

Як убачається з матеріалів справи та
висновку експертизи на дослідження
експертам були надані
експериментальні зразки підпису
ОСОБА_4, та, вільні зразки підпису, які
експерт порахував достатніми, оскільки
не відмовився від проведення
експертизи (п.2.1 Інструкції в редакції
чинній на час проведення експертизи).

Належних та допустимих доказів на
спростування висновку експертизи,
представником позивача у
передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК України
порядку суду не надано. Наявність у
банку копій документів на ім'я ОСОБА_4, а
саме копії паспорта та довідки про
присвоєння ідентифікаційного номеру,
висновків експертизи не спростовує. До
того ж, як пояснив в судовому засіданні
сам ОСОБА_4, у 39 відділенні КБ «Надра» в
той же період часу він отримував
кредит, відповідно надавши банку свої
особисті документи.

За обставин визнання договору поруки
недійсним, відсутні підстави для
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості
ОСОБА_6 за кредитним договором
№87/РП/39/2006-840.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, на їх
правильність не впливають, а тому
підлягають відхиленню, а рішення як
таке, що ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права
слід залишити без змін.

З огляду на викладене, передбачених
ст.309 ЦПК України підстав для
скасування оскаржуваного рішення суду
першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, який діє на
підставі довіреності в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»- відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 24 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: