Справа № 2/489/1461/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

03.07.2014 р.
м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача -
ОСОБА_2

представник ДВС - Онісіч С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
визнання набуття прав та обов'язків
особою, зобов'язання вчинення певних
дій, в зв'язку з прийняттям спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 р. ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до ОСОБА_4.. Вказувала на те,
що в 2005 р. між нею та ОСОБА_6 було
укладено договір довічного утримання,
відповідно до якого вона набула право
власності на АДРЕСА_1. За час
правомірного користування будинком
ОСОБА_1 було здійснено значні
невідокремлювані поліпшення будинку,
вартість яких склала 67 612 грн. Проте в
подальшому договір довічного
утримання було розірвано, ОСОБА_6
померла. Єдиним спадкоємцем після її
смерті є її син - відповідач по справі
ОСОБА_4., з якого відповідно до рішення
суду на користь позивачки було
стягнено вищезазначену суму коштів.
Однак на теперішній час вказане
рішення фактично не виконано.
Відповідач, як єдиний спадкоємець
померлої ОСОБА_6, у встановленому
законом порядку звернувся до суду з
заявою про прийняття спадщини, проте
до теперішнього часу не оформив свої
спадкові права та не отримав свідоцтво
про право власності на спадщину.
Отримати задоволення своїх вимог за
рахунок іншого майна відповідача
позивачка не має можливості, в зв'язку
з чим вважає, що її майнові права та
інтереси порушено, ОСОБА_4. ухиляється
від погашення заборгованості перед
нею.

Посилаючись на вищевикладене
позивачка просить суд постановити
рішення, яким визнати, що ОСОБА_4 набув
усі права та обов'язки на будь-яке
майно (рухоме та нерухоме), що
залишилось після смерті матері
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В подальшому позивачка ОСОБА_1
збільшила позовні вимоги та просила
суд: визнати, що ОСОБА_4 набув усі права
та обов'язки на будь-яке майно (рухоме
та нерухоме), що залишилось після
смерті матері ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.; зобов'язати ОСОБА_4
протягом трьох місяців отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на нерухоме майно, що
залишилось після смерті матері ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., а саме на
житловий будинок АДРЕСА_1

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав.

Представник третьої особи -
Ленінського відділу ДВС -покладався на
розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

30.09.2005 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був
укладений Договір довічного утримання,
відповідно до якого ОСОБА_1 набула
право власності на 53/100 часток
домоволодіння по АДРЕСА_1. В подальшому
згідно Рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 14.10.2010 р. вказаний
Договір було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.
Спадкоємцем після її смерті є син -
ОСОБА_4.

Разом з тим, під час правомірного
користування будинком АДРЕСА_1 ОСОБА_1
здійснила невідокремлювані поліпшення
даного будинку. З метою повернення
витрачених коштів вона звернулась з
відповідним позовом до суду.

Згідно Рішення Ленінського районного
суду від 10.01.2014 р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів
позовні вимоги задоволено частково. А
саме стягнуто з ОСОБА_4 на користь
позивачки вартість безпідставно
набутого майна в сумі 67 612 грн. 00 коп.
Вказане Рішення набрало законної сили.

27.02.2014 р. державним виконавцем
Ленінського ВДВС ММУЮ було винесено
Постанову про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа № 2/489/71/14, виданого Ленінським
районним судом м. Миколаєва про
стягнення з ОСОБА_4. на користь ОСОБА_1
коштів в сумі 67 612 грн. 12 коп.

Як вбачається з пояснень позивачки,
вона має намір задовольнити свої
вимоги про стягнення з відповідача
вищезазначеної суми коштів за рахунок
належного йому в порядку спадкування
після смерті матері майна, однак
позбавлена такої можливості, оскільки
ОСОБА_4. не оформив свої спадкові права
у встановленому законом порядку - не
отримав свідоцтво про право власності
на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Як вбачається з копії спадкової справи
№ 12/2012, заведеної державним нотаріусом
Другої Миколаївської державної
нотаріальної контори після смерті
ОСОБА_6, у встановлений законом строк з
заявою про прийняття спадщини
звернувся син померлої - ОСОБА_4.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.
Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво
про право на спадщину видається
спадкоємцям після закінчення шести
місяців з часу відкриття спадщини.

Проте, Постановою державного
нотаріуса Другої Миколаївської
державної нотаріальної контори 13.01.2014
року було відмовлено ОСОБА_4. у вчиненні
нотаріальної дії, а саме - у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки на спадкове майно накладено
арешт судом.

Відповідно до п.4.17. Глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, якщо на спадкове майно
накладено арешт судовими чи слідчими
органами, видача свідоцтва про право на
спадщину затримується до зняття
арешту.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, згідно ст. 12 ЦК України
особа здійснює свої права вільно, на
власний розсуд. Цивільні права особа
здійснює у межах, наданих їй договором
або актами цивільного законодавства.

Спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 1296, 1297
ЦК України спадкоємці, які прийняли
спадщину, мають право, проте не
зобов'язані одержувати свідоцтво про
право на спадщину, хоча для
безперешкодного здійснення
спадкоємцями своїх прав щодо
нерухомого майна одержання свідоцтва
є доцільним та необхідним.

Отже, судом встановлено, що відповідач
мав намір та звернувся у встановленому
законом порядку з заявою до
нотаріальної контори для отримання
Свідоцтва про право власності на
спадкове майно, проте не одержав його
по незалежним від нього причинам, а
саме існування заборони на це майно,
при цьому арешт накладався судом за
заявою позивачки, при розгляді
цивільної справи за її позовом.

При цьому факт набуття відповідачем
усіх прав та обов'язків на будь-яке
майно (рухоме та нерухоме), що
залишилось після смерті матері
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., в
порядку спадкування, ніким не
оспорюється та не потребує додаткового
визнання рішенням суду.

За таких обставин суд вважає, що
позивачкою не було доведено порушення
її прав та законних інтересів з боку
відповідача через неотриманням ним
свідоцтва про право на спадщину після
смерті його матері, позовні вимоги
ОСОБА_1 безпідставні та не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 34, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про визнання набуття прав та
обов'язків особою, зобов'язання
вчинення певних дій, в зв'язку з
прийняттям спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: