Справа № 755/5269/13-ц
Провадження № 2/755/222/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р. Дніпровський
районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.
О.

при секретарях Зіньковській
Ю.М., Лисенко М. В., Бондар О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, ОСОБА_2 про стягнення суми
страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

В березні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про стягнення суми страхового
відшкодування посилаючись на те, що 10
грудня 2011 року внаслідок ДТП було
пошкоджено належний йому автомобіль Ford
Focus, д/н НОМЕР_1. Постановою Рівненського
міського суду від 10.02.2012 року винним в
ДТП встановлено ОСОБА_2, водія
автомобіля Volkswagen, д/ н НОМЕР_2.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 не була застрахована, тому він
звернувся до МТСБУ з заявою про
відшкодування шкоди завданої
внаслідок ДТП. Всі необхідні документи
були надані, проте станом на 08.05.2012 року
він отримав листа, в якому просять
надати копію постанови, що підтверджує
відповідальність ОСОБА_2 Відповідач
усіляко ухиляється від виплати
належного відшкодування посилаючись
на те, що постанова Рівненського
міського суду не є належним документом,
який встановлює вину ОСОБА_2, оскільки в
резолютивній частині не вказано слів:
«визнати винним у скоєнні ДТП ОСОБА_2».
Тому просить суд стягнути з
відповідача МТСБУ на його користь 12769
грн. 10 коп. страхового відшкодування та
всі витрати, пов'язані з розглядом
справи.

В подальшому за клопотанням
представника позивача судом було
залучено до участі в розгляді справи в
якості співвідповідача ОСОБА_2

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила суд стягнути з МТСБУ страхове
відшкодування в сумі 12796 грн. 10 коп.,
оскільки згідно постанови
Рівненського міського суду від 10
лютого 2012 року ОСОБА_1 визнано невинним
в ДТП та вказано, що ДТП сталася з вини
ОСОБА_2, листи МТСБУ є лише відписками.
Завжди в ДТП є винна особа, якщо ОСОБА_1
визнаний не винним, тому винним є
ОСОБА_2, навіть якщо в резолютивній
частині рішення не вказано, що:
«визнати винним у скоєнні ДТП ОСОБА_2».
Крім того, стягнути з ОСОБА_2 на користь
позивача 100 грн. моральної шкоди, а
судові витрати стягнути з МТСБУ та
ОСОБА_2

Представник відповідача МТСБУ в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та пояснив, що у МТСБУ відсутні
підстави для виплати страхового
відшкодування, оскільки ОСОБА_1 не
надано доказів притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності та
визнання його винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, яке мало місце 10.12.2011 року. В
судове засідання призначене на 25.06.2014
року представник МТСБУ не з'явився.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та пояснила, що на ОСОБА_2
протокол про адміністративне
правопорушення не складався, до
адміністративної відповідальності він
не притягувався та не був визнаний
судом винним у вчиненні
правопорушення. Хоча і в мотивувальній
частині постанови Рівненського
міського суду винуватцем ДТП було
визнано ОСОБА_2, але в резолютивній
частині адміністративне стягнення не
було застосовано. 17.02.2012 року ОСОБА_2
було подано апеляційну скаргу,
оскільки судом було допущено порушення
норм права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Апеляційним судом Рівненської області
було відмовлено в прийнятті
апеляційної скарги, але ОСОБА_2
погоджується з тим, що в ухвалі Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
23.10.2013 року зазначено, що попередній
висновок суддів про наявність вини
ОСОБА_2 у настанні ДТП зроблений без
достатньо повного та всебічного
з'ясування обставин справи. Тому
просила суд відмовити в задоволенні
позову.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, представників
відповідачів, дослідивши матеріали
справи приходить до наступного.

Як вбачається з пояснень та матеріалів
справи, 10 грудня 2011 р. об 11 год. 50 хв. в
місті Рівне по вул. Грушевського
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участі транспортного засобу
Ford Focus, д/н НОМЕР_1, під керуванням водія
ОСОБА_1 та автомобіля Volkswagen, д/ н НОМЕР_2,
під керування водія ОСОБА_2 Протокол
про адміністративне правопорушення
було складено на позивача ОСОБА_1

Постановою Рівненського міського суду
від 10.02.2012 року провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП, відносно
ОСОБА_1 закрите за відсутності події та
складу адміністративного
правопорушення (а.с.5).

Вказаною постановою суду встановлено,
що під час скоєння ДТП водій автомобіля
Volkswagen ОСОБА_2 не дотримався вимог п. п.
10.1 та п. 13.3 ПДР, внаслідок чого здійснив
наїзд на нерухомий автомобіль Ford Focus,
водій якого, дотримуючись п. 16.3 ПДР
України, при виїзді на середину
проїзної частини зупинився, щоб
впевнитися у безпеці подальшого руху,
тому дорожньо-транспортна пригода
сталася з вини ОСОБА_2 і справа відносно
ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю
за відсутності події та складу
адміністративного правопорушення.

Позивач є власником автомобіля Ford Focus,
д/н НОМЕР_1, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу, виданого ВРЕР
ДАІ м. Рівне УДАІ УМВС України в
Рівненській області (а.с.16).

Зі звіту № 046П від 15.03.2012 р. про оцінку
автомобіля Ford Focus, д/н НОМЕР_1, складеним
оцінювачем СПД-фізичною особою ОСОБА_3,
матеріальний збиток, завданий власнику
автомобіля Ford Focus, д/н НОМЕР_1, в
результаті його пошкодження в ДТП
складає 12769 грн. 10 коп. (а.с.7-11).

Згідно п. 3.5 вказаного звіту, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
Ford Focus з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу складових, що
підлягають заміні, становить 12769 грн. 10
коп. (а.с.11).

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що на дату скоєння ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахована не була.

Згідно пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених Законом, у разі її
заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність.

Статтею 29 вказаного Закону визначено,
що у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством.

Позивач звертався до відповідача із
заявою від 21.03.2012 р. з проханням
виплатити заподіяну йому у результаті
ДТП заподіяну матеріальну шкоду у
розмірі 12769 грн. 10 коп. та надавав
документи на підтвердження події ДТП,
звіт про оцінку та постанову
Рівненського міського суду (а.с.6-20).

Листом від 08.05.2012 р. МТСБУ було
запропоновано позивачу для розгляду
питання щодо виплати коштів надати
належним чином завірену копію
постанови місцевого суду на
підтвердження відповідальності ОСОБА_2
за скоєння ДТП (а.с.23).

Норми ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України
визначають підстави відшкодування
майнової і моральної шкоди.

Підстави та порядок відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок
взаємодії цих джерел, визначені
нормами ст. ст. 1187, 1188 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України єдиною підставою для
цивільно-правової відповідальності за
завдання шкоди є правопорушенням, що
включає як складові елементи шкоду,
протиправне діяння особи, котра її
завдала, причинний зв'язок між ними, а
також вину заподіювача.

Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України
постанова у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Статтями 1 ЦПК України регламентовано,
що завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Так, позивачем та його представником
суду не надано жодного доказу на
підтвердження того, що дійсно винним в
дорожньо-транспортній пригоді, яка
мала місце 10 грудня 2011 року за участю
автомобілів Ford Focus, д/н НОМЕР_1 та
автомобіля Volkswagen, д/ н НОМЕР_2, є ОСОБА_2

На виконання вимог ст. 10 ЦПК України,
судом роз'яснено сторонам право про
можливість заявити клопотання про
призначення експертизи на предмет
встановлення винної особи в
дорожньо-транспортній пригоди.

Від проведення експертизи на предмет
встановлення винної особи в
дорожньо-транспортній пригоді, яка
мала місце 10 грудня 2011 року за участю
автомобілів Ford Focus, д/н НОМЕР_1 та
автомобіля Volkswagen, д/ н НОМЕР_2
представник позивача категорично
відмовилась.

Статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» зобов'язано суди застосовувати
при розгляді справ Конвенцію про
захист прав людини і основоположних
свобод та практику Європейського суду
з прав людини як джерела права.

З положень ст. 6 Конвенції про захист
прав і основоположних свобод людини,
ратифікованої Законом України від 17
липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - КЗПЛ),
слідує, що кожен має право на … розгляд
його справи упродовж розумного строку
… судом, …, який вирішить спір щодо
його прав та обов'язків цивільного
характеру...

Статтею 13 КЗПЛ визначено, що кожен, чиї
права та свободи, було порушено, має
право на ефективний засіб юридичного
захисту в національному органі.

В свою чергу, суд враховує практику
ЄСПЛ в частині законності дій
відповідача та вважає висловлені у
судовому засіданні доводи
представника позивача такими, що мають
сумнівну основу, а наявність сумнівів
не узгоджується із стандартом
доказування «поза розумним сумнівом»
(рішення від 18 січня 1978 року у справі
«Ірландія проти Сполученого
Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161,
Series A заява № 25), який застосовується
при оцінці доказів, а такі докази
можуть «випливати зі співіснування
достатньо переконливих, чітких і
узгоджених між собою висновків чи
схожих неспростовних презумпцій
факту».

Судом не встановлено, що винною особою
в ДТП є ОСОБА_2 Враховуючи те, що на день
розгляду справи позивачем та його
представником по справі не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження позовних вимог за яких
винною особою в дорожньо-транспортній
пригоді, яка мала місце 10 грудня 2011
року за участю автомобілів Ford Focus, д/н
НОМЕР_1 та автомобіля Volkswagen, д/ н НОМЕР_2,
є ОСОБА_2, а тому суд приходить до
висновку про безпідставність на
необґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 29, 41
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», Конвенцією про
захист прав і основоположних свобод
людини, ратифікованої Законом України
від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, Законом
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини», ст.ст. 1, 10, 58, 60, 61, 88,
131, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, ОСОБА_2 про стягнення суми
страхового відшкодування відмовити.

До суду може бути подана апеляційна
скарга на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які не були присутні при його
оголошенні протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
Н.О. Яровенко