РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/7325/13-ц

2/643/181/14

04.07.2014 року Московський районний суд
м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А.,
за участю секретаря Мещерякової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа -
перша Харківська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
позовом, в якому просить: визнати
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (далі -
Квартира), спільною частковою
власністю, належною в рівних частках їй
та померлому ОСОБА_5; визнати за нею
право власності на 1/2 частину вказаної
Квартири.

В обґрунтування позову, з
урахуванням наступних уточнень,
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її
чоловік ОСОБА_5, з яким вона з 1996 року
проживала однією сім'єю без реєстрації
шлюбу, а в січні 2002 року зареєструвала
шлюб. 05.11.1999 року за їх спільною згодою
ОСОБА_5 придбав спірну Квартиру за
договором купівлі-продажу. Відповідно
до умов вказаного договору Квартира
була придбана за 19000,00 грн., які були
сплачені із її та ОСОБА_5 спільних
коштів, а саме. Половину вартості
Квартири було сплачено ОСОБА_5, другу
половину вартості Квартири сплатила
вона з власних коштів та коштів,
отриманих від її батьків. Крім того,
грошові кошти на придбання Квартири
частково було отримано від продажу
квартири № 208, що розташована в тому ж
будинку та була раніше придбана ними
також за спільні кошти. Враховуючи
наведене, її право власності на 1/2
частину Квартири підтверджується її
власною участю у набутті вказаного
майна. Крім того, її право власності на
1/2 частину Квартири виникло також на
підставі набувальної давністї
відповідно до ст. 344 ЦК України. В період
знаходження в шлюбі вони за спільні
кошти здійснювали поточний та
капітальний ремонт Квартири, купували
побутову техніку та обладнання. Після
смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до
складу якої також входить спірна
Квартира, в якій вона зареєстрована та
проживає. Спадкоємцями після смерті
ОСОБА_5 є вона та відповідачі по даній
справі.

В судовому засіданні позивач, її
представник позовні вимоги та доводи,
викладені в позові, підтримали в
повному обсязі.

При цьому позивач, допитана за її
згодою в якості свідка, зазначила, що
квартира № 208 була придбана в 1997 році
приблизно за 7000 доларів США за її кошти
та кошти ОСОБА_5 При цьому ОСОБА_5
сплатив приблизно 4000 доларів США, а
вона - приблизно 3000 доларів США. Вказані
грошові кошти в розмірі 3000 доларів США
були нею отримано від продажу дачі
батьків в 1994 році, продажу її
автомобіля в 1995 році, а також від
коштів, що були заощаджені її батьками.
Також зазначила, що назвати точну суму,
за яку була придбана квартира № 208, та
точний розмір її внеску та внеску
ОСОБА_5 в придбання вказаної квартири
вона не може. В 1999 році квартиру № 208
було продано приблизно за 7000 доларів
США та було придбано спірну Квартиру №
175 за 11700 доларів США. При цьому вартість
спірної Квартири в розмірі 11700 доларів
США була сплачена наступним чином: 7000
доларів США було отримано від продажу
квартири № 208 та 5000 доларів США було
надано її батьками. Також позивач
пояснила, що однокімнатну квартиру
ОСОБА_5 в 1996 році придбавав за власні
кошти.

Представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що не може назвати
точного розмірі вкладу позивача в
придбання спірної Квартири. При цьому
зазначив, що частка позивача у вартості
спірної Квартири складає приблизно 8000
доларів, що дорівнює приблизно 2/3
вартості Квартири. Проте вони просять
визнати право власності лише на 1/2
частину Квартири з наступних підстав.
Між позивачем та ОСОБА_5 існувала усна
домовленість про те, що їх частки у
праві власності на Квартиру є рівними.
Проте у зв'язку із смертю ОСОБА_5
останній та позивач не встигли укласти
відповідний договір про визначення їх
часток у праві спільної власності на
Квартиру. Крім того, позивач враховує,
що у ОСОБА_5 залишились інші спадкоємці
першої черги, в зв'язку з чим, виходячи
із вимог справедливості та
загальноприйнятих норм моралі, вважає
за необхідне претендувати лише на 1/2
частину Квартири, а не на 2/3 її частини.
На уточнююче запитання суду, з яких
саме підстав позивач просить визнати
за нею право власності на 1/2 частину
Квартири - з підстав сплати частини
вартості Квартири за власні кошти або
за набувальною давністю, представник
позивача зазначив, що просить визнати
право власності за сукупністю вказаних
вище підстав. Також на уточнююче
запитання суду пояснив, що позивач не
посилається на факт проведення
капітальних та поточних ремонтів в
Квартирі та придбання побутової
техніки в період шлюбу як на підставу
визнання права власності на частину
Квартиру з мотивів істотного
збільшення вартості Квартири
внаслідок спільних трудових та
грошових затрат позивача.

Відповідачі, їх представники в
судовому засіданні заперечували проти
позову, посилаючись на його
безпідставність. При цьому пояснили, що
ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_5, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 - його дітьми. В обґрунтування
заперечень зазначили, що позивач
участі у придбанні ані квартири № 208,
ані спірної Квартири не приймала.
ОСОБА_5 був заможною людиною та
самостійно, з власних коштів, сплачував
вартість вказаних вище Квартир.

Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Свідок ОСОБА_6, допитана за
клопотанням відповідачів, пояснила, що
позивача не знає. Їй відомий відповідач
ОСОБА_4, який є сином ОСОБА_5 З останнім
вони жила в одному будинку АДРЕСА_1. Її
чоловік ОСОБА_7 працював у колбасному
цеху, який належав ОСОБА_5 Вона
допомагала ОСОБА_5 по господарству, в її
обов'язки входило готувати та
прибирати в його квартирі. Вказана
робота виконувалась нею протягом 1996 -
2000 років. Вона приходила до нього
додому в середньому двічі на тиждень,
вдень на 3-4 години, інколи приходила
ввечері. При цьому позивача вдома у
ОСОБА_5 ніколи на бачила, жіночих речей
у квартирах ОСОБА_5 також не було. Також
зазначила, що спочатку ОСОБА_5 проживав
в однокімнатній квартирі, потім - в
двокімнатній, пізніше - в трикімнатній
квартирі в одному і тому ж будинку
АДРЕСА_1. Крім того, пояснила, що була
присутня вдома у ОСОБА_5 на святкуванні
Нового, 2000-ого року, при цьому ОСОБА_5
зустрічав вказане свято сам, без жінки.

Свідок ОСОБА_8, допитана за
клопотанням позивача, пояснила, що з 1993
року проживає за адресою: АДРЕСА_2. В 1996
році у вказаному будинку купив
квартиру ОСОБА_5 Вона з ним разом
працювала в приміщенні магазину
"Океан". ОСОБА_5 розповідав їй, що хоче
купити двокімнатну квартиру, так як у
позивача є дитина та однокімнатної
квартири ним мало. В подальшому вони
купили двокімнатну квартиру. За чиї
кошти була придбана двокімнатна
квартира, вона не знає. Потім була
придбана трикімнатна квартира. При
цьому ОСОБА_5 їй розповідав, що позивач
є його дружиною.

Свідок ОСОБА_9, допитаний за
клопотанням позивача, пояснив, що 02.11.1999
року купив у ОСОБА_5 квартиру № 208. Під
час перемовин щодо продажу вказаної
квартири в ній також була присутня
позивач, яка приймала участь в
перемовинах, так як ОСОБА_5 інколи щось
уточняв у позивача. Він вирішив, що
позивач є дружиною ОСОБА_5 У зв'язку з
наведеним він спитав ОСОБА_5, чи
потрібний підпис та згода позивача на
продаж квартири № 208, на що ОСОБА_5
відповів, що підпис позивача не
потрібний, все вирішує він сам та
договір підписує тільки він. Квартиру
він купив за ціну, що вказана в
договорі, та розраховувався з ОСОБА_5 у
гривнях. Позивач у нотаріуса під час
укладання договору купівлі-продажу
квартири № 208 була відсутня.

Свідок ОСОБА_10, допитаний за
клопотанням позивача, зазначив, що його
дочка 05.11.1999 року продала спірку
Квартиру ОСОБА_5 Під час укладання
договору купівлі-продажу Квартири у
нотаріуса були присутніми він з дочкою
та ОСОБА_5 з позивачем. Гроші за
Квартиру ним передавав особисто ОСОБА_5
в присутності позивача. Зазначив, що
вартість Квартири, визначена в
договорі купівлі-продажу Квартири, та
сума отриманих за неї від ОСОБА_5 коштів
співпали, він отримав стільки грошей,
як зазначено в договорі. При цьому
ОСОБА_10 спочатку зазначив, що Квартира
була ними продана не за долари, в
подальшому уточнив, що розрахунки за
Квартиру проводились скоріше всього в
доларах, потім на уточнююче запитання
суду остаточно пояснив, що у зв'язку з
тривалим часом не може точно пояснити,
за яку валюту ними було вчинено продаж
спірної Квартири.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
їх представників, свідків, дослідивши
матеріали справи, встановив наступні
факти та відповідні ним
правовідносини.

11.02.2002 року був укладений шлюб між
позивачем та ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серій НОМЕР_1.

Як вбачається із свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_5 помер.

Як встановлено судом з пояснень
учасників судового розгляду, даних
нотаріальної контори, а також судових
рішень, що містяться в матеріалах
справи, позивач та відповідачі є
спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_5 Інші спадкоємці першої черги у
померлого ОСОБА_5 відсутні.

19.06.1996 року ОСОБА_5 придбав
однокімнатну квартиру АДРЕСА_3.

23.07.1997 року ОСОБА_5 продав вказану
однокімнатну квартиру за 11346,00 грн., що
підтверджується умовами договору
купівлі-продажу квартири.

24.07.1997 року ОСОБА_5 за 16560,00 грн.
придбав двокімнатну квартиру № 208 у
тому ж будинку, що підтверджується
умовами договору купівлі-продажу
квартири.

02.11.1999 року ОСОБА_5 продав
квартиру № 208 за 16197,00 грн., що
підтверджується умовами договору
купівлі-продажу квартири.

05.11.1999 року ОСОБА_5 придбав спірну
Квартиру № 175 у тому ж будинку за 19000,00
грн., що підтверджується умовами
договору купівлі-продажу квартири.

При цьому доводи позивача
відносно того, що квартира № 208 була
придбана та в подальшому продана
приблизно за 7000 доларів США, а не за
суму, вказану у відповідних договорах
купівлі-продажу, спростовуються як
умовами відповідних договорів, так і
показаннями свідка ОСОБА_9, який
зазначив, що придбав вказану квартиру у
ОСОБА_5 за суму, вказану у договорі, та
розрахунки проводив у національній
валюті України.

Доводи позивача відносно того, що
спірна Квартира була придбана за 11700
доларів СЩА, а не за суму, вказану у
відповідному договорі купівлі-продажу
квартири, спростовуються умовами
вказаного договору. Свідок ОСОБА_10 в
судовому засіданні надав суперечливі
дані відносно суми, за яку його дочкою
було вчинено продаж спірної Квартири
ОСОБА_5, та остаточно зазначив, що не
може підтвердити пояснення позивача
щодо вартості квартири та валюти, в
якій були проведені розрахунків за неї.

Крім того, з показань вказаних
свідків судом встановлено, що
розрахунки за вказані вище Квартири
проводились виключно з ОСОБА_5, при
цьому останній при свідках грошові
кошти позивачу не передавав та від неї
не отримував.

Пояснення позивача, а також
письмову заяву її матері ОСОБА_11
відносно того, що спірна Квартира
придбавалась за спільні кошти позивача
та ОСОБА_5, суд не може визнати
достатніми та належними доказами, що
підтверджують вказану обставину.

Інших доказів позивачем суду не
надано.

Таким чином, оцінюючи зібрані в
справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позивачем
всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не
доведений факт придбання квартири № 208,
а також спірної Квартири № 175 за
рахунок в тому числі її особистих
коштів, а також наявність між нею та
ОСОБА_5 домовленості щодо придбання
спірної Квартири в їх спільну
власність та визначення часток кожного
з них в праві власності на спірну
Квартири в розмірі 1/2 частина кожного.

Крім того, суд враховує, що
пояснення позивача відносно вартості
вказаних вище квартир, та, відповідно,
розміру її частки у витратах на їх
придбання, спростовуються як умовами
договорів купівлі-продажу квартир, так
і показаннями свідків.

Доводи позивача та її
представника щодо наявності підстав
для визнання за позивачем права
власності на 1/2 частину Квартири за
набувальною давністю також не можуть
бути визнані судом обґрунтованими з
огляду на наступне.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно (набувальна давність).

Як вбачається з пояснень
учасників судового розгляду, а також
довідки № 46 від 17.01.2013 року, виданої КП
"Жилкомсервіс", ОСОБА_5 проживав в
спірній Квартирі з 1999 року по день
своєї смерті в 2013 році.

Враховуючи наведене, спірна
Квартира протягом вказаного періоду
часу перебувала у його правомірному
володінні та користуванні як власника
зазначеного житла.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що позивачем всупереч
вимог ст. 10, 60 ЦПК України не доведено,
що саме вона була добросовісним
володільцем Квартири та відкрито нею
володіла як власним майном протягом
вказаного періоду часу, в зв'язку з чим
відсутні підстави для визнання за
позивачем права власності на частину
Квартири на набувальною давністю.

Враховуючи наведене вище, суд
приходить до висновку щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208-209,
212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
розгляді справи, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Крівцов Д.А.