АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА [1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[2]

26 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
клопотанням компанії «HUAWEI TECH.INVESTMENT CO.,
LTD» про визнання та надання дозволу на
примусове виконання рішення трибуналу
Арбітражного інституту Торгової
палати м. Стокгольма (Швеція) від 02
грудня 2011 року у справі V (092/2010) між
компанією «HUAWEI TECH.INVESTMENT CO., LTD»C.A.P.,
Гонконг, та Спільним
українсько-американським
підприємством у формі товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані», Україна, за апеляційною
скаргою представника Спільного
українсько-американського
підприємства у формі товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» - Григор’євої
НаталіїВікторівни, на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
05 лютого 2014 року, -

встановила:

У лютому 2012 року представник
компанії «HUAWEI TECH.INVESTMENT CO., LTD» звернувся
до суду з клопотанням про визнання
та надання дозволу на примусове
виконання остаточного рішення
трибуналу Арбітражного інституту
Торгової палати м. Стокгольм від 02
грудня 2011 р. у справі №V (092/2010).

Посилався на те, що між компанією
«HUAWEI TECH.INVESTMENT CO., LTD» (САР Гонконг) та
Спільним українсько-американським
підприємством у формі товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» (надалі - СП ТОВ «Інтернешенел
Телеком'юнікешен Компані») (Україна)
протягом 2005-2008 років укладено низку
зовнішньоекономічних контрактів на
постачання телекомунікаційного
обладнання. Оскільки СП ТОВ
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» прострочило оплату за
вказаними контрактами, у червні 2010
року компанія «HUAWEI TECH.INVESTMENT CO., LTD»
звернулася з позовом до Арбітражного
інституту Торгової палати м.
Стокгольм (Швеція).

28 лютого 2011 р. Трибуналом
Арбітражного інституту Торгової
палати м. Стокгольм винесено окреме
рішення, яким задоволено клопотання
стягувача та зобов'язано боржника
сплатити суму боргу у розмірі 26 450
євро плюс відсотки по цій сумі,
відповідно до статей 2 і 6 Закону
Швеції «Про відсотки», починаючи з
дати прийняття остаточного рішення і
до повної сплати.

02 грудня 2011 р. винесено остаточне
іноземне арбітражне рішення по справі
№V (092/2010), яким відхилено всі претензії
боржника та зобов'язано останнього
сплатити стягувачу: суму основного
боргу у розмірі 12 212 951,84 доларів США;
суму витрат на юридичне представництво
та інших витрат в розмірі 290 659,64 доларів
США, 839 808,46 російських рублів, 22 262,17
українських гривень, 41 346 шведських
крон, плюс відсотки відповідно до
статей 2 та 6 Закону Швеції «Про
відсотки» з дня прийняття остаточного
рішення до повної сплати.

У зв'язку з чим на підставі ст. I -IV
Конвенції про визнання й виконання
іноземних арбітражних рішень,
укладеної у м. Нью-Йорк у 1958 р., ст.
390-394 ЦПК України просив клопотання
задовольнити, визнати та надати
дозвіл на примусове виконання
остаточного рішення трибуналу
Арбітражного інституту Торгової
палати м. Стокгольм від 02 грудня 2011
р. у справі №V (092/2010).

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Останньою ухвалою Печерського
районного суду м. Києва від 05 лютого
2014 року клопотання задоволено.

Постановлено визнати та надати дозвіл
на примусове виконання на території
України рішення Трибуналу
Арбітражного інституту Торгової
палати м. Стокгольм (Швеція) від 02
грудня 2011 року у справі №V (092/2010),
видати виконавчий лист про стягнення з
СП ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен
компані» на користь компанії «HUAWEI TECH.
INVESTMENT CO., LTD»: суми основного боргу у
розмірі 12 212 951,84 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2014
року складає 97 618 124, 05 грн.; суми витрат
на юридичне представництво і інших
витрат в розмірі 290 659,64 доларів США, що
за офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2014
року складає 2 323 242, 50 грн.; 839 808,46
російських рублів, що за офіційним
курсом НБУ станом на 05.02.2014 року складає
189 351,61 грн.; 22 262,17 українських гривень та
41 346 шведських крон, що за офіційним
курсом НБУ станом на 05.02.2014 року складає
50 636,86 грн.; відсотків відповідно до
статей 2 та 6 Закону Швеції «Про
відсотки» з дня прийняття остаточного
рішення до повної сплати.

В апеляційній скарзі представник
боржника СП ТОВ «Інтернешенел
Телеком'юнікешен Компані» просить
скасувати ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 05 лютого
2014 року та відмовити у задоволенні
клопотання заявника про визнання та
надання дозволу на примусове
виконання рішення трибуналу
Арбітражного інституту Торгової
палати м. Стокгольм (Швеція) від 02
грудня 2011 р. у справі між компанією
«HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD» (САР Гонконг) та СП
ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» (Україна) у повному обсязі.
Також просить скасувати заходи
забезпечення, вжиті ухвалою
Печерського районного суду м. Києва
від 25.04.13 у справі № 757/6585/13-ц, судові
витрати покласти на заявника.

Зазначив, що боржник не погоджується
з підставами, що викладені судом у
оскаржуваній ухвалі, та вважає їх
такими, що не відповідають нормам
матеріального права.

Вважає, що Правління Арбітражного
інституту Торгової палати м.Стокгольм
своїм рішенням від 17.09.2010 р. фактично
перевищило свої повноваження,
порушивши погоджений сторонами
Регламент (Арбітражні правила).
Арбітражне рішення інституту
Торгової палати м. Стокгольм від 02.12.2011
р. у справі № 92/2010 прийняте з
порушенням п. d ч.1 ст.5 Нью-Йоркської
Конвенції та ч. 1 ст.396 ЦПК України.

В судовому засіданні представник
боржника СП ТОВ «Інтернешенел
Телеком'юнікешен Компані» Григор’єва
Н.В. апеляційну скаргу підтримала та
просила її задовольнити.

Представник компанії «HUAWEI TECH.INVESTMENT CO.,
LTD» Сметана  М.Ю. просив апеляційну
скаргу відхилити, а ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення осіб, що беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи клопотання компанії
«HUAWEI TECH.INVESTMENT CO., LTD» про визнання та
надання дозволу на примусове виконання
рішення трибуналу Арбітражного
інституту Торгової палати м. Стокгольм
(Швеція) від 02 грудня 2011 року у справі V
(092/2010), суд першої інстанції виходив з
того, що стягувачем дотримані вимоги
закону щодо подання клопотання про
примусове виконання рішення
іноземного суду, яке винесено по суті
спору, передбаченому арбітражними
угодами сторін, склад арбітражного
органу та арбітражний процес
відповідали угоді сторін.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

Згідно зі ст. ІІІ Конвенції про
визнання та виконання іноземних
арбітражних рішень, укладеної у м.
Нью-Йорк у 1958 році (ратифікованої
Україною 10 жовтня 1960 року, набула
чинності для України 08 січня 1961 року)
(надалі - Конвенція), кожна Договірна
Держава визнає арбітражні рішення як
обов'язкові і виконує їх у
відповідності з процесуальними
нормами тієї держави, де запитується
визнання і виконання цих рішень. За
ст.11 цієї Конвенції встановлено
перелік документів, які повинен
надати заявник при зверненні з
клопотанням про визнання та
виконання рішення міжнародного
арбітражу.

Відповідно до ст.35 Закону України
«Про міжнародний комерційний
арбітраж» арбітражне рішення,
незалежно від того, в якій країні
воно було винесено, визнається
обов'язковим і при поданні до
компетентного суду письмового
клопотання виконується з урахуванням
положень цієї статті та статті 36.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, між компанією «HUAWEI
TECH.INVESTMENT CO., LTD» та СП ТОВ «Інтернешенел
Телеком'юнікешен Компані» протягом
2005-2008 років укладено п'ять
зовнішньоекономічних контрактів на
постачання телекомунікаційного
обладнання

Зазначені контракти містять
арбітражні застереження, згідно з
якими будь-які спори, розбіжності або
претензії, які виникають у зв'язку з
виконанням укладених контрактів або
їх порушеннями, розірванням або
недійсністю розглядаються арбітражем
відповідно до Регламенту
Арбітражного інституту Торгової
палати м. Стокгольм, за місцем
проведення арбітражу у м. Стокгогльм,
Швеція, а саме: в статті 13 контрактів
№170А (а.с.143 т.1), №190К ( а.с. 171
т.1), №080А (а.с. 200 т.1), та статті 15
контрактів №160А (а.с. 221 т.1),
№230А (а.с.242 т.1).

У зв'язку з тим, що СП ТОВ
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» прострочило оплату за
контрактами, компанія «HUAWEI TECH.INVESTMENT CO.,
LTD» у червні 2010 р. звернулась з позовом
до вищевказаного арбітражу, який його
прийняв і розпочав його розгляд
(арбітражна справа №V(092/2010).

02 грудня 2011 року Арбітражний
інститут Торгової палати м. Стокгольм
виніс остаточне рішення у справі,
яким зобов'язано боржника СП ТОВ
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» сплатити суму боргу
стягувачу, а саме: 12 212 951,84 доларів США;
суму витрат на юридичне представництво
та інших витрат в розмірі 290 659,64 доларів
США, 839 808,46 російських рублів, 22 262,17
українських гривень, 41 346 шведських
крон, плюс відсотки відповідно до
статей 2 та 6 Закону Швеції «Про
відсотки» з дня прийняття остаточного
рішення до повної сплати.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що до клопотання про надання
дозволу на примусове виконання
рішення іноземного суду не було
додано документів, які передбачені
міжнародними договорами, а саме: 1)
належним чином засвідчений оригінал
арбітражного рішення або належним
чином засвідчену копію такого
рішення; 2) оригінал арбітражної угоди
чи належним чином засвідчену копію
такої угоди, а надані до клопотання
копії п'яти окремих контрактів, що
містять окремі, ніяким чином не
пов'язані між собою арбітражні
застереження, не передбачають
можливість розгляду спорів з кожного
з них в одному арбітражному
провадженні, є необґрунтованими.

Відповідно до ст.7 Закону України
«Про міжнародний комерційний
арбітраж», арбітражна угода - це угода
сторін про передачу до арбітражу
всіх спорів або певних спорів, які
виникли або можуть виникнути між ними
у зв'язку з будь-якими конкретними
правовідносинами, незалежно від
того, чи мають вони договірний
характер, чи ні. Арбітражна угода
може бути укладена у вигляді
арбітражного застереження в
контракті або вигляді окремої угоди.
Кожен з п'яти контрактів містить
відповідне арбітражне застереження,
оформлене відповідно до закону та
вимог міжнародного права.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня
1999 року №12 «Про практику розгляду
судами клопотань про визнання й
виконання рішень іноземних суді в та
арбітражі і про скасування рішень,
постановлених у порядку міжнародного
комерційного арбітражу на території
України», клопотання про визнання й
виконання рішень іноземних судів
(арбітражів) суд розглядає у
визначених ними межах і не може
входити в обговорення правильності
цих рішень по суті, вносити до
останніх будь-які зміни.

Відповідно до п. d ч.1 ст.V Конвенції у
визнанні та виконанні арбітражного
рішення може бути відмовлено на
прохання тієї сторони, проти якої
воно спрямоване, тільки якщо ця
сторона надасть до компетентної
влади за місцем, де запитується
визнання і приведення у виконання
докази того, що склад арбітражного
органу або арбітражний процес не
відповідали угоді сторін або, за
відсутності такого, не відповідали
закону тієї країни, де мав місце
арбітраж.

Доводи представника боржника про
невідповідність арбітражного процесу
угоді сторін є недоведеними.

Всі п'ять договорів, укладених між
сторонами, містять ідентичні
арбітражні умови, які формулюються
наступним чином: «Будь-які спори,
розбіжності або вимоги, що виникають
із або у зв'язка уз цим Договором, або
його порушенням, розірванням або
недійсністю цього Договору (надалі -
спори), будуть, за неможливості
досягнення взаємної згоди протягом
тридцяти (30) днів з моменту письмового
повідомлення іншої сторони про
виникнення Спору, остаточно
вирішуватися в арбітражному Суді
відповідно до регламенту Арбітражного
інституту Торгової палати м.
Стокгольма. Склад арбітражу буде
включати трьох (3) арбітрів. Місцем
арбітражного розгляду є місто
Стокгольм, Швеція. Мовою арбітражного
розгляду є англійська мова».

Відповідно до рішення Арбітражного
інституту Торгової палати м. Стокгольм
від 17 вересня 2010 року, справу
вирішено розглядати як одне
арбітражне провадження відповідно до
статті 11 Регламенту ТПС (а.с. 8 т.2).

Остаточне рішення арбітражу
підлягало оскарженню з процесуальних
питань.

Як пояснила представник боржника в
судовому засіданні, СП ТОВ
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» не оскаржувало рішення
іноземного суду в частині порушення
процесуальних питань.

Матеріли справи також не містять
доказів скасування постановленого
рішення, його призупинення
компетентною владою тієї країни, де
воно було винесене, або країни, закон
якої застосовується.

Разом з тим, межі розгляду судом
клопотання про визнання і виконання
рішення іноземного суду чітко
визначені законодавством. Обговорення
правильності цього рішення до його
компетенції не входить.

Є необґрунтованим та підлягають
відхиленню доводи представника
боржника в тій частині, що до
клопотання не надано копій п'яти
контрактів, засвідчених належним
чином.

Надані до матеріалів справи копії
контрактів були прошиті,
пронумеровані, скріплені та завірені
підписом представника заявника у
відповідності до наданих йому
повноважень.

Заперечень з приводу відповідності
наданих суду копій контрактів з
відповідними арбітражними
застереженнями їх оригіналам
представником боржника не висловлено.

До клопотання надані всі необхідні
документи відповідно до ст. V
Конвенції, ст. 36 Закону України «Про
міжнародний комерційний арбітраж» та
ст.394 ЦПК України, арбітражний процес
відповідав угоді сторін.

Інших доводів в частині підстав для
відмови в задоволенні поданого
клопотання апеляційна скарга не
містить.

Ухвала суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
матеріального права та правильним
застосуванням норм процесуального
права.

Враховуючи викладене, правові підстави
для його скасування, а також для
скасування заходів забезпечення
виконання боржником рішення
трибуналу Арбітражного інституту
Торгової палати м. Стокгольму від 02
грудня 2011 року, вжитих ухвалою
Печерського районного суду м. Києва
від 25 квітня 2013 року, відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Спільного українсько-американського
підприємства у формі товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешенел Телеком'юнікешен
Компані» - Григор’євої Наталії
Вікторівни відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 05 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/8228/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Бортницька В.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.