Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1767/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Панасюк І. В.
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.07.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Бубличенко В.П., Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом кредитної спілки
«Центр-Кредит» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення, за апеляційною скаргою
кредитної спілки «Центр-Кредит» на
заочне рішення Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області від 22 травня 2014 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року кредитна спілка
"Центр-кредит" звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 та просила в рахунок
погашення заборгованості за Договором
кредитної лінії №346 від 16 серпня 2012
року, в розмірі основної суми кредиту
26500 грн. та 19132,29 грн. відсотків за
користування кредитом, а всього 45632,29
грн., звернути стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 61,94 кв.м., яка
належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності та є предметом іпотеки на
підставі іпотечного договору від 17
серпня 2012 року, з наданням кредитній
спілці «Центр-Кредит» права
здійснювати всі інші дії, вчинення яких
необхідно для укладення договору
купівлі-продажу від імені ОСОБА_2.

Також кредитна спілка просила виселити
ОСОБА_2 з вказаної квартири зі зняттям
її з реєстраційного обліку у відділі у
справах громадянства, іміграції та
реєстрації фізичних осіб УМВС України.

Зазначала, що на підставі договору
кредитної лінії №346 від 16 серпня 2012
року відповідачці надано кредит
терміном користування 18 місяців на
суму 26500 грн., зі сплатою щомісячно 48%
річних та строком повернення 16.02.2014
року.

17 серпня 2012 року між кредитною спілкою
та відповідачкою укладено іпотечний
договір в забезпечення виконання
кредитного договору, за яким
відповідачка надала в іпотеку належну
їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1
зобов'язання, передбачені кредитним
договором відповідачка не виконувала,
внаслідок чого утворилася
заборгованість по кредиту в розмірі 45632
грн. 29 коп., з яких 26500 грн. - тіло кредиту,
19132 грн. 29 коп. - відсотки за його
користування.

Заочним рішенням Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області від 22 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі кредитна спілка
«Центр-Кредит» просить скасувати
рішення суду першої інстанції з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права і ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

В судове засідання апеляційного суду
представник КС «Центр-Кредит» не
з'явився надав заяву про розгляд справи
без їхньої участі, ОСОБА_2 не з'явилася
про час і місце розгляду справи
повідомлялася через Гайворонську
міську раду, що відповідає вимогам ч.3
ст.76 ЦПК України.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК
України, колегія суддів вирішила
розглядати справу у відсутності
сторін.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду у встановлених статтею 303 ЦПК
України межах, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в матеріалах справи наявний підписаний
16 серпня 2012 року договір кредитної
лінії №346 між кредитною спілкою
"Центр-кредит" як кредитодавцем та від
імені ОСОБА_2 як позичальника, з
наданням останній кредитної лінії з
лімітом в сумі 27000 грн.(а.с.5-7).

У видатковому касовому ордері від 16
серпня 2012 року значиться підпис від
імені ОСОБА_2 про одержання 26500 грн., як
основної суми по договору №346 (а.с.15).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині стягнення звернення на
предмет іпотеки суд першої інстанції
дійшов висновку, що підписи від імені
ОСОБА_2 у договорі кредитної лінії та
видатковому касовому ордері, візуально
відрізняються з її підписами в
паспорті (а.с.9) та договорі
купівлі-продажу жилої квартири від
27.11.2002 року (а.с.16). Суд позбавлений
можливості з цього приводу заслухати
пояснення відповідачки, а позивачем
інших доказів підписання особисто
ОСОБА_2 кредитного договору та
видаткового касового ордеру не надано.

Крім того, суд першої інстанції виходив
з того, що не надано доказів щодо ціни
предмета іпотеки, яка підлягає
обов'язковому встановленню судом при
вирішенні справи.

При цьому суд вважав, що між сторонами
на час розгляду справи не досягнуто
згоди щодо ціни предмета іпотеки,
оскільки відповідно до п.1.2 Іпотечного
договору від 17.08.2012 року (а.с.11),
вартість предмета іпотеки на момент
укладення договору не враховується при
визначенні ціни предмета іпотеки у
майбутньому, у тому числі під час
звернення стягнення на нього
іпотекодержателем.

Однак, з такими висновками суду першої
інстанції неможна погодитись.

Матеріалами справи підтверджується, що
16 серпня 2012 року між кредитною спілкою
«Центр-Кредит» та ОСОБА_2 укладено
договір кредитної лінії №346, на
підставі якого останній надано
кредитну лінію з лімітом в сумі 27000 грн.
зі сплатою щомісячно 48 % річних за його
користування зі строком повернення
16.02.2014 року (а.с.5-7).

Згідно видаткового касового ордеру від
16 серпня 2012 року ОСОБА_2 отримала 26500
грн., як основної суми по договору №346
від 16 серпня 2012 року (а.с.15).

В рахунок забезпечення виконання
зобов'язань за договором кредитної
лінії №346 від 16 серпня 2012 року, 17 серпня
2012 року між кредитною спілкою
«Центр-Кредит» та ОСОБА_2, від імені
якої на підставі довіреності
посвідченої приватним нотаріусом
Ульяновського районного нотаріального
округу Кіровоградської області ОСОБА_3
16.08.2012 року, за реєстровим номером 1434,
діє ОСОБА_4, укладено іпотечний договір,
який посвідчено нотаріально та
зареєстровано в реєстрі за №1453, за яким
ОСОБА_2 передала кредитній спілці в
іпотеку належну їй на праві власності
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,94
кв.м. Обумовлена сторонами договору
ціна іпотеки складає 71280 грн. (а.с.11-14).

Ставлячи під сумнів дійсність договору
кредитної лінії №346 від 16 серпня 2012
року суд першої інстанції не взяв до
уваги, що іпотечний договір укладався
саме на забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором та
посвідчувався нотаріально.

Крім того, такий висновок суду першої
інстанції суперечить вимогам ст.204 ЦК
України, що правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Обов'язок відповідачки виконувати
належним чином умови укладеного з
кредитною спілкою кредитного договору
встановлений цим договором та
передбачено статтями 526,527 і 530, 1054 ЦК
України.

Відповідачка в порушення п.5.1.3 не
виконувала своїх зобов'язань перед
позивачем за кредитним договором, у
зв'язку з чим виникла заборгованість
станом на 16.02.2014 року в розмірі 45632 грн. 29
коп., з яких 26500 грн. - тіло кредиту, 19132
грн. 29 коп. - відсотки за його
користування.

Із наданого позивачем графіка
розрахунків вбачається, що
відповідачка не здійснила жодного
платежу на погашення кредитної
заборгованості.Вказаний розрахунок
відповідає умовам кредитного договору,
не викликає сумнівів щодо його
правильності і не спростований
відповідачкою.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України
«Про іпотеку» у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що сторони іпотечного
договору можуть вирішити питання про
звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.
Позасудове врегулювання здійснюється
згідно із застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя ,
що містяться в іпотечному договорі, або
згідно з окремим договором між
іпотекодавцем і іпотекодержателем про
задоволення вимог іпотекодержателя, що
підлягає нотаріальному посвідченню,
який може бути укладений одночасно з
іпотечним договором або в будь-який час
до набрання законної сили рішенням
суду про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, яким також
вважається відповідне застереження в
іпотечному договорі, визначає можливий
спосіб звернення стягнення на предмет
іпотеки відповідно до цього Закону.
Визначений договором спосіб
задоволення вимог іпотекодержателя не
перешкоджає іпотекодержателю
застосувати інші встановлені цим
Законом способи звернення стягнення на
предмет іпотеки. Договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками, може передбачати: передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання у порядку,
встановленому статтею 37 цього Закону;
право іпотекодержателя від свого імені
продати предмет іпотеки будь-якій
особі на підставі договору
купівлі-продажу у порядку,
встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно п.7.4 іпотечного договору
звернення стягнення на предмет іпотеки
може здійснюватись у позасудовому
порядку шляхом продажу
іпотекодержателем предмета іпотеки
будь-якій особі на підставі договору
купівлі-продажу. Такий продаж
проводиться з врахуванням
особливостей, встановлених статтею 38
Закону України «про іпотеку».

Пунктом 7.6 іпотечного договору
визначено, що для реалізації
іпотекодержателем права звернути
стягнення на предмет іпотеки способом,
визначеним п.п.7.4-7.5 договору,
іпотекодавці керуючись ст.ст.237-244,1000 ЦК
України, доручають іпотекодержателю
отримувати витяги з Реєстру прав
власності на нерухоме майно
(довідки-характеристики) щодо предмету
іпотеки, а також виступати від імені
іпотекодавців в усіх державних
органах, органах місцевого
самоврядування, бюро технічної
інвентаризації, установах,
організаціях та підприємствах, у
відносинах з будь-якими фізичними та
юридичними особами з питань, пов'язаних
із відчуженням предмета іпотеки,
підписувати відповідні заяви та
запити, а також отримувати будь-які
документи відносно предмета іпотеки.
Зазначені дії здійснюються
іпотекодержателем на підставі цього
договору без видачі довіреності.

В матеріалах справи наявні
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових переказів, з яких
вбачається, ОСОБА_2 не отримувала
надіслану їй позивачем кореспонденцію
(а.с.18). Матеріалами справи
підтверджується, що на виконання вимог
п.7.2 іпотечного договору, 06.03.2014 року в
газеті «Народне слово» розміщено
повідомлення КС «Центр-Кредит» з
вимогами до відповідачки погасити
кредитну заборгованість.

Враховуючи наведене, вимоги кредитної
спілки про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом його продажу
відповідають вимогам іпотечного
договору, Закону України «Про іпотеку»
та положенням ч.2 ст.16 ЦК України щодо
обраного способу захисту цивільних
прав та інтересів, а тому підлягають
задоволенню.

Разом з тим, висновки суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог в частині
виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1,
відповідають обставинам справи та є
обґрунтованими.

Так, відповідно до ст.40 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно ч.ч.1,3 ст.109 ЖК України виселення
із займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом.

З матеріалів справи
вбачається, що кредитною спілкою не
дотримані вимоги закону щодо
письмового попередження відповідачки
про необхідність виселення у зв'язку із
зверненням стягнення на предмет
іпотеки.

За таких обставин вимоги
кредитної спілки про виселення
відповідачки з квартири, яка є
предметом іпотеки, задоволенню не
підлягають як такі, що не ґрунтуються
на законі та умовах договору. Тому в цій
частині вимоги позовної заяви не
підлягають задоволенню.

Безпідставним є
пред'явлення у цій справі позову про
зняття з реєстраційного обліку у
відділі у справах громадянства,
іміграції та реєстрації фізичних осіб
УМВС України, оскільки згідно з п.2 ч.1
ст.7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою. Тому в цій
частині позовні вимоги також не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК
України якщо суд апеляційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

На користь позивача підлягають
стягненню судові витрати пропорційно
до задоволених позовних вимог, що
відповідає вимогам ч. 2 ст.88 ЦПК України.

Оскільки суд першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про звернення стягнення на
предмет іпотеки прийшов до висновків,
які не відповідають обставинам справи,
а також допустив порушення норм
процесуального права, та матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, відповідно до п.3 та
п.4 ч.1ст.309 ЦПК України є підставами для
скасування в цій частині рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 319
ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу кредитної спілки
«Центр-Кредит» задовольнити частково.

Рішення Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 22 травня
2014 року в частині відмови у задоволенні
позову кредитної спілки «Центр-Кредит»
до ОСОБА_2 у зверненні стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,94
кв.м. та належить ОСОБА_2 на праві
приватної власності та є предметом
іпотеки на підставі іпотечного
договору від 17 серпня 2012 року, з
наданням кредитній спілці
«Центр-Кредит» права на вчинення
необхідних дій для укладання договору
купівлі-продажу від імені ОСОБА_2
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Позов кредитної спілки «Центр-Кредит»
до ОСОБА_2 про звернення стягнення на
квартиру та виселення задовольнити
частково.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 перед кредитною спілкою
«Центр-Кредит» за договором кредитної
лінії №346 від 16 серпня 2012 року станом
16.02.2014 року в розмірі 45632 (сорок п'ять
тисяч шістсот тридцять дві) грн.. 29 коп.
яка складається із: заборгованості за
кредитом в розмірі 26 500 грн.,
заборгованості за відсотками в розмірі
19132 грн. 29 коп., звернути стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,94
кв.м., яка належить ОСОБА_2 на праві
приватної власності та є предметом
іпотеки на підставі іпотечного
договору від 17 серпня 2012 року, шляхом
продажу вказаної квартири кредитною
спілкою «Центр-Кредит» з укладанням
від імені ОСОБА_2 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення кредитною спілкою
«Центр-Кредит» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки за початковою ціною на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності
(незалежним експертом), але не менше ніж
71280 73365 (сімдесят одна тисяча двісті
вісімдесят) грн.

В решті зазначене заочне рішення суду
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь кредитної
спілки «Центр-Кредит» судові витрати в
розмірі 1065 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: