Справа №348/1389/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк
Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

з уч. представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Надвірна справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
збільшення розміру стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 10.06.2014 року звернулася з
позовом в суд до ОСОБА_2 про збільшення
розміру стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що
перебувала з відповідачем по справі в
зареєстрованому шлюбі, який між ними
розірвано 15.08.2006 року. В даному шлюбі в
них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьками якого в свідоцтві про
народження записані вона з
відповідачем. Рішенням
Надвірнянського районного суду від
01.09.2006 року з відповідача в її користь
присуджено аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, в
твердій грошовій сумі по 200 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття. В зв'язку з тим, що батько
дитини не брав участі у виховання та
утриманні дитини, рішенням суду від
13.09.2007 року його було позбавлено
батьківських прав щодо
неповнолітнього сина ОСОБА_4.
Відповідно до висновку служби у
справах дітей Надвірнянської РДА від
16.10.2007 року їй було дозволено змінити
прізвище малолітнього сина із «ОСОБА_4»
на «ОСОБА_4», про що внесено відповідні
зміни в актовий запис про народження
дитини і видано повторне свідоцтво про
народження. На час ухвалення рішення
суду про стягнення аліментів
відповідач офіційно не працював і суд,
призначаючи зазначений розмір
стягнень (аліментів) в розмірі по 200 грн.
щомісячно виходив із розміру
мінімального розміру аліментів.
Спільна дитина проживає разом з нею і
потребує коштів на його утримання, яких
вона сама в достатньому розмірі не
взмозі надавати. Відповідач іншим
чином по утриманню дитини не допомагає,
навіть присуджені аліменти по 200 грн.
сплачує нерегулярно і в заниженому
розмірі. Тому вважає, що згідно вимог
діючого законодавства має право на
отримання від відповідача аліментів в
твердій грошовій сумі в значно
більшому розмірі, оскільки з моменту
ухвалення попереднього рішення суду
суттєво змінився розмір прожиткового
мінімуму для дітей віком до 18-ти
років, на законодавчому рівні
закріплено цей мінімальний розмір
грошового забезпечення дитини, який
повинен забезпечити дитині достойний
розвиток в фізичному та моральному
плані, а дитина виросла та потребує
набагато більших фінансових витрат.
Відповідач є фізично здоровою і
працездатною людиною, взмозі працювати
і заробляти кошти, в зв'язку з цим має
можливість сплачувати на утримання їх
сина аліменти по 1000 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.
Просить суд постановити рішення, яким
збільшити розмір аліментів, які
стягуються з ОСОБА_2 і її користь згідно
рішення суду від 01.09.2006 року на
утримання сина ОСОБА_4 з 200 грн. на 1000
грн. щомісячно, а також стягнути судові
витрати по справі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 заявлені позовні
вимоги підтримала в повному обсязі з
підстав, наведених в позовній заяві,
суду пояснила що її дочка сама не має
можливості утримувати неповнолітнього
сина, вимушена їздити по заробітках, в
тому числі і за межі держави, оскільки
відповідач останні роки взагалі не
сплачує аліменти на сина навіть в тому
мінімальному розмірі, який визначений
рішенням суду, в зв'язку з чим просить
позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні заявлений до нього позов не
визнав, суду пояснив, що не має реальної
можливості сплачувати аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, який проживає зі
своєю матір'ю, так як в нього на даний
час є інша сім'я, він не працює, здійснює
догляд за іншими двома малолітніми
дітьми. Розмір аліментів, який зараз
просить стягувати з нього позивач, є
надто завищеним і поставить його у
скрутне матеріальне становище. Просить
в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, представлені
сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК
України і які сторони вважають
достатніми для обґрунтування і
заперечення своїх позовних вимог та
з'ясувавши фактичні обставини справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою.

В судовому засіданні
встановлено, що сторони по справі
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який між ними розірвано 15.08.2006 року,
актовий запис № 583 (а.с.5). За час
перебування в шлюбі в сторін народився
син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
з позивачем по справі та знаходиться на
її утриманні, що підтверджується актом
обстеження матеріально-побутових умов
проживання, складеного Надвірнянською
міською радою 05.06.2014 року та довідною КП
«Надвірнянський житловик» № 1788 від
05.06.2014 року (а.с.10-11).

Рішенням Надвірнянського
районного суду від 13.09.2007 року
відповідача ОСОБА_2 позбавлено
батьківських прав щодо
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3). Рішення суду є
чинним.

Відповідно до вимог ст. 166
Сімейного кодексу України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Відповідно до висновку служби у
справах дітей Надвірнянської РДА від
16.10.2007 року позивачу було дозволено
змінити прізвище малолітнього сина із
«ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», про що внесено
відповідні зміни в актовий запис про
народження дитини і видано повторне
свідоцтво про народження (а.с.4,8).

З матеріалів справи також вбачається,
що за рішенням Надвірнянського
районного суду Івано-Франківської
області від 01 вересня 2006 року
відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний
сплачувати аліменти на користь
позивачки ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200 грн.
щомісячно до його повноліття.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини, частин 7, 8
ст. 8 Сімейного кодексу України, під час
вирішення будь-яких питань щодо дітей,
суд повинен виходити з якнайкращого
забезпечення, максимально можливого
урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про охорону дитинства" кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Відповідно до ст.ст.180, 181
Сімейного Кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, а за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька, і
(або) у твердій грошовій сумі. Також
відповідно до ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» від
16 січня 2014 року прожитковий мінімум на
одну дитину віком від 6 до 18 років
становить 1286 грн.

Зазначений розмір аліментів є
недостатнім для задоволення потреб
неповнолітньої дитини, оскільки з 2006
року значно зросли споживчі ціни на
продовольчі товари, одяг та комунальні
послуги.

Таким чином, з об'єктивних
причин у позивачки погіршився
матеріальний стан, а тому сума
аліментів, стягнутих попереднім
рішенням суду, є недостатньою для
утримання дитини.

Доводи відповідача про те, що він не має
змоги сплачувати аліменти у
визначеному судом розмірі не
підтверджені належними доказами.
Відсутність у відповідача постійного
місця роботи та стабільного заробітку
не може вважатися обставиною, яка б
слугувала підставою для відмови в
задоволенні вимог позивача про
збільшення розміру аліментів. Суд
також враховує той факт, що платник
аліментів є фізично здоровою особою
працездатного віку та не позбавлений
можливості працевлаштуватися, а відтак
його безробітність носить тимчасовий
характер і не може бути підставою для
звільнення в сплати аліментів на першу
дитину.

При визначенні розміру аліментів суд
також врахував і те, що відповідач
будь-яких доказів свого важкого
матеріального становища або важкого
стану здоров'я, який перешкоджає йому
заробляти кошти для прожиття, суду не
надав, а також враховано, що у
відповідача на утриманні є двоє
неповнолітніх дітей від другого шлюбу.
Тому з огляду на наведене, виходячи з
прожиткового мінімуму на одну дитину
та вищезазначених норм сімейного
законодавства, суд прийшов до висновку
збільшити розмір аліментів до 500 грн.,
що узгоджується з нормами чинного
цивільного законодавства та
відповідає принципам розумності та
справедливості.

Стосовно вимоги позивача про стягнення
з відповідача в її користь витрат на
правову допомогу, то суд прийшов до
висновку, що дана вимога до задоволення
не підлягає, оскільки позивачем не
надано суду з цього приводу будь-яких
підтверджуючих документів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути судові
витрати в дохід держави.

На підставі наведеного, ст. 180,
184, 192, 195 СК України, керуючись ст.ст.88, 209,
213-218, 367 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 про збільшення
розміру аліментів - задоволити
частково.

Збільшити розмір аліментів, що
стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Блюдники Галицького
району, Івано-Франківської області
(інд. номер НОМЕР_1) згідно рішення
Надвірнянського районного суду від
01.09.2006 року, на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітньої дитини - сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши їх у
розмірі 500 грн. щомісячно, допустивши
негайне виконання рішення в межах суми
платежу за один місяць.

Стягнення аліментів розпочати з 10.06.2014
року і проводити до повноліття дитини.

Попередньо виданий виконавчий лист №
2-1050/2006 від 01.09.2006 року відкликати та
долучити до матеріалів справи.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243,60
грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 04.07.2014
року.