Справа № 127/7889/14-ц
Провадження № 2/127/3357/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.06.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені)
із заборгованості по сплаті аліментів,
-

В С Т А Н О В И В :

17.04.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення неустойки (пені) із
заборгованості по сплаті аліментів,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 31.12.2003 року, який згідно рішення
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 16.11.2011 року було розірвано.

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із
позивачкою.

На підставі рішення Замостянського
районного суду м. Вінниці від 06.02.2012
року з відповідача на користь
позивачки на утримання доньки
стягуються аліменти в твердій грошовій
сумі 500 грн., щомісячно, починаючи з
16.01.2012 року і до досягнення дитиною
повноліття.

На підставі вищезазначеного рішення
суду позивачкою було отримано
виконавчий лист, який в даний час
знаходиться на виконанні у
Замостянському В ДВС Вінницького МУЮ
Вінницької області.

Однак, з моменту ухвалення рішення
відповідач ухиляється від сплати
аліментів, у результаті чого у
відповідача виникла заборгованість. А
тому, позивачка вважає, що відповідач
повинен сплатити на її користь
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів за період з 16.01.2012 року по
31.03.2014 року включно, яка складає 13 741,48
грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд їх задовольнити з
підстав, зазначених у позові, не
заперечувала проти винесення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився із невідомих суду
причин, хоча про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Оскільки у справі достатньо доказів
для встановлення прав та
взаємовідносин сторін та враховуючи
те, що позивачка не заперечує,
відповідно до ст.224 ЦПК України, суд
ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази по справі в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Так, в судовому засідання достовірно
встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 31.12.2003 року,
який згідно рішення Замостянського
районного суду м. Вінниці від 16.11.2011
року було розірвано.

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, виданого В
РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької
області 17.01.2007 року (а.с.5), яка проживає
разом із позивачкою.

На підставі рішення Замостянського
районного суду м. Вінниці від 06.02.2012
року у цивільній справі №206/453/2012 за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, з відповідача на користь
позивачки на утримання доньки
стягуються аліменти в твердій грошовій
сумі 500 грн., щомісячно, починаючи з
16.01.2012 року і до досягнення дитиною
повноліття (а.с.6).

На підставі вищезазначеного рішення
суду позивачкою було отримано
виконавчий лист, який в даний час
знаходиться на виконанні у
Замостянському В ДВС Вінницького МУЮ
Вінницької області.

Однак, з моменту ухвалення рішення
відповідач ухиляється від сплати
аліментів, у результаті чого у
відповідача виникла заборгованість,
яка згідно довідки-розрахунку
державного виконавця станом на 31.03.2014
року становить 6 258 грн. (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки пені у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного
Суду України у п.22 Постанови «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року №3 передбачена ст.196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Сімейним законодавством України
передбачено призначення і виплату
аліментів проводити щомісячно, тому за
правилами ст.196 СК України нарахування
пені проводиться не на всю суму
заборгованості, а лише на суму
несплачених аліментів за той місяць, в
якому стягнення аліментів не
відбулося.

Така позиція сімейного законодавства
узгоджується із положеннями статті 61
Конституції України, згідно якої ніхто
не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, сума заборгованості за
аліментами за попередні місяці не
додається до суми за наступні місяці, а
кількість днів прострочення
обчислюється виходячи з того, скільки
днів прострочено до сплати певної суми
заборгованості. Пеня нараховується на
всю суму помісячної заборгованості за
кожен день прострочення її сплати і її
нарахування не обмежується лише тим
місяцем, протягом якого не було
сплачено повний розмір аліментів.

З огляду на вищенаведене, суд
погоджується з методикою розрахунку
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів, наданою позивачкою.

З огляду на вищевикладене, за період з
16.01.2012 року по 31.03.2014 року сума неустойки
(пені), яку відповідач зобов'язаний
сплатити на користь позивачки складає
13 741,48 грн. (а.с.12).

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивачки судовий збір у розмірі 243,60
грн., так як у відповідності до ч.1 ст.88
ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрат

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 196 СК України,
ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер відсутній,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
відсутній, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_1, фактично проживаючої за
адресою: АДРЕСА_2, неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів за
період з 16.01.2012 року по 31.03.2014 року у
розмірі 13 741 (тринадцять тисяч сімсот
сорок одна) грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати щодо сплати судового
збору в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: