Справа № 1519/2-525/11
№пр.2/521/394/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси
у складі: головуючого Буран
при секретарі Янкул Г.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
боргу спадкодавця, збитків, заподіяних
порушенням зобов*язання спадкодавця та
моральної шкоди, суд
Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
боргу спадкодавця, збитків, заподіяних
порушенням зобов*язання спадкодавця та
моральної шкоди. За час судового
розгляду, позивач неодноразово
уточнювала свої вимоги та згідно
остаточної редакції позову від
18.02.2014року, просить суд стягнути із
спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою
користь в рівних частках з кожного суму
у розмірі 40 717,5грн. за невиконання
спадкодавцем ОСОБА_4 боргових
зобов*язань; стягнути із спадкоємців
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь в
рівних частках суму інфляційні збитки
у розмірі 100 572,9 грн. та 3% річних у
розмірі 12 508 грн. від основної суми
боргу за період з 2004 по 2014 р.р.; стягнути
зі спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою
користь в рівних частках суму у розмірі
4 200 грн. за оренду житла, а також суму
відшкодування заподіяної моральної
шкоди у розмірі 12 500 грн. Стягнути із
спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою
користь в рівних частках суму у розмірі
434,5 грн. за сплату судового збору та 341, 4
грн. - витрати, пов*язані з проведенням
почеркознавчої експертизи, а також
суму у розмірі 50,8 грн. за сплату
поштових послуг, покласти на
відповідачів інші витрати, пов*язані з
розглядом справи.
Свої вимоги позивач обгрунтовує
тим, що 09.12.2003року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в
простій письмовій формі було укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, за яким вказана квартира була
придбана ОСОБА_1 за суму у розмірі 74 200
грн. За даним договором, ОСОБА_1
передала ОСОБА_4 грошову суму у розімір
53 000 грн. Залишок вартості придбаної
квартири в сумі 21 200 грн., позивач
зобов*язалася сплатити ОСОБА_4 після
отримання кредиту в банку. В
наступному, на протязі 2003 - 2006р.р.,
ОСОБА_1 передала ОСОБА_4 грошову суму у
загальному розмірі 24 990 грн., що значно
перевищило залишок вартості придбаної
квартири, а саме суму у розмірі 21 200 грн.
Позивач неодноразово зверталася до
ОСОБА_4 з вимогами щодо нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
квартири за адресою: АДРЕСА_1, однак та
від нотаріального посвідчення
вказаного договору всіляко ухилялася.
Позивач вказала, що у листопаді
2006 року від ОСОБА_4 їй стало відомо, що
зазначена квартира продана іншій
особі, тому 29.03.2007 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
з вимогами про стягнення грошової суми,
переданої ОСОБА_4 по договору
купівлі-продажу від 09.12.2003року
квартири АДРЕСА_1, а також грошових сум,
переданих ОСОБА_4 за іншими борговими
зобов*язаннями, стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди.
У грудні 2007року позивачу стало
відомо, що 13.05.2007року ОСОБА_4 померла і
спадщина після її смерті прийнята
спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3
У зв*язку з цим, судом за
клопотанням ОСОБА_1 судом було допущено
заміну померлої відповідачки ОСОБА_4
її правонаступниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які прийняли спадщину.
У судовому засіданні ОСОБА_1
уточнені позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просила задовільнити.
У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги
ОСОБА_1 не визнав, вважає їх
безпідставними та такими, що не
відповідають дійсності, просив суд у
задоволенні позову відмовити у повному
Відповідач ОСОБА_3 у судове
засідання не з*явилася, була сповіщена
судом про час та місце розгляду справи
належним чином, про причини неявки суд
не повідомила. Заяви про розгляд справи
за її відсутності, або заперечень
стосовно предмету позову, до суду не
Дослідивши матеріали справи,
обставини справи, заслухавши доводи
сторін, оцінивши наявні в матеріалах
справи докази у їх сукупності, суд
вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1
слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлені такі фактичні
обставини та відповідні їм
Цивільно-правові правовідносини,
що виникли між сторонами в частині
укладання договору купівлі-продажу
нерухомого майна, укладеного у 2003році
регулюються нормами ЦК України 1963р. В
іншій частині правовідносини між
сторонами спору регулюються нормами
Судом встановлено, що 09.12.2003року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в простій
письмовій формі було укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, за
яким вказана квартира була придбана
ОСОБА_1 за суму у розмірі 74 200 грн. На
момент підписання договору, ОСОБА_1
передала ОСОБА_4 грошову суму у розмірі
Згідно вимог ст. 227 ЦК України 1963р.,
договір купівлі-продажу жилого
будинку ( квартири ) має бути
нотаріально посвідченим, якщо хоча б
однією з його сторін є громадянин.
Невиконання цієї вимоги тягне
надійсність договору.
Як вбачається із змісту п. 5
письмового договору купівлі-продажу
від 09.12.2003 року квартири АДРЕСА_1,
укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, на
момент укладення цієї угоди сторони
усвідомлювали, що зазначена угода без
нотаріального посвідчення вважається
недійсною та були обізнані із
наслідками недійсності угоди,
встановленими ст. 48 ЦК України 1963року.
Під час розгляду справи, зазначені
обставини сторони не заперечували, що
вбачається з пояснень, наданих суду, а
також письмових доповнень ОСОБА_1 до
позовної заяви від 14.04.2011року та
заперечень ОСОБА_2 на позов від
Згідно вимог ст. 59 ЦК України 1963р.,
недійсна угода вважається недійсною з
момента її укладення.
Згідно вимог ч.2 ст. 48 ЦК України
1963р., за недійсною угодою кожна сторона
зобов*язана повернути іншій стороні
усе отримане по цій угоді.
Таким чином, право на подання
позову з вимогами про повернення
переданих за недійсним договором
грошей виникло у ОСОБА_1 з моменту його
укладення, а саме з 09.12.2003 року.
Згідно вимог ст. 76 ЦК України 1963р.,
перебіг позовної давності починається
з дня виникнення права на позов.
Отже доводи позивачки про те, що
перебіг позовної давності за її
вимогами про повернення переданих за
недійсним договором грошей, необхідно
рахувати з листопада 2006року, тобто з
моменту коли їй стало відомо про те, що
квартира АДРЕСА_1 продана іншій особі,
суд вважає хибними.
Згідно вимог ст. 71 ЦК України 1963р.
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу (
позовна давність) встановлена
тривалістю у три роки.
Згідно вимог ч. 1 ст. 80 ЦК України
1963р., сплив позовної давності до
подання позову є підставою для відмови
Як вбачається з матеріалів справи,
з урахуванням дати укладення
недійсного договору, строк позовної
давності в частині вимог про стягнення
переданих за недійсним договором
грошей сплив 09.12.2006року, про те з цими
вимогами ОСОБА_1 звернулася до суду
тільки 29.03.2007року.
Під час судового розгляду справи,
позивачка та її представник не надали
доказів суду, чому на протязі наступних
трьох років з моменту укладення
договору купівлі-продажу квартира
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 не здійснила жодних дій
з вселення в придбану квартиру, не
наполягла на передачі їй ключів від
входних дверей квартири, не наполягла
на нотаріальному посвідченні угоди та
отриманні належних правовстановлюючих
документів, або не зажадала від ОСОБА_4
повернення переданих грошей.
Заяви про поновлення пропущеного
строку позовної давності із
зазначенням поважності причин, від
ОСОБА_1 до суду не надходило.
Відтак поважності причин
пропуску ОСОБА_1 строку позовної
давності в частині позовних вимог щодо
стягнення отриманого за недійсною
угодою, судом не встановлено.
Таким чином, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до
правонаступників ОСОБА_4- ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в частині стягнення з них
грошових коштів, отриманих ОСОБА_4 за
недійсним договором купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 09.12.2003року, суд
відмовляє через сплив строку позовної
Стосовно інших позовних вимог,
судом встановлені наступні фактичні
Судом встановлено, що згідно
розписки ОСОБА_4 від 01.02.2004року, ОСОБА_1
надала ОСОБА_4 позику в сумі 650 доларів
США, які позичальник мала повернути
ОСОБА_1 строком до 01.05.2004року.
Згідно розписки ОСОБА_4 від
30.03.2004року, ОСОБА_1 надала ОСОБА_4 суму у
розмірі 1800 доларів США, з яких 1300
доларів США ОСОБА_4 зобов*язалася
повернути до 01.06.2004року.
Крім того, згідно розписки ОСОБА_4
від 19.06.2006року в строк до 10.08.2006року,
вона зобов*язалася повернути ОСОБА_1 за
невиконаною угодою стосовно квартири в
пмт Лиманське Роздільнянського району
Одеської області, суму у розмірі 15 000
Згідно розписки ОСОБА_1 від
18.06.2006року, з цієї суми ОСОБА_4 повернула
ОСОБА_1 суму у розмірі 7500грн.
Приймаючи до уваги протиріччя у
датах двох останніх розписок, суд в цій
частині критично оцінює дані докази та
вирішуючи спір по суті, враховує тільки
факт прийняття на себе зобов*язання
ОСОБА_4, щодо повернення ОСОБА_1
грошової суми у розмірі 15 000 грн. та
часткового виконання ОСОБА_4 цього
зобов*язання у розмірі 7 500 грн., що не
заперечувалось сторонами.
Згідно вимог ст. 533 ЦК України,
грошове зобов*язання має бути виконано
в гривнях. Якщо у зобов*язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно розписки ОСОБА_1 від
03.04.2006року, вона отримала від ОСОБА_4
грошову суму у розмірі 6000 доларів США, у
якості повернення боргу та ніяких
матеріальних претензій не має.
За офіційним курсом долара США до
гривні України, встановленого
Національним банком України, станом на
03.04.2006року, 6000 доларів США складало 30 300
грн., що значно перевищує загальну суму
боргу ОСОБА_4, який з урахуванням
вказананого курсу долара США до гривні
на час повернення складав суму у
розмірі 19 872,5 грн.
Суд критично сприймає доводи
ОСОБА_1, щодо фальсифікації розписки
про повернення боргу від 03.04.2006року,
оскільки це не знайшло свого
підтвердження належними та
допустимими доказами, дослідженими
судом.
В свою чергу, згідно п.5 висновку
судової - почеркознавчої експертизи
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз
Міністерства Юстиції України, № 615802
від 28.08.2009р., проведеної на підставі
ухвали суду від 11.07.2008 року рукописний
запис „ /ОСОБА_1Б./ ", розташований під
текстом розписки від її імені від
03.04.2006р., на суму 6000 доларів США,
Згідно ч.1 ст. 599 ЦК України,
зобов*язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.
Позивач в порушення вимог ст. 60 ЦПК
України не надав суду жодних доказів,
які б свідчили про неправомірність дії
з боку відповідача. Відсутні посилання
на підстави звільнення від доказування
визначені у ст. 61 ЦПК України.
При цьому, обставини на які вказує
позивач, суд вважає ним недоведеними,
чим не виконані вимоги ст. 10 ЦПК
України, відповідно до якої кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Таким чином, суд доходить висновку
про належне виконання спадкодавцем
ОСОБА_4 своїх боргових зобов*язань
перед ОСОБА_1 у 2006 році і як наслідок,
відсутності правових підстав щодо
задоволення позову в частині стягнення
на користь позивача боргу з
правонаступників ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та
Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказів.
Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог про стягнення боргу, суд
вважає за необхідне відмовити і у
задоволенні похідних вимог про
стягнення на користь позивачки з
правонаступників ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 інфляційних збитків в сумі 100572,9
боргу за період 2004-2014 р.р., витрат,
пов*язаних з орендою житла у розмірі 4200
грн. а також у задоволенні вимог про
стягнення понесених позивачкою
судових витрат, пов*язаних з
проведенням почеркознавчої експертизи
та витрат, пов*язаних з відправкою
На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК
України, суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.
З урахуванням встановлених
судом обставин справи, не підлягає
задоволенню і вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з правонаступників ОСОБА_4
якої не обгрунтований та не доведений
позивачкою належними та допустими
Згідно зі ст.. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичної
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала.
Отже, фактами, з якими
матеріальний закон пов'язує настання
цивільно-правової відповідальності за
заподіяння моральної шкоди, є:
наявність шкоди, протиправність діяння
її заподіяння, наявність причинного
зв'язку між шкодою і противоправним
діянням відповідачів, а також вини
останніх в її заподіянні.
Доводи позивача про стягнення
моральної шкоди суд вважає
непереконливими, оскільки наявні в
матеріалах справи докази та
встановлені на їх підставі обставини
справи не підтверджують сукупність
необхідних складових для притягнення
відповідачів до цивільної
відповідальності, а отже, не дають і
достатніх правових підстав для
задоволення позивних вимог в цій
частини. Таким чином, враховуючи, що
вини відповідачів в завданні моральних
страждань позивачу судом не
встановлено, підстави для
відшкодування моральної шкоди
На підставі вище викладеного, суд
вважає, що у задоволенні позовних вимог
повинно бути відмовлено у повному
У разі відмови у задоволенні
позову, відповідно до ч.1ст.88 ЦПК
України, ст.7 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір не підлягає
стягненню або поверненню.
Керуючись: ст. 3. 10, 11, 60, 208, 209, 212 -215
ЦПК України, ст. 48, 59, 71, 76, 80, 227 ЦК
України 1963р., ст. 533, 599 ЦК України суд, -
У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
боргу спадкодавця, збитків, заподіяних
порушенням зобов*язання спадкодавця та
моральної шкоди - відмовити.
Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Буран О.М.