Справа № 2/267/1290/14
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Макіївка

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області

у складі головуючого судді Наумової
О.С.,

при секретарі Ковальчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Макіївської міської ради

про визнання за ОСОБА_1 права власності
на житловий будинок під літ.
«А-1»,розташований за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 50,50 м.кв., в тому числі
житловою - 21,40 м.кв., з господарськими
прибудовами: літня кухня під літ. «Б» з
прибудовою до літньої кухні під літ.
«Б», літня кухня під літ. «І», гаражами
під літ. «Д», «З», «Ж», душем під літ. «К»,
сараями під літ. «В», «Л», вбиральнею
під літ. «Н», водогоном, огорожею

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - особисто

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до суду із позовною
заявою до Макіївської міської ради про
визнання за ним права власності на
житловий будинок під літ.
«А-1»,розташований за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 50,50 м.кв., в тому числі
житловою - 21,40 м.кв., з господарськими
прибудовами: літня кухня під літ. «Б» з
прибудовою до літньої кухні під літ.
«Б», літня кухня під літ. «І», гаражами
під літ. «Д», «З», «Ж», душем під літ. «К»,
сараями під літ. «В», «Л», вбиральнею
під літ. «Н», водогоном, огорожею.

В обґрунтування позову зазначив, що
йому на підставі нотаріально
посвідченого договору про надання у
безстрокове користування земельною
ділянкою від 08.04.1960р., укладеного з
Макіївською міською радою депутатів
трудівників було надано земельну
ділянку розміром 520 кв.м. для
будівництва індивідуального житлового
будинку, розташованогоза адресою:
АДРЕСА_1.

Він отримав в Інспекції
архітектурно-будівельного контролю м.
Макіївки дозвіл на здійснення
будівельних робіт № 1467 на 1957р.Закінчив
будівництво та 16.05.1963р. КП «БТІ м.
Макіївки» було виготовлено технічний
паспорт. Однак право власності не
зареєстровано у КП «БТІ м. Макіївки». На
даний час, колишня адреса будинку
змінена на наступну: АДРЕСА_1.

Згідно висновку технічного обстеження
основних несучих конструкцій будівель
КП «МктАРпроект»від 20.04.2012р.
господарські будівлі відповідають
вимогам і нормам ДБН і можуть
використовуватися для подальшої
нормальної експлуатації без
збільшення навантаження на основні
несучі конструкції, без зміни умов
експлуатації, за умови проведення
регулярного поточного ремонту і при
дотриманні санітарних та
протипожежних норм.

Посилаючись на норми ст.ст.182, 376
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України),просить позов задовольнити.

Представник позивачав судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Макіївської
міської ради в судове засідання не
з'явився, про дату, місце та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Через канцелярію суду
надав заяву, в якій відзначив, що
посилається на розсуд суду, просив
справу розглядати без його участі.

Вислухавши в судовому засіданні
представника позивача, вивчивши
матеріали справи і дослідивши надані
докази, суд у межах заявлених позовних
вимог (ст. 11 ЦПК України), суд вважає, що
позов належить задоволенню за таких
обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
підставі нотаріально посвідченого
договору про надання у безстрокове
користування земельною ділянкою від
08.04.1967р., укладеного з Макіївською
міською радою депутатів трудівників
було надано ділянку розміром 520 кв.м.
для будівництва індивідуального
житлового будинку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Позивач перед початком будівництва
отримував в Інспекції
архітектурно-будівельного контролю м.
Макіївки дозвіл на здійснення
будівельних робіт № 1467 на 1957 рік (а.с. 15,
16).

Він закінчив будівництво житлового
будинку та 16.05.1963р. КП «БТІ м. Макіївки»
виготовлено технічний паспорт (а.с. 17 -
20).

Однак право власності не зареєстровано
у КП «БТІ м. Макіївки».

Як видно з листа Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області від 14.03.2014р. № В/0207,
інспекцією позивачу на його звернення
щодо прийняття в експлуатацію
повідомлено, що відповідно до п. 3.1
Порядку прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та ІІ категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж
затвердженого Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України 19.03.2013р. № 95, документом, який
засвідчує відповідність закінчених
будівництвом до 05.08.1992р. індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Суд зазначає, що органи, які на момент
закінчення будівництва 1963р.
уповноважені були здійснювати видачу
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно, визначалися відповідно
до положень Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких провадиться реєстрація
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
доданого до Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, що затверджена
Міністерством комунального
господарства Українського РСР 31.01.1966р.

За таких обставин, сама по собі видача
свідоцтва про право власності було
свідченням права власності особи та
право власності не потребувало
державної реєстрації.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004р. державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
нерухоме майно набувається в порядку,
який існував на час його будівництва, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого прав, а не підставою
його виникнення (постанова Верховного
Суду України від 13.06.2012р. № 6-54цс12).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Крім того,
згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності.

Так, 05.08.1992р. вперше на законодавчому
рівні було встановлено порядок та
умови прийняття в експлуатацію
об'єктів будівництва постановою
Кабінету Міністрів України від 05.08.1992р.
№ 449 «Про порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів державного замовлення»
(втратила чинність). Тобто до 05.08.1992р. не
передбачалась процедура введення
приватних житлових будинків в
експлуатацію при оформленні права
власності.

З аналізу положень Конституції України
та ЦК України вбачається, що не
потребує введення в експлуатацію
приватних житлових будинків,
збудованих до 05.08.1992р., при набутті
права власності на такі об'єкти (лист
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України від 01.09.2011р. № 40-12-2409
«Щодо прийняття в експлуатацію
об'єктів, закінчених будівництвом до 5
серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05.08.1992р. індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації (лист Державної
архітектурно-будівельної інспекція
України від 30.07.2012р. № 40-19-5376 «Щодо
порядку прийняття в експлуатацію
самовільно побудованого садового
будинку і розмірів штрафів»).

Отже, відсутність реєстрації не
позбавляє власника його права
власності на будинок.

На підставі ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном за власним розсудом.
Власник має право здійснювати відносно
свого майна будь які дії, що не
суперечать закону.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації (ч. 2, 3 ст.
331 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 19 Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07
2004р. № 1952-IV підставою для державної
реєстрації прав, що посвідчують
виникнення, перехід, припинення
речових прав на нерухоме майно,
обмежень цих прав, є рішення суду
стосовно речових прав на нерухоме
майно, обмежень цих прав, що набрали
законної сили.

Згідно висновку технічного обстеження
основних несучих конструкцій будівель
КП «МктАРпроект» від 20.04.2012р.
господарські будівлі відповідають
вимогам і нормам ДБН і можуть
використовуватися для подальшої
нормальної експлуатації без
збільшення навантаження на основні
несучі конструкції, без зміни умов
експлуатації, за умови проведення
регулярного поточного ремонту і при
дотриманні санітарних та
протипожежних норм. На даний час,
колишня адреса будинку змінена на
наступну: АДРЕСА_1, що видно з рішення
Макіївської міської ради № 31/11 від
31.11.2012р. (а.с. 29).

За таких обставин, позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 77, 88, 209, 214-215,
224-225, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Макіївської міської
радипро визнання права власності на
житловий будинок під літ. «А-1»,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 50,50 м.кв., в тому числі
житловою - 21,40 м.кв., з господарськими
прибудовами: літня кухня під літ. «Б» з
прибудовою до літньої кухні під літ.
«Б», літня кухня під літ. «І», гаражами
під літ. «Д», «З», «Ж», душем під літ. «К»,
сараями під літ. «В», «Л», вбиральнею
під літ. «Н», водогоном, огорожею -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії НОМЕР_2, ІПН НОМЕР_1) право
власності на житловий будинок під літ.
«А-1», розташований за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 50,50 м.кв., в тому числі
житловою - 21,40 м.кв., з господарськими
прибудовами: літня кухня під літ. «Б» з
прибудовою до літньої кухні під літ.
«Б», літня кухня під літ. «І», гаражами
під літ. «Д», «З», «Ж», душем під літ. «К»,
сараями під літ. «В», «Л», вбиральнею
під літ. «Н», водогоном, огорожею.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.С. Наумова