АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Місюра М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 14 квітня 2014
року

в справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Октопус Девелопмент
Груп» про стягнення пені.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 р. ОСОБА_2 звернулася у суд з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Октопус Девелопмент
Груп» (надалі - ТОВ «Октопус
Девелопмент Груп») про стягнення пені.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між
нею та відповідачем було укладено
договір підряду на будівництво
житлового об'єкту - двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, за умовами якого
відповідач зобов'язався передати
житловий об'єкт під заселення до 15
березня 2009 р. З метою виконання умов
договору, нею було сплачено товариству
434 929 грн. 95 коп.

Зазначала, що в порушення умов
договору, товариством будівництво
будинку не закінчено, в експлуатацію
не введено, у зв'язку з чим на підставі
п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав
споживачів» просила стягнути з ТОВ
«Октопус Девелопмент Груп» на її
користь пеню, в сумі 22 233 619 грн.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 14 квітня 2014 р. в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
представника позивачки, яка підтримала
апеляційну скаргу та просила її
задовольнити, представників
відповідача, які заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає
апеляційну скаргу такою, що підлягає
частковому задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 05 лютого 2008 р. між
ТОВ «Октопус Девлопмент Груп»
(виконавець) та ОСОБА_2 (замовник) було
укладено договір підряду на
будівництво житлового об'єкта №58/С8А
/а.с.9-15/.

Положеннями п.2.1, 2.5, 3.1, 6.3.1, 7.1 сторони
погодили, що замовник замовляє
виконавцю та зобов'язується оплатити
та прийняти роботи по будівництву
житлового об'єкту - двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, а виконавець
зобов'язується за завданням замовника
на свій ризик виконати та передати йому
у строк встановлений цим договором
закінчені роботи о будівництву
житлового об'єкту в рамках
капітального будівництва будинку і
надати замовнику всі необхідні
документи для оформлення житлового
об'єкту у власність за умови виконання
останнім своїх зобов'язань у повному
обсязі. Запланована дата передачі
будинку під заселення - 15 березня 2009 р.
Договірна вартість будівництва
житлового об'єкта складає 85 785, 00
дол.США, що на день укладання договору
становить 434 929 грн. 95 коп. Обов'язки
виконавця: збудувати житловий об'єкт в
строк згідно з датою введення будинку в
експлуатацію, яка встановлена
відповідно до проектно-кошторисної
документації, але не пізніше дати,
вказаної в п.2.5 цього договору. За
порушення умов даного договору винна
сторона відшкодовує спричинені цим
збитки у порядку, передбаченому чинним
законодавством.

Як убачається зі змісту п. 2.7.
договору підряду на будівництво
житлового об'єкту № 580/С8А від 01 жовтня
2007 року, плановий строк закінчення
будівництва та введення будинку в
експлуатацію - І квартал 2009 року /а.с.9/.

Встановлено, що ОСОБА_2 повністю
виконала умови договору й 11 лютого 2008р.
на користь відповідача внесла грошові
кошти, в сумі 434 929 грн. 95 коп.
/а.с.16/.

Відповідно до матеріалів справи,
на час звернення ОСОБА_2 у суд з позовом,
роботи по будівництву житлового
об'єкту не завершені, будинок не здано
в експлуатацію.

Відмовляючи в задоволенні вимог про
стягнення пені, районний суд виходив з
того, що між сторонами укладено договір
підряду, який не є побутовим, у зв'язку з
чим відсутні підстави для застосування
до виниклих між сторонами
правовідносин положень Закону
України «Про захист прав споживачів».

Між тим, з такими висновками суду
першої інстанції погодитися неможливо.

Так, відповідно до п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України №5 від 12 квітня
1996 р. «Про практику розгляду цивільних
справ за позовом про захист прав
споживачів» з наступними змінами та
доповненнями, оскільки Закон «Про
захист прав споживачів» не визначає
певних меж своєї дії, судам слід мати на
увазі, що до відносин, які ним
регулюються, належать, зокрема, ті, що
виникають із договорів
купівлі-продажу, майнового найму (в
тому числі найму (оренди) жилого
приміщення - в частині відносин між
наймачем (орендарем) і наймодавцем
(орендодавцем), який одночасно є
виконавцем комунальних послуг і послуг
по ремонту житлового фонду та
інженерного обладнання), побутового
прокату, безоплатного користування
майном, підряду (в тому числі
побутового замовлення чи
абонементного обслуговування),
доручення, перевезення громадян та їх
вантажу, комісії, схову, страхування, із
договорів про надання
фінансово-кредитних послуг для
задоволення власних побутових потреб
громадян (у тому числі про надання
кредитів, відкриття й ведення рахунків,
проведення розрахункових операцій,
приймання і зберігання цінних паперів,
надання консультаційних послуг).
Відносини, щодо захисту прав
споживачів можуть виникати також з
актів законодавства або з інших угод,
які не суперечать Закону.

Відповідно до п. 20 згаданої
постанови Пленуму неустойка (штраф,
пеня) стягується лише тоді, коли це
передбачено укладеним сторонами
договором чи відповідним нормативним
актом.

Предметом укладеного між ОСОБА_2 та
відповідачем договору, яким залучено
кошти для будівництва, є замовлення на
будівництво житла для власних потреб.

Отже, правовідносини між
будівельною компанією (виробник) й
фізичною особою (споживач, замовник) -
це угода про послугу - будівництво
житла. За характером ці правовідносини
подібні до положень ст. 875 ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України
за договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 883 ЦК України,
підрядник відповідає за недоліки
збудованого об'єкта, за прострочення
передання його замовникові та за інші
порушення договору (за недосягнення
проектної потужності, інших
запроектованих показників тощо), якщо
не доведе, що ці порушення сталися не з
його вини. За невиконання або неналежне
виконання обов'язків за договором
будівельного підряду підрядник
сплачує неустойку, встановлену
договором або законом, та відшкодовує
збитки в повному обсязі.

Положеннями ч.5 ст.10 Закону України «Про
захист прав споживачів» визначено, що
у разі, коли виконавець не може
виконати (прострочує виконання) роботу
(надання послуги) згідно з договором, за
кожний день (кожну годину, якщо
тривалість виконання визначено у
годинах) прострочення споживачеві
сплачується пеня у розмірі трьох
відсотків вартості роботи (послуги),
якщо інше не передбачено
законодавством…

Ураховуючи, що в п.22 ст.1 Закону України
«Про захист прав споживачів»
визначено, що споживач - фізична особа,
яка придбаває, замовляє, використовує
або має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних із
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника, висновок суду про те, що цей
Закон не регулює правовідносини між
будівельною компанією й громадянами
щодо будівництва житла на підставі
договору будівельного підряду, є
помилковим.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції, як постановлене з
неправильним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
підлягає скасуванню, а по справі слід
ухвалити нове рішення.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується позовна давність в один
рік.

Представник відповідача просив суд
першої інстанції застосувати строк
позовної давності, про що свідчить
зміст долученої ним до справи заяви
/а.с.54/.

Встановлено, що товариством порушено
строки здачі житлового об'єкту в
експлуатацію, а ОСОБА_2 у суд з позовом
звернулася 13 січня 2014р.

З урахуванням викладених обставин та
змісту заяви відповідача, до заявлених
по справі вимог підлягає застосуванню
строк позовної давності.

Положеннями ч.3 ст.551 ЦК України
визначено, що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження своєчасного ведення в
експлуатацію будинку, або відсутності
вини відповідача у не введенні в
експлуатацію житлового об'єкту,
останнім не надано.

Разом з тим, визначаючи розмір пені, яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь ОСОБА_2, колегія суддів
враховує конкретні обставини справи,
пояснення представника товариства про
негативний вплив на їх господарську
діяльність світової економічної кризи
2008 р., що призвело до скрутного
фінансового становища та
несвоєчасного виконання умов
укладеного між сторонами договору.

З огляду на викладене, а також
матеріали справи, у їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку
про часткове задоволення заявленого по
справі позову й стягнення з ТОВ
«Октопус Девелопмент Груп» на користь
ОСОБА_2 пеню, в сумі 10 000грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК
України з відповідача в доход держави
підлягає стягненню судовий збір, в сумі
365 грн. 40 коп. / 243,6 +121,8=365,4/

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 14 квітня 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким
позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Октопус Девелопмент
Груп» на користь ОСОБА_2 пеню, в сумі
10 000 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Октопус Девелопмент
Груп» в доход держави судовий збір, в
сумі 365 грн. 40 коп.

Рішення набирає чинності негайно,
проте може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом 20 днів з
моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №757/1019/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8501/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Мельник А.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.