Справа № 2-82/11
Провадження № 2-р/456/7/2014
УХВАЛА

іменем України

01 липня 2014 року          Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в
складі:          головуючого-судді
Гулкевича О. В.

при
секретарі
Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию
цивільну справу за заявою представника
ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про роз’яснення
ухвали Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 23
листопада 2011р.,

в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернувся
до суду із заявою про роз’яснення
ухвали Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 23
листопада 2011р.

В обґрунтування покликався на те, що 23
листопада 2011 року Стрийським
міськрайонним судом Львівської
області було постановлено ухвалу у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про реальний розподіл майна,
якою визнано мирову угоду, укладену між
останніми, згідно з якою визнано за
кожною із сторін право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, а також
здійснено реальний розподіл
приміщення магазину «Славутич» на вул.
Галицькій, 1 в м. Стрию Львівської
області та визнано за кожною із сторін
право власності на виділені їм
приміщення даного об’єкту нерухомого
майна. Виходячи із змісту позовної
заяви позивач ОСОБА_1 схильний розуміти
ухвалу суду так, що після набрання нею
законної сили в нього виникло право
власності на зазначене майно в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5, який помер 31 січня 2010 р.

Виходячи зі змісту ст.221 ЦПК України
зрозумілість рішення полягає втому, що
його резолютивна частина не припускає
кілька варіантів тлумачення.

Ухвала суду потребує роз’яснення,
оскільки є незрозумілою як для нього,
так і для тих, хто зобов'язаний
відповідно до закону її виконувати,
зокрема для працівників Реєстраційної
служби Стрийського міськрайонного
управління юстиції Львівської області.

Так, в резолютивній частині ували суду
від 23 листопада 2011 року не зазначено
яким чином позивач і відповідачі
набули право власності на спірне майно,
а також не зазначено чи виділені
позивачу та відповідачам на праві
власності приміщення в магазині
«Славутич» на вул. Галицькій,1 в м. Стрию
Львівської області є окремими
об'єктами нерухомого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 заяву підтримали,
покликаючись на викладені в ній
обставини.

ОСОБА_3 також вважав, що ухвала суду
потребує роз’яснення, тому просив
заяву задовольнити.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Із змісту даної норми випливає, що суд
роз'яснює своє рішення, якщо рішення
суду є незрозумілим для осіб, які брали
участь у справі, або для державного
виконавця. Роз’яснення рішення у
випадку, якщо воно є незрозумілим для
будь-яких інших осіб, закон не
передбачає. Тому суд не вважає за
потрібне роз’яснювати ухвалу суду для
працівників Реєстраційної служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області.

У поданій заяві представник ОСОБА_1 –
ОСОБА_2 покликався на те, що в
резолютивній частині ували суду від 23
листопада 2011 року не зазначено яким
чином позивач і відповідачі набули
право власності на спірне майно, а
також не зазначено чи виділені
позивачу та відповідачам на праві
власності приміщення в магазині
«Славутич» на вул. Галицькій,1 в м. Стрию
Львівської області є окремими
об'єктами нерухомого майна.

Визнана судом мирова угода, була
укладена сторонами на узгоджених ними
ж умовах. Частина 1 ст.221 ЦК України
передбачає, що суд роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту, тому у суду немає підстав
зазначати, яким чином позивач і
відповідачі набули право власності на
спірне майно, оскільки є потягне
внесення змін в резолютивну частину
документу.

У пункті 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі" судам роз'яснено, що
відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення
рішення суду, а не ухвали, можливе тоді,
коли воно не містить недоліків, що
можуть бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.

З огляду на все вищезазначене, суд
вважає, що заява задоволенню не
підлягає, оскільки заявник просив
роз’яснити ухвалу суду, а не рішення,
як це передбачено ст.221 ЦПК України.
Окрім цього заявник так і не зміг
пояснити, в чому саме полягає
незрозумілість ухвали суду для нього,
натомість зазначав, що ухвала є
незрозумілою для працівників
Реєстраційної служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області, і щоб вона стала
зрозумілою для останніх, в ній
необхідно було зазначити, що у нього
виникло право власності на спірне
майно в порядку спадкування за законом
після смерті батька ОСОБА_5, який помер
31 січня 2010 р., а також, що виділені йому
та іншій стороні на праві власності
приміщення в магазині «Славутич» на
вул. Галицькій,1 в м. Стрию Львівської
області є окремими об'єктами
нерухомого майна. Однак, суд не вправі
змінювати змісту рішення, яке
роз’яснює.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218,221 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

відмовити у задоволенні заяви
представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про
роз’яснення ухвали Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 23 листопада 2011р.

На ухвалу суду може бути
подано апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Львівської області
протягом 5 днів з дня його проголошення
через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя           ОСОБА_6