22-ц/775/772/2014(м)
інстанції Голуб Т.І.
Доповідач Ігнатоля Т.Г.
24 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
головуючого Ігнатоля Т.Г.,
суддів Мироненко І.П.,
при секретарі Брежнєві Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» (далі ПАТ «КБ «Приват
Банк») до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Волноваського районного суду
Донецької області від 31 березня 2014
У серпні 2013 року позивач звернувся
до суду з даним позовом. Посилався на
те, що 04 липня 2007 року, відповідно до
кредитного договору №DOXRRX20650076,
відповідачці надано кредит в сумі 500
гр. у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Відповідачка умови
договору не виконала, у зв'язку з чим,
станом на 31 липня 2013 року, утворилася
заборгованість за кредитом розмірі
6344 гр. 60 коп., за процентами за
користування кредитом - 18 382 гр. 47 коп.,
штраф - 500 гр. (фіксована частина) та
штраф 1236 гр. 35 коп. (процентна складова),
а всього на загальну суму - 26 463 гр. 42
коп., яку позивач просив стягнути з
відповідачки на користь банку та
відшкодувати судові витрати.
Рішенням Волноваського районного
суду Донецької області від 31.03.2014 р.,
відмовлено ПАТ КБ «Приватбанк» в
задоволені позову.

Не погодившись з таким рішенням
суду позивач подав апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати зазначене рішення
суду і ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги банку.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду повторно не
з»явилися, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи, про що свідчать
розписка про отримання судової
повістки позивачем та заява
відповідачки від 24 червня 2014 року на
адресу апеляційного суду про
неможливість з»явитися в судове
засідання. Тому, відповідно до ч.2 ст.305
ЦПК України, справа розглянута у
відсутність сторін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відмовляючи ПАТ КБ «Приват Банк» у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущений загальний строк позовної
давності для звернення до суду,
оскільки договір укладено 4 липня 2007
року на строк до 4 липня 2008 року, тому,
загальний строк позовної давності
сплив 4 липня 2011 року, а позивач
звернувся до суду 23 серпня 2013 року.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказане судове рішення зазначеним
вимогам не відповідає.

Виходячи з положень ст.ст. 599, 610, 612,625,629
цього Кодексу - договір є обов»язковим
для виконання сторонами; зобов»язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином; порушенням
зобов»язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов»язання;
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов»язання або не виконав
його у строк, встановлений договором та
не звільняється від відповідальності
за неможливості виконання ним
грошового зобов»язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 04
липня 2007 року, відповідно до
кредитного договору №DOXRRX20650076, ПАТ «КБ
«Приват Банк» надав відповідачці
кредит у розмірі 500 гр. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, що підтверджено її
власним підписом на заяві
позичальника. Сплата відсотків за
користування кредитом складає 36% на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом. Кінцевий термін повернення
кредиту - відповідає строку дії картки
(а.с.9-10).

Договір укладено у письмовій формі
шляхом надання відповідачкою
письмової заяви, згідно з якою ОСОБА_1
приєдналася та погодилася з тим, що її
заява, разом із запропонованими банком
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, складає кредитний
договір між нею та банком (а.с. 10-18).

Із заяви про відкриття карткового
рахунку вбачається, що ОСОБА_1 була
ознайомлена з Умовами і
Правилами надання банківських послуг
та Тарифами банку, з якими погодилася
та засвідчила особистим підписом. В
цій же заяві визначено, що строк дії
карткового ліміту співпадає зі
строком дії кредитної картки.
Погашення заборгованості за кредитом
- щомісячними платежами.

Згідно з п.9.3 Умов та правил надання
банківських послуг, картковий рахунок
відкривається на невизначений строк.

Відповідно до п.9.12 - договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
строку ні одна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на той же строк.

У відповідності з п.2.3, 3.1.1, 3.1.3 Правил
користування карткою, право
користуватися платіжною карткою має
лише її держатель. Строк дії картки
вказаний на її лицьовій стороні. Картка
є дійсною до останнього календарного
дня вказаного місяця.

По закінченню строку дії картка
продовжується Банком на новий строк,
якщо раніше (до початку місяця
закінчення строку дії) не надійшла
письмова заява про закриття
карткового рахунку і при дотриманні
інших умов продовження, передбачених
договором.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг, в разі
порушення Клієнтом строків платежів
по будь - якому з грошових зобов»язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, Клієнт зобов»язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500 грв +5% від суми
позову.

З матеріалів справи вбачається, що з
заявою про припинення договору та
закриття карткового рахунку з моменту
укладення договору по теперішній час
ОСОБА_1 не зверталася.

З урахуванням положень
договору та фактичних обставин справи,
колегія суддів вважає, що висновок
суду про відмову у позові банку у
зв»язку з пропуском строку позовної
давності є необґрунтованим, оскільки
платіжна картка, за умовами договору
видана на невизначений строк;
відповідачка, у порушення умов п. 9.12
Умов та Правил надання банківських
послуг, не заявила банку про
припинення дії договору та закриття
карткового рахунку, а продовжувала нею
користуватися до 2013 року, тому, договір
автоматично пролонговано, строк дії
договору не закінчився та є діючим.
Пролонгація договору полягає у
продовженні його строку зі збереженням
тих умов, на яких він укладався,
зокрема, щодо самої умови про порядок
пролонгації договору, які також
залишаються чинними.

У зв»язку з викладеним,
колегія суддів вважає, що відповідно
до умов укладеного договору у суду
першої інстанції не було підстав для
відмови у задоволенні позову у зв»язку
з пропуском строку позовної давності,
тому, ОСОБА_1 зобов»язана нести
відповідальність по погашенню
заборгованості перед банком.

Згідно з розрахунком банку, станом на 31
липня 2013 року, заборгованість
становить 26 463,42 грв. та складається з:
заборгованості за кредитом 6 344,60 грв.,
заборгованості за процентами за
користування кредитом - 18 382,47 грн., а
також штрафів: 500,00 грн. - фіксована
частина та 1236,35 грв. - процентна
складова.

Між тим, відповідно до ст.261 ЦК
України початок перебігу строку
позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за
вимогами кредитора, які випливають з
порушення боржником умов договору про
погашення боргу частинами
(щомісячними платежами) починається
стосовно кожної окремої частини, від
дня, коли відбулося порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником
строків сплати чергових платежів,
передбачених договором, відповідно до
ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом
усього часу - до встановленого
договором строку закінчення виконання
останнього зобов»язання вправі
заявити в суді вимоги про дострокове
повернення тієї частини позики (разом
з нарахованими процентами), що підлягає
сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів вважає, що позивач має
право на стягнення з відповідачки
заборгованості за кредитом та
відсотками в межах передбаченого
законом трирічного строку позовної
давності ( ст.257 ЦК України), про що
просила відповідачка в суді першої
інстанції ( а.с. 38).

Виходячи з розрахунку
заборгованості, наданго позивачем (а.с.
6-8), даних з виписки з особового рахунку
(а.с. 60-70), заборгованість ОСОБА_1 за
кредитом, з урахуванням трирічного
строку позовної давності, буде
становити з 30 серпня 2010 року (день
платежу за графіком) по 31 липня 2013 року
(день звернення позивача до суду) - 2
394,31 грв. (6 344,60 - 3950,209 грв.);
заборгованість за відсотками за
вказаний період - 12 696,52 грв. (18 382,47 - 5 685,95
грв).

Розмір процентної складової штрафу,
у зв»язку зі зміною розміру
заборгованості по тілу кредиту та
процентам буде становити - 754,54 грв. (2
394,31 +12 696,52 = 15 090,83 грв. х 5% :100 = 754,54)

Таким чином, загальна сума
заборгованості за кредитним договором
від 4 липня 2007 року буде становити 16
345,37 грв., що складається з:
заборгованості за кредитом - 2 394,31 грв.;
заборгованості за процентами - 12 696,52
грв.; штрафу - 500 грв. (фіксована частина);
штрафу - 754,54 грв. (процентна складова).

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з
відповідача на користь ПАТ КБ «Приват
Банк» підлягають стягненню витрати
на оплату судового збору: 229,40 грв. - за
подачу позову та 121,80 грв. - за
апеляційний розгляд справи, а всього
351,20 грв.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 307,309,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и
р і ш и л а :

Апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приват Банк»
задовольнити частково.

Рішення Волноваського
районного суду Донецької області від 31
березня 2014 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2,
виданий Волноваським РВ УМВС України в
Донецькій області 9 грудня 1999 року;
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Приват
Банк» заборгованість за кредитним
договором від 4 липня 2007 року в сумі 16
345,37 грв., що складається з:
заборгованості за кредитом - 2 394,31 грв.;
заборгованості за процентами - 12 696,52
грв.; штрафу - 500 грв. (фіксована частина);
штрафу - 754,54 грв. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приват Банк» витрати
на оплату судового збору в розмірі 351,20
грв.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді