Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2924/14
Головуючий у 1-й інстанції Нікітенко
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.

суддів Воробйової І.А.,

Дашковської А.В.

при секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу з
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 15 травня 2014 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3, треті особи ТОВ
«АРЖЕКСТАЛЬ», фізична особа
підприємець ОСОБА_4, ТОВ «Фотомаг КОМ
ЮЕЙ» про стягнення неустойки, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3,
треті особи ТОВ «АРЖЕКСТАЛЬ», фізична
особа підприємець ОСОБА_4, ТОВ «Фотомаг
КОМ ЮЕЙ» про стягнення неустойки.

В обґрунтування позову, позивач
зазначала, що 22 жовтня 2012 року між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ТОВ «Аржексталь», як
позичальником було укладено кредитний
договір № ZPONLOK 02546.

Відповідно до п. 1.1 договору ПАТ КБ
«Приватбанк» надав Позичальнику
кредит у вигляді відновлювальної
кредитної лінії згідно 1 з лімітом,
вказаному в п. А.2 у розмірі 736 000,00 грн. в
обмін на зобов'язання Позичальника
повернути кредит та сплатити відсотки
на строк до 21 жовтня 2013 року.

Заборгованість ТОВ «Аржексталь» за
кредитним договором перед ПАТ КБ
«Приватбанк» станом на 31 грудня 2013 року
складає 1 126 224, 69 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 22 жовтня 2012
року, між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3
як Іпотекодавцем, був укладений
договір іпотеки № ZPONLOK 02546/DI, який
посвідчено приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу Вовк 1.1., та зареєстровано в
реєстрі за № 11234.

Згідно з п. 7 договору іпотеки,
відповідач надав в іпотеку належне
йому на праві власності нерухоме майно,
а саме: нежитлове приміщення « 1а» літ.
А-4, загальною площею 119,4 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
приміщення 1 «а», тобто в
адміністративно-територіальних межах
Ленінського району м. Запоріжжя.

Пунктом 13.7 вказаного договору іпотеки,
Іпотекодавець засвідчив, що на момент
укладення цього договору, відповідно
до предмету іпотеки не укладено угод
про передачу в оренду, лізинг,
безоплатне користування іншим особам,
у спільну діяльність, або інших угод
про передачу предмету іпотеки третім
особам. Пунктом 20.7 договору іпотеки,
Іпотекодавець взяв на себе
зобов'язання перед Іпотекодержателем
(ПАТ КБ «Приватбанк» не передавати
предмет іпотеки в оренду (майновий
найм), у лізинг, у спільну діяльність
або у безоплатне користування, не
здійснювати його відчуження або інше
розпорядження предметом іпотеки без
письмової згоди Іпотекодержателя.
Позивач зазначив, що подібне положення
закріплено в ч. 3 ст. 9 Закону України
«Про іпотеку».

25 грудня 2013 року в порядку ч. З ст. 10
Закону України «Про іпотеку» та п. 18.2
договору іпотеки, уповноваженими
представниками ПАТ КБ «Приватбанк»
проведена перевірка щодо наявності,
стану, умов збереження та користування
предметом іпотеки, про яку було
повідомлено відповідача (07.11.2013 року)
телеграмою. За результатами вказаної
виїзної перевірки складене акт виїзду
за місцезнаходженням предмету іпотеки
та було з'ясовано наступні факти.
Предмет договору іпотеки як на момент
підписання, так і на час дії договору
іпотеки, перебуває в оренді без
наявності на це письмової згоди
Іпотекодержателя, а саме: між ОСОБА_3 та
ФОП ОСОБА_4 укладений договір оренди
нерухомого майна зі строком дії по 01
грудня 2012 року; 03 січня 2012 року між
ОСОБА_3 та ТОВ «Фотомаг Ком Юей» був
укладений договір оренди нерухомого
майна, який станом на сьогодні діє, бо
магазин «Фотомаг» продовжує
працювати/перебувати за вказаною
адресою.

Вищезгадані дії відповідача на думку
ПАТ КБ «Приватбанк» суперечать умовам
договору іпотеки (п.п.13.7, 20.7) та вимогам
чинного законодавства України (ч. З ст. 9
Закону України «Про іпотеку», ст. 586 ЦК
України), а саме:
Іпотекодавець/відповідач без
відповідного письмового дозволу
Іпотекодержателя/Приватбанку передав
предмет іпотеки в оренду.

Позивач зазначав, що відповідальність
за даний вид порушення, передбачена п. 21
договору іпотеки,
іпотекодавець/відповідач повинен
сплатити на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» штраф у розмірі 30% від
вартості предмету іпотеки, яка
зазначена в п. 10 договору іпотеки (1 700 256,
00 гри.), тобто сума штрафу дорівнює 510 076,
80 грн.

На підставі викладеного, позивач
просив стягнути з ОСОБА_3 за порушення
умов договору іпотеки № ZPONLOK 02546/DI від 22
жовтня 2012 року (пункт 20.7) неустойку
(штраф) у розмірі 510 076, 80 грн., а також
стягнути з відповідача судові витрати,
понесені банком в сумі 3654,00 грн. в
рахунок відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 15 травня 2014 року у
задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк»
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ
«Приватбанк» подало апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позовні вимоги є необґрунтованими,
оскільки умовами договору не
передбачено сплата неустойки за
договори оренди які відповідач уклав
до виникнення правовідносин із іпотеко
держателем.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду.

Як встановлено судом першої інстанції
та з матеріалів справи вбачається, що
договір оренди спірних нежитлових
приміщень між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 було
укладено 12.12.11 року. (а.с.28).

Договір оренди з ТОВ «Фотомаг Ком
Юей» та ОСОБА_3 було укладено 03.01.2012 року
(а.с.75).

22.10.2012 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3 як
іпотекодавцем, був укладений договір
іпотеки № ZPONLOK 02546/DI, який посвідчено
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстровано в реєстрі за №11234
(а.с.14-17).

Відповідно до п.21 Договору
іпотеки неустойка передбачена лише у
разі порушення Іпотекодавцем
будь-якого із зобов»язань,
передбачених п.п.20.1, 20.4, 20.7, 20.8.

Згідно до вимог ч.2 ст.509 ЦК України
зобов"язання виникають з
підстав,встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Виходячи зі змісту ст. ст. 11, 15 ЦК
України цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є, зокрема, договори та
інші правочини.

Згідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що перелік
підстав за якими з ОСОБА_3 може бути
стягнута неустойка за договором
іпотеки на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
є вичерпною та розширенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги, на які
посилається апелянт були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом
першої інстанції було дотримано норми
матеріального та процесуального права.

Судом повно і всебічно з'ясовані
обставини справи, висновки
відповідають цим обставинам і набутим
доказам, характер правовідносин між
сторонами визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
не порушені і застосовані вірно,
постановлено законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 15 травня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: