АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2968/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Пустовар О. С. Доповідач -
Калиновський А.Б.Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І.,
Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 22.01.2014
року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитними зобов'язаннями,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитними
зобов'язаннями і посилався на те, що
02.10.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № СL-310/319/2008, за
умовами якого він отримав кредит в сумі
17630 доларів США.

Виконання зобов'язань за
кредитним договором було забезпечено
договором поруки

№SR-310/319/2008 від 02.10.2008 року, укладеним між
ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3, а також
договором поруки № SR-310/319/1/2008 від 02.10.2008
року, укладеним з ОСОБА_4

Свої зобов'язання за кредитним
договором ОСОБА_2 не виконав, з 29.07.20011 р.
перестав здійснювати чергові платежі
на погашення кредиту, у зв'язку з чим
станом на 01.07.2013 р. виникла
заборгованість за кредитним договором
№ CL-310/319/2008 від 02.10.2008 року в розмірі
16937,58 доларів США, що дорівнює 135382 грн.
за курсом НБУ станом на 01.07.2013 року, з
урахуванням: основного боргу у розмірі
2418,57 доларів США, що дорівнює 19331,63 грн.;
відсотків у розмірі 1351,06 доларів США, що
дорівнює 10799,02 грн.; пені у розмірі 13167,94
доларів США, що дорівнює 105251,35 грн., яку
позивач просив стягнути з
відповідачів, як особа, у якої виникло
право вимоги за договором
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.03.2011 року.

Рішенням Покровського районного
суду Дніпропетровської області від
22.01.2014 року у задоволені позову ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитними зобов'язаннями відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 02.10.2008 року
між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником
якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №
СL-310/319/2008, за умовами якого він отримав
кредит в сумі 17630 доларів США для
покупки автомобіля марки КІА Сееd під
11,99% річних на строк до 02.10.2015 року, що
підтверджується меморіальним ордером
302 від 02.10.2008 року.

Виконання зобов'язань за
кредитним договором було забезпечено
договором поруки

№SR-310/319/2008 від 02.10.2008 року, укладеним між
ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3, а також
договором поруки № SR-310/319/1/2008 від 02.10.2008
року, укладеним з ОСОБА_4

Згідно з умовами договору купівлі -
продажу кредитного портфелю від 18.03.2011
року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» прийняло право
вимоги за кредитним договором №
CL-310/319/2008 від 02.10.2008 року, укладеним між
ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 Таким чином до
позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП
Банк» щодо права вимоги до
відповідачів.

Відмовляючи ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» в задоволенні позову, суд
виходив з того, що він не надав суду
доказів отримання ОСОБА_2 та
поручителями досудової вимоги про
погашення заборгованості за кредитним
договором, а також пропустив строк
позовної давності для звернення до
суду, який почався з 29.12.2009 року, тобто
коли боржник перестав виконувати
щомісячні зобов'язання з погашення
кредиту.

З такими висновками суду погодитись
не можна.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитним договором
№ CL-310/319/2008, станом на 23.08.2013 року
останній платіж боржник здійснив 29.07.2011
р. та сплатив за відсотками 622,31 грн., що
за курсом НБУ на день сплати складало
78,07 доларів США (а.с. 117,138). Дані
обставини підтверджуються оригіналом
квитанції № 21 від 29.07.2011 р. щодо сплати
ОСОБА_2 зазначеної суми, яка була надана
позивачем до суду апеляційної
інстанції (а.с. 237).

В пункті 28 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» зазначено, якщо
при дослідженні письмових доказів
особою, яка бере участь у справі, буде
подана заява про те, що доданий до
справи або поданий іншою особою для
ознайомлення документ викликає сумнів
з приводу його достовірності або є
фальшивим, особа, яка подала цей
документ, може відповідно до ч.2 ст.185
ЦПК України просити суд виключити його
з числа доказів і розглядати справу на
підставі інших доказів. При
відсутності з її боку таких
процесуальних дій, особа, яка подала
заяву, має згідно із загальними
правилами доказування (стаття 60 ЦПК)
подати відповідні докази, що
спростовують значення відомостей
оспорюваного документа і могли бути
підставою неприйняття його до уваги
під час оцінки доказів. У разі
необхідності за клопотанням особи, яка
зробила таку заяву, суд відповідно до
правил ч.4 ст.10 ЦПК України сприяє їй у
збиранні цих доказів (призначає
експертизу, витребовує інформацію від
особи, за іменем якої видано документ,
оголошує перерву або відкладає розгляд
справи, якщо це потрібно,тощо).

Проте, доказів, які б спростовували
внесення боржником 29.07.2011 року коштів
на сплату відсотків в сумі 622,31 грн.
ОСОБА_2 ані суду першої, ані апеляційної
інстанції не надав і таким чином,
розпорядився своїми правами
відповідно до ст.11 ЦПК України, на
власний розсуд.

Крім того, дійшовши висновку, що
позивачем не виконані вимоги закону
щодо надіслання відповідачам
досудової вимоги про виконання
боргових зобов'язань, суд не врахував
роз*яснення п. 24 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
згідно яких пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову.

Вирішуючи спір, суд на зазначені
обставини справи та вимоги закону
уваги не звернув та помилково дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг
Україна».

Як видно з матеріалів справи, свої
зобов'язання за кредитним договором
ОСОБА_2 не виконав, з 29.07.20011 року
перестав здійснювати чергові платежі
на погашення кредиту, у зв'язку з чим
станом на 01.07.2013 року виникла
заборгованість за кредитним договором

№ CL-310/319/2008 від 02.10.2008 р. в розмірі 16937,58
доларів США, що дорівнює 135382 грн. за
курсом НБУ станом на 01.07.2013 року, з
урахуванням: основного боргу у розмірі
2418,57 доларів США, що дорівнює 19331,63 грн.;
відсотків у розмірі 1351,06 доларів США, що
дорівнює 10799,02 грн.; пені у розмірі 13167,94
доларів США, що дорівнює 105251,35 грн.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 612 ЦПК України передбачено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, в
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від будь -
якого з них окремо.

Враховуючи викладене, а також те,
що свої зобов'язання за кредитним
договором, забезпеченим договорами
поруки боржник не виконав, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про задоволення позовних вимог
ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1353,82 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» задовольнити.

Рішення Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 22.01.2014
року -скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, як із
солідарних боржників на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» заборгованість за кредитним
договором №CL-310/319/2008 від 02.10.2008 року в
розмірі 16 937,58 доларів США, що дорівнює
135 382,00 гривень, за курсом НБУ станом на
01.07.2013 року, з урахуванням:

- основного боргу у розмірі 2418,57
доларів США, що дорівнює 19331,63 грн.

- відсотків у розмірі 1351,06 доларів
США, що дорівнює 10799,02 грн.

- пені у розмірі 13 167,94 доларів США,
що дорівнює 105251,35 грн.,

а також судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1353,82 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: