АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4693/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 645/5763/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Макарова
Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на додаткове рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 12 березня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння і стягнення
грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом у якому просив витребувати у
ОСОБА_5 належний йому автомобіль «Фіат
Дукато», 1991 року випуску, колір білий,
номер кузова - НОМЕР_1, реєстраційний
номер - НОМЕР_2, реєстрація ТЗ - НОМЕР_3 та
стягнути витрати за правову допомогу у
сумі 1000 грн., вказуючи, що рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 12.07.2012 року визнано за ним право
власності на вказаний автомобіль при
вирішенні спору про поділ спільного
майна подружжя, однак колишня дружина
ОСОБА_5 незаконно продовжує утримувати
автомобіль, а його вимоги про передачу
йому присудженого апеляційним судом
автомобіля залишила без задоволення.

20.11.2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
доповненням до позовної заяви і просив
зобов'язати ОСОБА_5 компенсувати йому
вартість вказаного автомобіля «Фіат
Дукато у сумі 32000 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 21.01.2014 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 09.04.2014 року, у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
стягнення 32000 грн. у якості компенсації
вартості автомобіля відмовлено.

Крім того, судом першої інстанції
12.03.2014р. ухвалено додаткове рішення про
відмову ОСОБА_3 у задоволенні позовних
вимог про витребування майна.

В поданій 07.06.2014 року апеляційній
скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4
просить скасувати додаткове рішення
Фрунзенського районного суду м.Харкова
від 12.03.2014 року, вважаючи його
незаконним та необґрунтованим, і
ухвалити нове, яким позовні вимоги
ОСОБА_3 про витребування автомобіля
задовольнити.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 і
його представник підтримали
апеляційну скаргу і просили її
задовольнити, ухваливши нове рішення
про витребування автомобіля у ОСОБА_5
та передати його позивачу, вказуючи, що
у ОСОБА_5 немає законних підстав
утримувати вказаний автомобіль. Крім
того, просили також і задовольнити
вимоги в частині відшкодування витрат
на правову допомогу у сумі 1000 грн.,
згідно умов договору про надання
правової допомоги адвокатом ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилася,
хоча належним чином була повідомлена
про розгляд справи, причину неявки не
повідомила.

Справа розглядається у відповідності з
вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково за таких підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є таке рішення, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст.2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК України, а також правильно
витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні і які відповідають
вимогам закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Статтею 215 ЦПК України передбачені
вимоги щодо змісту рішення суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржене
рішення не відповідає, оскільки в ньому
відсутнє викладення обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, відсутній висновок
суду про правовідносини, що випливають
із встановлених обставин та посилання
на правову норму, яка підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_3 свої вимоги обґрунтовував
посиланням на рішення апеляційного
суду Харківської області від 12.07.2012
року та невиконання ОСОБА_5 його вимоги,
викладеній в листі, направленого
ОСОБА_5 18.04.2013 року про передачу йому
автомобіля. (а.с.9-10, 11,12).

Позивач вказував, що на теперішній час
рішення суду від 12.07.2012 року набрало
законної сили, але відповідачка не
передала йому у володіння автомобіль
«Фіат Дукато», автомобіль знаходиться
у її володінні, в органах ДАІ спірний
автомобіль зареєстрований на її ім'я.
Не володіючи автомобілем фактично він
не може і перереєструвати його на свої
ім'я. У зв'язку з вищевикладеними
обставинами він надіслав ОСОБА_5
письмову вимогу від 11.04.2013 р., разом з
копією рішення суду від 12.07.2012 року в
якій просив відповідачку передати
йому автомобіль «Фіат Дукато», разом з
технічним паспортом на нього та
ключами. Зазначену вимогу від 11.04.2013 р.
ОСОБА_5 отримала особисто у поштовому
відділенні за місцем проживання 22.04.2013
р., про що свідчить її підпис про
отримання на поштовому повідомленні
від 18.04.2013 р. Однак до часу подання
позову вона не виконала рішення суду.

Відповідач ОСОБА_5 в судових засіданнях
не заперечувала законність вказаного
рішення та факт отримання письмових
вимог ОСОБА_3 про передачу йому
автомобіля, однак стверджувала, що вона
не утримує автомобіль і не чинить
ОСОБА_3 перешкод у володінні,
користуванні та розпорядженні спірним
автомобілем, а доводи ОСОБА_3 в тій
частині, що вона використовую
присуджений йому автомобіль на свою
користь є надуманими.

Колегія суддів вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_3 в частині витребування
майна з чужого незаконного володіння
підлягають задоволенню за таких
підстав.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Згідно рішення апеляційного суду
Харківської області від 12.07.2012 року
визнано право власності ОСОБА_3 на
автомобіль «Фіат дукато» 1991 року
випуску, білого кольору, реєстраційний
номер НОМЕР_4 вартістю 32000грн.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

При цьому особа самостійно обирає
передбачений ст.16 ЦК України спосіб
захисту цивільних прав та інтересів.

Позивачем доведено, а відповідач не
оспорює, що з дня ухвалення рішення
апеляційним судом Харківської області
12.07.2012 року право власності на спірний
автомобіль перейшло до ОСОБА_3

Згідно ст.387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави володіє ним.

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_3 є законними і підлягають
задоволенню.

Колегія суддів відхиляє надані суду
пояснення відповідача в тій частині, що
ОСОБА_3 не доведено того факту, що вона,
начебто, перешкоджає йому
користуватися, володіти і
розпоряджатися автомобілем, оскільки
вона попередній власник спірного
автомобіля у відповідності з вимогами
ст.14 ЦПК України мала б добровільно
діяти у відповідності з рішенням суду
від 12.07.2012 року.

Відповідачем не доведено, що вона,
отримавши 22.04.2013 року письмову вимогу
ОСОБА_3 і копію вказаного рішення, вжила
дії по передачі спірного майна його
власнику, або зробила це раніше
(передала ОСОБА_3 автомобіль, ключі від
нього, технічний паспорт).

Вирішуючи питання щодо судових витрат,
колегія суддів приходить до наступного
висновку.

До судових витрат, згідно ст.79 ЦПК
України, входить судовий збір, який по
даній справі, згідно п.2 ст.4 Закону
України «Про судовий збір»,
складається із судового збору у сумі 320
грн. при поданні позовної заяви в суді
першої інстанції і 160 грн., яка має бути
сплачена при подачі апеляційної
скарги.

Оскільки ОСОБА_3, згідно довідки МСЕК
від 12.06.2013р. (а.с.8) є інвалідом 2 групи
безстроково, він, згідно п.9 ст.5 Закону
України «Про судовий збір», звільнений
від сплати судового збору.

Частина ч.3 ст.88 ЦПК України передбачає,
що судовий збір стягується з
відповідача у тому разі, коли рішення
ухвалене на користь позивача, який
звільнений від сплати судового збору.

Отже, судові витрати у виді судового
збору на користь держави належить
стягнути з відповідача ОСОБА_5

Вимога ОСОБА_3 в частині стягнення з
відповідача 1000 грн. у якості
компенсації витрат на правову
допомогу, надану адвокатом ОСОБА_7
задоволенню не підлягає, як така що не
доведена шляхом надано належних і
допустимих доказів.

Позивачем не надано письмових доказів,
які б свідчили, що адвокатом ОСОБА_7
виконано певний, конкретно визначений
обсяг роботи, що ними погоджено
відповідність обсягу такої роботи і її
вартість умовам договору, що він
передав, а адвокат ОСОБА_7 прийняла від
нього грошові кошти у якості оплати за
вказаний обсяг правової допомоги.

Разом з тим, саме на сторони, згідно
ст.ст. 10,60 ЦПК України покладається
обов'язок доводи обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.303, п.п.3,4
ст.309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Додаткове рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 12 березня
2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про витребування
майна задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_5 і передати ОСОБА_3
автомобіль «Фіат Дукато», 1991 року
випуску, колір білий, номер кузова
-НОМЕР_1, реєстраційний номер - НОМЕР_2,
реєстрація ТЗ - НОМЕР_3.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави
судовий збір у сумі 480 грн.

У задоволенні вимог ОСОБА_3 про
стягнення з відповідача на його
користь 1000 грн. у якості компенсації
витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, в касаційному порядку
може бути оскаржене безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: