РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія Справа № 401/200/14-ц Провадження №
2/401/322/14

15 вересня 2014 року
м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря Страшной О.Е.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача
- ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди заподіяної злочином,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
злочину.

Зазначив, що 30 червня 2012 року ОСОБА_1
разом з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на
автомобілі марки «Деу-матис»
поверталися з подорожі. На автодорозі у
Світловодському районі, з вини водія
автомобіля ОСОБА_3 сталася
дорожньо-транспортна пригода.
Внаслідок перекидання автомобіля
ОСОБА_1 було спричинено тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості. ОСОБА_3 визнана винною та
засуджена за вчинення злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України. За
час стаціонарного лікування з 30 червня
2012 року по 03 серпня 2012 року, та за час
амбулаторного лікування до 17 жовтня 2012
року ОСОБА_1 витратила 11 181,23 грн. на
придбання ліків, 3000 грн. на додаткове
лікування. Крім цього, згідно висновку
ЛКК ОСОБА_1 потребує
санаторно-курортного лікування
вартістю 10 488 грн. Вчиненим ОСОБА_3
злочином завдано ОСОБА_1 матеріальну
шкоду, яку просив стягнути з
відповідача на користь позивача всього
у сумі 21 669,23 грн. Також, просив стягнути
з відповідача на користь позивача 100 000
грн. у відшкодування моральної шкоди, 550
грн. компенсації витрат на оплату
правової допомоги.

Під час судового засідання позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали, просили їх
задовольнити. Позивач ОСОБА_1
підтвердила, що отримала під час
лікування від ОСОБА_3 на придбання
ліків лише 2 000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та
пояснила, що внаслідок ДТП загинула
пасажирка ОСОБА_5 в зв'язку з чим вона
відшкодувала шкоду її рідним в розмірі
18 000 грн., постраждала її сестра ОСОБА_6
на лікування якої вона витратила
близько 5 000 грн. Також вона виплатила
потерпілій ОСОБА_1 на лікування 2 000 грн.
Позовні вимоги не визнає, оскільки
вважає, що повністю відшкодувала
завдану шкоду, позивачкою не надано
доказів про понесені витрати, і під час
розгляду кримінальної справи
потерпіла ОСОБА_1 заявила в суді, що не
має до неї претензій, в зв'язку з чим
судом у кримінальній справі позов
ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_4
заперечував проти позовних вимог, та
зазначив, що вони є безпідставними,
необґрунтованими та недоведеними
належними й допустимими доказами.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, допитавши свідків та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково з
таких підстав.

Між сторонами виник спір щодо
відшкодування майнової та моральної
шкоди завданої, внаслідок
кримінально-караних дій ОСОБА_3,
джерелом підвищеної небезпеки, що
призвело до ушкодження здоров'я
потерпілої ОСОБА_1

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способом захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Згідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає зокрема, у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Моральна шкода
відшкодовується грішми. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, а також з
врахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом,
тощо.

Частиною 5 статті 1187 ЦК України
встановлено, що особа, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, відповідає за завдану шкоду,
якщо не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Статтею 60 ЦПК України покладено
обов'язок на кожну сторону доводити
належними та допустимими доказами ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок
у кримінальному провадженні, що набрав
законної сили обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Так, вироком Світловодського
міськрайонного суду від 16 жовтня 2012
року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК
України та призначено покарання у виді
п'яти років позбавлення волі з
випробуванням на три роки. Цивільний
позов ОСОБА_1 до ТДВ «Страхова компанія
«Райп» про стягнення на її користь 100 000
грн. у відшкодування шкоди, заподіяної
в результаті ДТП, залишено без
розгляду, та роз'яснено право його
вирішення в порядку цивільного
судочинства.

Вироком Апеляційного суду
Кіровоградської області від 14 травня
2013 року скасовано вирок
Світловодського міськрайонного суду
від 16 жовтня 2012 року в частині
призначеного покарання, та призначено
ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.286 КК України
у виді позбавлення волі строком на три
роки з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на два
роки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 вересня 2013
року вирок Апеляційного суду
Кіровоградської області від 14 травня
2013 року змінено, на підставі ст.75 КК
України звільнено ОСОБА_3 від
відбування основного покарання за ч.2
ст.286 КК України у виді 3 років
позбавлення волі з випробуванням з
іспитовим строком 3 роки.

ОСОБА_3 визнана винною у тому, що вона 30
червня 2012 року, приблизно о 18 годині,
керуючи технічно справним автомобілем
«Деу-матис», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, в салоні якого перебували
пасажири ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1,
рухаючись по автодорозі Р-10
Київ-Черкаси-Чигирин-Кременчук, на 181
км.+100 м., грубо порушила п.п. 1.5, 2.3 «б» і
«д» ПДР України, через власну
необережність та недбалість, не
врахувала дорожні умови, не вибрала
безпечну швидкість руху, не впоралася з
керуванням та допустила перекидання
транспортного засобу, яким вона
керувала.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної
пригоди пасажирка ОСОБА_5 отримала
тяжкі тілесні ушкодження, що
спричинили її смерть, а потерпіла
ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості.

Як видно з вироку суду в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
пасажирка ОСОБА_1 отримали тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості у виді внутрішньо-мозкової
травми у вигляді струсу головного
мозку, об'ємної рваної рани голови,
перелому правої лучевої кістки зі
зміщенням, забою грудної клітини,
підвивиху плечової кістки догори, які
спричинили тривалий розлад здоров'я
більше як 21 день.

З вироку суду також видно, що в порядку
кримінального провадження суд не
розглядав позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування завданої
майнової та моральної шкоди, а тому
посилання відповідача та її
представника про вирішення спору між
сторонами під час розгляду
кримінальної справи є безпідставними.

За клопотанням позивача в судовому
засіданні допитано свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що після
ДТП він піклувався за хворою мамою
ОСОБА_1, придбавав ліки за гроші, які
йому надавали його баба та дід.
Відповідачку ОСОБА_3 у лікарні він
бачив лише п'ять раз, яка обіцяла
добитися страхове відшкодування.

Свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що її
донька ОСОБА_1 потрапила після ДТП в
лікарню. Вона з чоловіком платили за
все лікування доньки на підставі
призначення лікарів купляла ліки.

Свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що з
ОСОБА_1 познайомилася в лікарні. ОСОБА_3
провідувала ОСОБА_1 та приносила гроші,
просила пробачення, та казала, що у неї
також сестра в реанімації.

За клопотанням відповідача в судовому
засіданні допитано свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_10 повідомила суду, що її
мама лежала в палаті лікарні з сестрою
ОСОБА_3 Вона щодня приходила доглядала
свою маму і майже щодня бачила як
ОСОБА_3 приносила продукти харчування
ОСОБА_1 протягом липня-серпня 2012 року.

Свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що
лежала в одній палаті з ОСОБА_1 В
сусідній палаті лежала сестра ОСОБА_3,
теж після ДТП. ОСОБА_3 відвідувала свою
сестру та заходила до ОСОБА_1 приносила
продукти.

Свідок ОСОБА_12 повідомила суду, що на
прохання ОСОБА_3 вона приходила у
лікарню підстригати ОСОБА_1 ОСОБА_3
приносила в той день продукти для
сестри і ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_13 повідомив суду, що на
прохання ОСОБА_1 ОСОБА_3 повезла її
сестру ОСОБА_6 та їх подругу в Холодний
Яр, а у нього не вийшло поїхати з ними.
Він з ОСОБА_3 щодня чотири місяці ходив
у лікарню. ОСОБА_3 приносила сестрі
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 їжу, давала гроші,
купляла ліки.

З копій листків непрацездатності
видно, що ОСОБА_1 внаслідок отримання
тілесних ушкоджень в ДТП знаходилася
на стаціонарному лікуванні з 30 червня
2012 року по 03 серпня 2012 року, та на
амбулаторному лікуванні до 17 жовтня 2012
року (а.с.4-8).

Наданими копіями фіскальних чеків та
квитанцій, які суд визнає достовірними
та належними доказами, доведено, що під
час лікування ОСОБА_1 на придбання
ліків та проходження лікування
наслідків ДТП в період з 30 червня 2012
року витрачено 6010 грн. 12 коп. (а.с.11-20).
Інших будь-яких доказів про витрати на
лікування, в тому числі і про витрати на
додаткове харчування, позивачкою суду
не надано і судом не встановлено.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні пояснила, що надала ОСОБА_1 на
придбання ліків для лікування 2000 грн.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
отримання від ОСОБА_3 2000 грн. на
лікування не заперечувала.

При цьому, вимоги ОСОБА_1 про стягнення
з відповідачки витрат на
санаторно-курортне лікування не
підлягають задоволенню, так як
заявлені передчасно, оскільки
позивачка путівку не придбавала, отже
заявлені витрати не здійснювала.

Враховуючи, що в судовому засіданні
встановлено, що неправомірними діями
ОСОБА_3 завдано майнову шкоду ОСОБА_14,
відтак ОСОБА_3 зобов'язана відшкодувати
ОСОБА_1 заподіяні внаслідок злочину -
дорожньо-транспортної пригоди витрати
на лікування в загальному розмірі (6010,12
грн. - 2000 грн.) = 4010,12 грн., отже позовні
вимоги в цій частині слід задовольнити.

Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні
також доведено, що їй неправомірними
діями ОСОБА_3 спричинено і моральну
шкоду, яка полягає у моральних та
фізичних стражданнях ОСОБА_1,
пов'язаних з фізичним болем внаслідок
отриманих в ДТП тілесних ушкоджень,
відповідним порушенням стану її
здоров'я, перебуванням тривалий час на
лікуванні, докладання нею додаткових
зусиль для організації свого життя.
Однак суд вважає заявлену позивачем
суму компенсації моральної шкоди в
розмірі 100 000 грн. завищеною.

Визначаючи розмір, що підлягає
відшкодуванню, суд враховує, що ОСОБА_3
щодо ОСОБА_1 скоєно необережний злочин
середньої тяжкості, ОСОБА_3 працює
робітником на Водоводі
«Дніпро-Кіровоград», частково
відшкодовувала заподіяну майнову
шкоду, турбувалася про стан здоров'я
потерпілої. Керуючись принципами
розумності й справедливості, суд
вбачає за необхідне визначити розмір
грошової компенсації за спричинену
ОСОБА_3 моральної шкоду ОСОБА_1 у
розмірі 10 000 грн.

Вимоги ОСОБА_1 про відшкодування витрат
на правову допомогу не підлягають
задоволенню, оскільки здійснення таких
витрат не доведено у встановленому
законом порядку.

З підстав ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3
належить стягнути судовий збір на
користь держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11,22,23,1166 ЦК України, статтями 3, 10,
11, 27, 60, 61, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди заподіяної
злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у
відшкодування майнової шкоди 4 010
(чотири тисячі десять) грн. 12 коп.,
компенсацію у відшкодування моральної
шкоди 10 000 (десять тисяч) грн., а всього 14
010 (чотирнадцять тисяч десять) грн. 12
коп.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з ОСОБА_3
витрат на оплату правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Кіровоградської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Світловодський міськрайонний
суд. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського міськрайсуду

Кіровоградської області
Ю.С. Мельничик