АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6988/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2105/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.
Доповідач Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів: Карнауха П.М., Кривчун Т.О.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю:прокурора Бондаренка
А.Г.,представника УДАІ УМВС - Олексенко
А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою прокурора
Октябрського району м.Полтави в
інтересах УДАІ УМВС України в
Полтавській області

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 10 червня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
за участі третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Октябрського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції, про
визнання одностороннього правочину
представництва за довіреністю
удаваним, визнання договору
купівлі-продажу транспортного засобу
дійсним та визнання права власності на
автомобіль, звільнення його з-під
арешту,-

В С Т А Н О В И Л А :

04.06.2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_4 про визнання
удаваним одностороннього правочину
представництва за довіреністю щодо
розпорядження та управління
автомобілем типу седан, марки BMW 525 TD, 1999
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, оскільки був вчинений для
приховування договору купівлі-продажу
автомобіля. У зв»язку з цим прохав
визнати договір купівлі-продажу
вказаного автомобіля дійсним та
визнати за ним, ОСОБА_3, право власності
на цей автомобіль, звільнивши з-під
арешту.

Рішенням Октябрського районного суду
м.Полтави від 10 червня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено.

Визнано односторонній правочин
представництва за довіреністю, виданою
ОСОБА_4, якою він у зв»язку з укладенням
усного договору уповноважує ОСОБА_4
розпоряджатися та управляти належним
йому транспортним засобом -
автомобілем типу седан, марки BMW 525 TD, 1999
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, вчинений для приховування
договору купівлі-продажу автомобіля,
удаваним.

Визнано договір купівлі-продажу
транспортного засобу від 19.10.2007 року, а
саме автомобіля типу легковий седан,
марки BMW 525 TD, 1999 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, дійсним.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
автомобіль типу легковий седан, марки
BMW 525 TD, 1999 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Звільнено з-під арешту автомобіль типу
легковий седан, марки BMW 525 TD, 1999 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
що був накладений Октябрським відділом
державної виконавчої служби України
Полтавського міського управління
юстиції.

Прокурор Октябрського району м.Полтави
в інтересах держави в особі УДАІ УМВС
України в Полтавській області подав
апеляційну скаргу на зазначене
рішення. Посилаючись на порушення норм
матеріального права, прохав рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Зазначав, що судом при розгляді справи
не враховано встановлений в Україні
спеціальний порядок купівлі-продажу
транспортних засобів. Зокрема,
Правилами державної реєстрації та
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок ,
затверджених постановою КМУ №1388 від 7
вересня 1998 року, передбачено
обов»язкове зняття з обліку
транспортного засобу при відчуженні
транспортних засобів. Оскільки такі
дії не вчинені, то передача
відповідачем автомобіля у володіння
позивача та видача на його ім»я
довіреності на право керування та
розпорядження транспортним засобом не
тягне за своїми наслідками переходу
права власності.

Також прокурор вважає, що місцевий суд
не надав належної оцінки тому факту, що
вказаний автомобіль знаходиться під
арештом у рамках виконавчого
провадження №27012882 з виконання
виконавчого листа №2а/1670, виданого
01.04.2011 Полтавським окружним
адміністративним судом про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ДПІ у м.Полтаві
заборгованості в сумі 2 247 796,18 грн.,
оскільки прийняте рішення порушує
права та інтереси стягувача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги. колегія суддів приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об»активному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв»язок
доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги,
місцевий суд виходив з того, що сторони
укладенням одностороннього правочину
на представництво щодо керування та
розпорядження спірним автомобілем
приховали укладений договір
купівлі-продажу, а тому, виходячи саме
з цього правочину, що підтверджується
простою письмово. формою договору від
19.07.2007 року, актом прийому-передачі
транспортного засобу від 19.10.2007 року та
розпискою ОСОБА_4 про отримання коштів
від ОСОБА_3. від 19.10.2007 року., позивач
правомірно набув право власності на
автомобіль.

Однак колегія суддів не
погоджується з таким висновком
районного суду, який не відповідає
фактичним обставинам справи та
прийнятий з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, 19.10.2007 року ОСОБА_4 видав
нотаріально посвідчену довіреність,
якою уповноважив ОСОБА_3 або ОСОБА_6
розпоряджатися та управляти (продати,
обміняти, здавати в оренду) належним
йому на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ НОМЕР_2, виданого 23.08.2007
року 1-м МРВ ДАІ м.Полтава, автомобілем
типу легковий седан марки BMW 525 TD, 1999
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 Довіреність видана з правом
передоручення строком на три роки та
дійсна до 19 жовтня 2010 року../а.с.10/.

25 жовтня 2010 року ОСОБА_4
повторно видав нотаріально посвідчену
довіреність, уповноваживши тих же осіб
експлуатувати та розпоряджатися
вказаним транспортним засобом з правом
керування (користування), продажу,
обміну, зняття з обліку та постановки
на облік в органах ДАІ, одержання
грошей. Довіреність видана строком на
три роки з правом передоручення та
дійсна до 25 жовтня 2013 року../а.с.11/

Стаття 328 ЦК України визначає, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Порядком державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№1388 від 07 вересня 1998 року (далі Порядок)
встановлена єдина на території
України процедура державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку

транспортних засобів, оформлення та
видачі реєстраційних документів і
номерних знаків.

Відповідно до пункту 2 цей
Порядок є обов'язковим для всіх
юридичних та фізичних осіб, які є
власниками транспортних засобів,
виробляють чи експлуатують їх.
Представники власників транспортних
засобів виконують обов'язки та
реалізують права таких власників у
межах наданих їм повноважень.

За приписами норм, викладених у
зазначеному Порядку, при відчуженні
транспортного засобу він повинен бути
знятий з обліку в ДАІ та після
укладення договору протягом десяти діб
зареєстрований за новим власником.

Після видачі довіреності реєстрація
транспортного засобу за відповідачем
не змінювалася, тому фактична передача
транспортного засобу у володіння
позивача на підставі довіреності від
19.10.2007 року та в подальшому - від
25.10.2010року - не тягне за своїми
наслідками переходу права власності.
Видача довіреності власником
автомобіля не створює для
уповноваженої особи будь-яких інших
прав та обво»язків, крім тих, що
виникають з представництва.

Місцевий суд, посилаючись на положення
ч.1 ст.638 ЦК України , вважав договір
укладеним, оскільки сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Між тим, в даному
випадку правила вказаної норми
повинні застосовуватися в поєднанні з
нормою ч.2 ст.640 ЦК України, яка
передбачає, що за наявності акта
цивільного законодавства, який
передбачає для кладення договору
необхідність також передання майна
або іншої дії ( в даному випадку зняття
з реєстрації в ДАІ та реєстрація за
новим власником), то договір є
укладеним з моменту передання
відповідного майна або вчинення певної
дії.

Відповідно до статті 235 ЦК
України удаваним є правочин, який
вчинено сторонами для приховування
іншого правочину, який насправді вони
вчинили. Якщо буде встановлено, що
правочин був вчинений сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили, відносини сторін
регулюються правилами щодо правочину,
який сторони насправді вчинили.

Однак у даній справі вважати,
що сторони насправді вчинили договір
купівлі-продажу автомобіля, - підстав
немає, оскільки вони не дотрималися
вимог Порядку щодо реєстрації
(перереєстрації) транспортних засобів
при відчуження автомобіля, а тому
відсутні й підстав для визнання за
позивачем права власності в судовому
порядку.

Колегія суддів також звертає
увагу на те, що місцевий суд,
задовольняючи позов, не звернув увагу ,
що позивач у позові вказував про арешт
спірного автомобіля Відділом
державної виконавчої служби у рамках
виконавчого провадження, а тому
необхідно було залучати до участі у
справі стягувача та орган, який
вилучив спірний автомобіль, а також у
передбачений цивільним процесуальним
законом спосіб витребувати докази ,
які б підтверджували наявність арешту,
його підстав та вилучення автомобіля.
Тоді як ці обставини вказують на намір
відповідача ухилитися від виконання
судового рішення, за яким він є
боржником.

На підставі викладеного колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги
прокурора та скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309 п.п.3,4,314,
316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу прокурора
Октябрського району м.Полтави в
інтересах УДАІ УМВС України в
Полтавській області - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 10 червня 2013 року -
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 за
безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом 20 днів шляхом
подання касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - суддя /підпис/
Л.І.Пилипчук

Судді: /підпис/
П.М.Карнаух

/підпис/ Т.О.Кривчун

КОПІЯ ВІРНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
_______ Л.І. Пилипчук