Номер провадження: 22-ц/785/5430/14
Головуючий у першій інстанції Жуган Л.
Доповідач Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Косогор Г.О., Дрішлюка
А.І.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 9 квітня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Лафорт» про відшкодування
шкоди завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись
30.01.2013 року до Малиновського районного
суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_3, ПрАТ
«Страхова компанія «Лафорт» про
відшкодування шкоди завданої
внаслідок ДТП. Обґрунтовуючи позовні
вимоги, позивачі зазначили, що 14.06.2012
року ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ
111730», держномер НОМЕР_1, по вул. І.
Рабіна, з боку вул. 25-ої Чапаївської
дивізії, в напрямку вул. Терешкової на
регульованому перехресті з вул. Ген.
Петрова, у м. Одесі, рухаючись на
зелений сигнал світлофора, при зміні
напрямку руху та виконанні повороту
ліворуч, не надав перевагу у русі та
скоїв зіткнення з автомобілем «SKODA FABIA»,
держномер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_5, який рухався в зустрічному
напрямку, внаслідок зіткнення
автомобілі отримали механічні
пошкодження. Постановою Малиновського
районного суду м. Одеси від 08.10.2012 року
ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП.

Автомобіль «SKODA FABIA», держномер НОМЕР_2,
належить на праві приватної власності
позивачу ОСОБА_4

Позивачі вказують, що внаслідок
протиправних дій ОСОБА_3 їм спричинена
матеріальна шкода у розмірі 78696,94 грн., а
позивач ОСОБА_5, яка керувала
автомобілем в момент ДТП, отримала
тілесні ушкодження.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_3
була застрахована ПрАТ «Страхова
компанія «Лафорт», позивачі за
уточненими вимогами, просили суд
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
відшкодування матеріальних збитків
внаслідок ДТП у розмірі 29496,94 грн. та
суму збитку, яка не відшкодовується
страховою компанією (франшизу) у
розмірі 500 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_5 витрати на евакуацію
транспортного засобу з місця ДТП у сумі
500 грн. та відшкодування моральної
шкоди у сумі 7550 грн.; стягнути з ПрАТ «СК
«Лафорт» на користь ОСОБА_4 страхове
відшкодування у розмірі 45500 грн.;
стягнути з ПрАТ «СК «Лафорт» на користь
ОСОБА_5 страхове відшкодування за
шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 450
грн. та відшкодування моральної шкоди в
сумі 5000 грн.; стягнути солідарне з
ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Лафорт» на користь
позивачів всі понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_4 та представник позивача
ОСОБА_5 за довіреністю -ОСОБА_7 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити в

повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 за
довіреністю - ОСОБА_2 в судовому
засідання позовні вимоги не визнав,
обґрунтовуючи свої заперечення тим, що
сума, яка заявлена до стягнення є
завищеною.

Представник відповідача ПрАТ «СК
«Лафорт» в судове засідання не
з'явився, повідомлявся судом про дату,
час та місце розгляду справи належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомив.

Рішенням суду позов задоволено
частково.

На рішення суду представник
ОСОБА_3 приніс апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати,
постановити нове, яким змінити рішення,
посилаючись на те, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, а також, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив матеріали справи, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

В судовому засіданні
встановлено наступне.

14.06.2012 року ОСОБА_3, керуючи
автомобілем «ВАЗ», держномер НОМЕР_1, по
вул. І. Рабіна, у м. Одесі, на перехресті
з вул. Ген. Петрова, рухаючись на
зелений сигнал світлофора, при зміні
напрямку руху та виконанні повороту
ліворуч, не надав перевагу у русі та
скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода»,
держномер НОМЕР_2, під керування ОСОБА_5,
який рухався в зустрічному напрямку,
від чого транспортні засоби отримали
механічні пошкодження.

Постановою Малиновського
районного суду м. Одеси від 08.10.2012 року
встановлено, що зіткнення відбулось в
результаті порушення ОСОБА_3 Правил
дорожнього руху України, в результаті
чого він був визнаним винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до ст. 61 ЦПК
України постанова по справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову, з питань, чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача
ОСОБА_3 у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди є преюдиціальним фактом, та не
підлягає доказуванню.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_4 є власником автомобілю «Шкода»,
держномер НОМЕР_2, а позивач ОСОБА_5 має
право керувати цим транспортним
засобом, що підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу
ВНС №198851, виданим РЕВ-1 при УДАІГУМВС
України в Одеській області.

Згідно висновку №295
експертного автотоварознавчого
дослідження по визначенню вартості
матеріальної шкоди, складеного ФОП
ОСОБА_11 13.08.2012 року, вартість
матеріальної шкоди, завданої власнику
автомобілю «Шкода», держномер НОМЕР_2,
внаслідок ДТП, становить 78696,94 гривень.

Статтею 1166 ЦК України
визначено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності) володіє, зокрема
транспортним засобом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/2793906 від
07.02.2012 року, укладеного між ПрАТ «СК
«Лафорт» та ОСОБА_3, ПрАТ «СК «Лафорт»
зобов'язалося сплачувати страхові
платежі у випадку настання страхового
випадку у визначений термін.

Дорожньо-транспортна пригода від
14.06.2012 року, внаслідок якої настала
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3, є страховим випадком згідно до
умов вищезазначеного полісу.

За п. З ч. 1 ст. 988 ЦК України у разі
настання страхового випадку страховик
зобов'язаний здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за ст. 22 Закону України «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством, тощо.

При таких обставинах, оскільки
відповідач ПрАТ «СК «Лафорт» згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/2793906 від 07.02.2012 року
зобов'язалося сплачувати страхові
платежі у випадку заподіяння шкоди
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настала
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3, шкода, завдана позивачу ОСОБА_12
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, має відшкодуватись ПрАТ «СК
«Лафорт» в межах лімітів
відповідальності страховика.

Згідно умов полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/2793906 від
07.02.2012 року ліміт відповідальності
страховика ПрАТ «СК «Лафорт» за шкоду,
заподіяну майну складає 50000 грн. та
франшиза 500 грн.

На підставі цього, ПрАТ «СК
«Лафорт» зобов'язане сплатити страхове
відшкодування за заподіяну власнику
автомобілю «Шкода», держномер НОМЕР_2, -
позивачу ОСОБА_4, майнову шкоду
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в межах ліміту
відповідальності страховика згідно
полісу страхування №АВ/2793906 від 07.02.2012
року зменшеного на суму франшизи, а
саме у розмірі 49500 грн.

Статтею 1194 ЦК визначено, що особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
та страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Враховуючи вищевикладене, вину
відповідача ОСОБА_3, причинний зв'язок
між діями ОСОБА_3 та заподіяною
позивачу ОСОБА_4 шкодою, яка підлягає
відшкодуванню в розмірі, встановленому
висновком №295 експертного
автотоварознавчого дослідження від
13.08.2012 року, з урахуванням суми
страхового відшкодування, яке підлягає
сплаті відповідно до ліміту
відповідальності страховика ПрАТ «СК
«Лафорт», та становить: 78696,94 грн. - 50000
грн. = 28696,94 грн.

Згідно до ст. 12 Закону України «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Пунктом 36.6 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

В зв'язку з чим, сума франшизи у
розмірі 500 грн. підлягає стягненню на
користь позивача ОСОБА_4 з відповідача
ОСОБА_3

Так як транспортний засіб «Шкода»,
держномер НОМЕР_2, в результаті ДТП за
участю ОСОБА_5 та ОСОБА_3, був
пошкоджений, була необхідна його
евакуація з місця ДТП.

Згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру №14/6 від 14.06.2012 року ФОП
ОСОБА_13, позивач ОСОБА_5 сплатила 500 грн.
за перевезення транспортного засобу
«Шкода», держномер НОМЕР_2, з місця ДТП.

Враховуючи те, що ці витрати
позивач ОСОБА_5 понесла внаслідок
протиправних дій ОСОБА_3, 500 грн. за
евакуацію транспортного засобу з місця
ДТП підлягають стягненню на користь
ОСОБА_5 з відповідача.

Оцінюючи вимоги позивача ОСОБА_5
про відшкодування моральної шкоди суд
правильно виходив з того, що відповідно
до п. З Постанови Пленуму Верховного
суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування

Згідно зі ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Судом встановлено, що внаслідок
даної дорожньо-транспортної пригоди
від 14.06.2012 року водій автомобіля
«Шкода», держномер НОМЕР_2, ОСОБА_5
отримала тілесні ушкодження.

Старшим інспектором дізнання ОР
ДТП, дізнання і розшуку транспортних
засобів, які зник с місця ДТП, УДАІ
ГУМВС України в Одеській області
ОСОБА_5 була направлена до Бюро
судово-медичної експертизи Одеської
облдержадміністрації для обстеження.

Згідно акту судово-медичного
дослідження (обстеження) №1850 від 18.06.2012
року, складеного експертом Бюро
судово-медичної експертизи,
вбачається, що у ОСОБА_5 було виявлено
тілесні ушкодження: забиття м'яких
тканин потиличної області, синці та
садна лівого передпліччя, синці
першого пальця правої кисті, в області
колінних суглобів, першого пальця
правої стопи. Вказані ушкодження
утворились від дії тупих предметів,
якими могли бути частини салону
автомобілю в момент зіткнення
транспортних засобів, можливо, 14.06.2012
року. Експерт зазначив, що дані
ушкодження мають незначні
швидкоплинні наслідки тривалістю не
більше 6-ти днів, і за цим критерієм,
згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного
визначення ступеня тяжкості тілесних
ушкоджень» (1995 p.), відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

Оскільки вину відповідача ОСОБА_3
у скоєнні ДТП було встановлено, та
враховуючи те, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5
зазнала легких тілесних ушкоджень, був
порушений нормальний спосіб її життя
через ушкодження, вона перенесла стрес,
суд визнає, що позивачу ОСОБА_5 у зв'язку
із неправомірною поведінкою
відповідача ОСОБА_3 дійсно заподіяно
моральну шкоду.

Керуючись принципом виваженості,
розумності та справедливості, суд
стягнув з ОСОБА_3 на користь позивача
ОСОБА_5 суму компенсації заподіяної
моральної шкоди в розмірі 2000 гривень.

Враховуючи те, що за положеннями
ст. 1167 ЦК України моральна шкода
відшкодовується особою, яка її завдала,
вимоги ОСОБА_5 до ПрАТ «СК «Лафорт» в
частині відшкодування моральної шкоди
задоволенню не підлягали.

За умовами полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/2793906 від
07.02.2012 року, обов'язок відшкодування
моральної шкоди з боку ПрАТ «СК
«Лафорт» на користь третьої особи не
передбачено.

Не підлягають задоволенню і вимоги
ОСОБА_5 до ПрАТ «СК «Лафорт» в частині
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю, а саме 450 грн. в рахунок оплати
послуг комп'ютерної томографії, згідно
квитанції до прибуткового касового
ордера №318/06 від 14.06.2012 року ПП
«Вита-Мед», з наступних підстав.

Судом встановлено, що
отримані ОСОБА_5 внаслідок ДТП 14.06.2012
року ушкодження здоров'я відносяться
до легких тілесних ушкоджень, лікар
експерт в акту судово-медичного
дослідження не вказав необхідності
проведення додаткового дослідження

та/або лікування.

Відсутні також докази того, що
направлення на проведення такого
дослідження ОСОБА_5 давали лікарі або
медичні установи, тому відсутні
підстави вважати понесені позивачем
витрати на суму 450 грн. шкодою, яка
заподіяна здоров'ю, внаслідок ДТП.

Таким чином, доводи
апеляційної скарги не приймаються до
уваги, оскільки спростовуються
матеріалами справи та вищенаведеним, а
письмових доказів на підтвердження
доводів апеляційної скарги до
апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів розглянувши скаргу в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, вважає, що суд
першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив,
рішення суду відповідає фактичним
обставинам справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги на увагу не
заслуговують та задоволенню не
підлягають, підстави для ухвалення
нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши
справу, прийшла до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів,

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 9 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення,однак її може
бути оскаржено до суду касаційної
інстанції, на протязі двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді:
Г.О. Косогор

А.І. Дрішлюк