РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

16.07.2014 р. Франківський районний суд
м.Львова

у складі: головуючого судді
Гулієвої М.І.

при секретарі
Матвієнко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,ОСОБА_4,

ОСОБА_5,ОСОБА_6, ,3 особи органу опіки та
піклу

вання Франківської райадміністрації
про визнання втратившими право на
користування кварти

рою та виселення ,-

в
с т а н о в и в :

позивачка звернулась до суду з
позовом про визнання втратившими право
на користування квартирою та виселення
відповідачів з квартири по АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що вона придбала
дану квартиру згідно договору
купівлі-продажу від 29.11.2010р.
Відповідачі зобов»язались звільнити
квартиру,провести всі розрахунки по
оплаті комунальних послуг ,знятись з
реєстрації з усіма зареєстрованими в
ній особами та передати їй квартиру не
пізніше 01.03.2011р.,а вона як покупець дала
згоду на їх прожвання у квартирі до
вказаного часу.Однак,всупереч умовам
договору,незважаючи на її неодноразові
вимоги щодо звільнення квартири,
відповідачі продовжують проживати у
спірній квартирі,не знялись з
реєстрації ,чим позбавили її права на
володіння, користування та
розпорядження належним їй майном.

У судове засідання позивачка не
з»явилась, подала заяву про розгляд
справи у її відсутності, позовні вимоги
підтримала,не заперечила щодо заочного
розгляду справи.

Відповідачі та представник 3
особи у судове засідання не з»явилися,
про причини неявки суд не повідомили,
хоч належно увідомлені про час та місце
слухання справи. З матеріалів
вбачаються права та взаємовідносини
сторін, тому суд вважає за можливе
справу слухати у їх відсутності на
підставі ст..169,224 ЦПК України з
постановленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задоволити .

Як встановлено судом , 29.11.2010р. між
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1укладено
договір купівлі-продажу,згідно якого
ОСОБА_1 придбала у відповідачів
квартиру по АДРЕСА_1, яка складається з
2х житлових кімнат, кухні та вигод,
загальною площею 58,1 кв.м та комори у
підвалі,площею 9,2 кв.м. Вказаний договір
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстрований у
реєстрі за №3867.

Право власності позивачки на дану
квартиру зареєстровано в ОКПЛОР»БТІ та
ЕО» за №32181609, про що свідчить витяг про
державну реєстрацію прав від 26.05.2011р.

Відповідно до п.12 Договору
купівлі-продажу ,продавці
зобов»язались звільнити квартиру з
членами сім»ї,провести всі розрахунки
по оплаті комунальних послуг та інших
платежів, зняти з реєстрації всіх
осіб,які зареєстровані за цією
квартирою та передати квартиру
покупцеві не пізніше 01.03.2011р.,а покупець
дав згоду продавцям на проживання у
квартирі до цього терміну.

Судом встановлено, що відповідачі не
виконали умови договору,зокрема, пункт
12, незважаючи на вимоги позивачки,
продовжують проживати у спірній
квартирі та по даний час не знялись з
реєстрації,що стверджено довідкою
ЛКП»Навколо базару» №1785 від 10.08.11р.,чим
чинять перешкоди власнику квартири-
ОСОБА_1. у здійсненні нею права
власності на квартиру, яке відповідно
до ст.317,319 ЦК України полягає у
володінні, користуванні та
розпорядженні своїм майном на власний
розсуд.

Згідно ст.41 Конституції України та
ст.1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна
приєдналась17.07.1997р. відповідно до ЗУ
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
1950р., Першого протоколу та протоколів
№2,4,7,11 до Конвенції» закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти,користуватись і
розпоряджатись належним йому майном ,
на власний розсуд вчиняти будь-які
угоди щодо свого майна, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним, ніхто не може
бути протиправно обмежений у
здійсненні цього права.

Права власника квартири визначені
ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України і
передбачають використання ним житла
для власного проживання, проживання
членів сім»ї, інших осіб, розпорядження
своїм житлом на власний
розсуд.Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Власник майна, відповідно до ст.391
ЦК України, має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Виходячи з положень ч.1 ст.156 ЖК
України, ч.1 ст.405 ЦК України,члени сім»ї
власника житла,які проживають разом з
ним у квартирі,що йому належить
,користуються жилим приміщенням в
обсязі,визначеному відповідно до угоди
з власником.Таким чином,право члена
сім»ї власника квартири на
користування житлом існує лише за
наявності у власника права власності
на це житло.А відтак,припинення права
власності в особи на квартиру припиняє
право членів її сім»ї на користування
приміщенням квартири.

Окрім цього, законом не
передбачено при переході права
власності внаслідок відчуження
квартири, переходу прав і обов»язків
попереднього власника до нового
власника в частині збереження права
користування житлом членів сім»ї
колишнього власника
квартири.Зазначене узгоджується з
позицією колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,висловленою в ухвалі від 11.04.2012р.

Оцінюючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,208,209,212-215,218,224-226
ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6
такими,що втратили право на
користування квартирою АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_3,ОСОБА_4,
ОСОБА_5,ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя:
М.І.Гулієва