Справа № 752/6323/14-ц
Провадження № 2/752/3426/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.06.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі

головуючого судді
Шевченко Т.М.

з участю секретаря
Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві та Другої київської
державної нотаріальної контори, третя
особа - ОСОБА_5, про звільнення майна
з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

у травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася у
суд з позовом до ВДВС Голосіївського
РУЮ у м. Києві та Другої київської
державної нотаріальної контори про
звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що вона є власником
1/5 частини квартири АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача
ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася
спадщина у вигляді 1/5 частини вказаної
квартири. 12 листопада 2013 року державним
нотаріусом Першої київської державної
нотаріальної контори позивачу видано
витяг про реєстрацію в спадковому
реєстрі позивача як спадкоємця Майна,
що залишилося після смерті її чоловіка
ОСОБА_6

Під час вчинення нотаріальної дії щодо
оформлення спадкового майна позивачу
стало відомо, що 08 грудня 2006 року до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна Другою
київською державною нотаріальною
конторою внесено запис № 4190009 про
арешт нерухомого майна (реєстраційний
номер обтяження 9778096). Даний запис було
внесено згідно з постановою ВДВС у
Голосіївському районі м. Києва про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 27
листопада 2006 року серії АА № 805892, яка
винесена на підставі виконавчого листа
№ 2-3866, виданого Голосіївським районним
судом м. Києва 08 червня 2005 року, про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7
аліментів.

Листом від 17 березня 2014 року ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві на запит
щодо зняття арешту з майна, що належить
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та
покійному ОСОБА_6 повідомив про
необхідність звернення до суду.

Оскільки на момент накладення арешту
на все майно боржника ОСОБА_2 було
безпідставно накладено арешт й на
майно інших співвласників, позивач
просить звільнити з-під арешту
квартиру АДРЕСА_1, внесеного до Єдиного
реєстру заборон на відчуження об'єктів
нерухомого майна 08 грудня 2006 року
Другою київською державною
нотаріальною конторою на підставі
постанови Державної виконавчої служби
у Голосіївському районі м. Києва про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 27
листопада 2006 року серії АА № 805892. Також
зобов'язати Другу київську державну
нотаріальну контору внести відповідні
зміни до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
шляхом зняття заборони (арешту) з
вказаної квартири.

У заяві про уточнення позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять
звільнити з-під арешту 4/5 квартири
АДРЕСА_1 та зобов'язати Другу київську
державну нотаріальну контору внести
відповідні зміни до Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна шляхом зняття заборони (арешту) з
4/5 частин вказаної квартири,
посилаючись на вищевказані обставини.

В судовому засіданні представник
позивачів підтримав уточнені позовні
вимоги та просив суд задовольнити
уточнені позовні вимоги з
вищевказаних підстав.

Відповідач ВДВС Голосіївського РУЮ у м.
Києві в судове засідання не забезпечив
явку свого представника, надіслав
письмові пояснення.

Відповідач Друга київська державна
нотаріальна контора в судове засідання
також не забезпечив явку свого
представника, надіслав письмові
пояснення.

Вислухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що уточнені позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_6,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в
рівних долях, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло, виданого 13 серпня 2003 року
Голосіївською районною в м. Києві
державною адміністрацією. (а.с. 6)

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до правової позиції,
викладеної у постанові Верховного Суду
України від 15.05.2013 року № 6-26 цс 13 вимоги
особи, що ґрунтуються на її праві
власності на арештоване майно,
розглядаються за правилами,
установленими для розгляду позовів про
звільнення майна з - під арешту. В
порядку, передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством, коли
арешт на майно накладено при
провадженні в кримінальній справі,
розглядаються заяви боржників на
правильність арешту майна.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 07 червня 2005 року
задоволено позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів. Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ? частини його доходу, але не
менше одного неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, починаючи
з27 травня 2005 року до повноліття дитини.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_7 аліменти на її
утримання в розмірі ? частини його
доходу, починаючи з 27 травня 2005 року до
ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі судового рішення 08 червня
2005 року Голосіївським районним судом м.
Києва були видані виконавчі листи №
2-3866/9.

Постановою державного виконавця ДВС
Голосіївського району м. Києва від 27
листопада 2006 року накладено арешт на
майно боржника ОСОБА_2 та оголошено
заборону на його відчуження.

08 грудня 2006 року до Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна Другою київською державною
нотаріальною конторою внесено запис №
4190009 про арешт нерухомого майна
реєстраційний номер обтяження 9778096),
зокрема накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6.

12 листопада 2013 року державним
нотаріусом Першої київської державної
нотаріальної контори ОСОБА_1 видано
витяг про реєстрацію в спадковому
реєстрі позивача як спадкоємця майна,
що залишилося після смерті її чоловіка
ОСОБА_6

Суд погоджується з доводами позивачів
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-2 та 5 ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатись державним виконавцем
шляхом, серед іншого, винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин.

Згідно положень ч. 1 ст. 59 Закону України
«Про виконавче провадження» майно, на
яке накладено арешт, за винятком майна,
зазначеного в частині восьмій статті 57
цього Закону, передається на
зберігання боржникові або іншим
особам, призначеним державним
виконавцем, під розписку в акті опису.
Копія акта опису майна видається
боржнику, стягувачу, а в разі якщо
обов'язок зберігання майна покладено
на іншу особу, - також зберігачу.

Відповідно до ч. 1-2 та 5 ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника. У
всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

Позивачі не є боржниками у виконавчому
провадженні.

Разом з тим, відповідно до положень ст.
15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України захисту
в порядку цивільного судочинства
підлягає лише порушене право.

Позивачам житлове приміщення, на яке
накладено арешт, належить на праві
спільної часткової власності, тому
право кожного з позивачів, накладенням
арешту на будівлю, порушене лише в тій
частині, яка належить на праві
власності кожному з них. Відтак, вимога
кожного з позивачів підлягає
задоволенню лише в межах тієї частини
будівлі, яка належить кожному з них на
праві власності.

За таких підстав, позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,12, 60ё212 та 213 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задовольнити.

Звільнити з під-арешту 4/5 частин
квартири АДРЕСА_1, які належать на праві
власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
БондаренкуВолодимиру Олексійовичу,
який накладений постановою від 27
листопада 2006 року державного виконавця
державної виконавчої служби у
Голосіївському районі м. Києва серії АА
№805882.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: