Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1905/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Ковальова О. Б.
Спори про право власності
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

09.07.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Черненко В.В., Кодрула М.А.

секретар - Кечкін А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 травня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Олександрійської
міської ради Кіровоградської області
про визнання права власності на ?
частину будинку за набувальною
давністю , -

ВСТАНОВИЛА:

27.02.2014 року ОСОБА_2 звернувся у суд з
позовом до Олександрійської міської
ради Кіровоградської області про
визнання права власності на ? частину
будинку за набувальною давністю.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.
У
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 травня 2014 року і
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог , посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників
судового розгляду , обговоривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи , колегія суддів
вважає , що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно
п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін, з підстав
передбачених ст. 308 ЦПК України.

Судом першої
інстанції встановлено , що згідно
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 23.07.1994 року, спадкоємцями
вказаного в заповіті майна ОСОБА_3 ,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є його діти :
ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Спадкове майно, на яке
видано свідоцтво , складається з жилого
будинку з надвірними будівлями за
адресою АДРЕСА_1 . Свідоцтво
зареєстровано в Олександрійському БТІ.
Будинок у натурі між спадкоємцями не
поділено.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер і
після його смерті відкрилася спадщина
на ? частину б.АДРЕСА_1.
Після смерті
ОСОБА_4 спадщину прийняли : дочка
померлого ОСОБА_5 , шляхом подання заяви
про прийняття спадщини та дружина
ОСОБА_6 шляхом фактичного прийняття
спадщини відповідно до ЦК УРСР ( 1963 р.)
Свідоцтва про право на спадщину не
видавались.
ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_6, померла , спадщина після її
смерті ніким не прийнята.

З врахуванням
встановлених обставин справи , суд
першої інстанції з посиланням на ст. 549
ЦК УРСР ( 1963 року) , ст. 344 ЦК України
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову.
При цьому суд першої
інстанції зазначив, що в розумінні ст.
344 ЦК України ОСОБА_2 не є добросовісним
володільцем ? частки вищевказаного
спірного будинку , а тому відсутні
підстави, передбачені ст. 344 ЦК України
для визнання за ним права власності за
набувальною давністю.
Колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції , а апеляційну скаргу
вважає необгрунтованою враховуючи
наступне.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи
позивачу на підставі свідоцтва про
право на спадщину належить ? частина
спірного будинку.
Інша ? частина будинку , після смерті
ОСОБА_4, успадкована дочкою померлого
ОСОБА_5 , та дружиною ОСОБА_6 і їх частки
становлять по ? кожній.

Після смерті ОСОБА_6
відкрилася спадщина на ? частину
спірного будинку , яка ніким не
прийнята.
Інша ?
частина будинку перебуває у власності
ОСОБА_5 і факт не отримання нею
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє її права власності.
Оскільки позов пред'явлено щодо
визнання права власності на ? частину
будинку , а не на ? частину будинку після
смерті ОСОБА_6, суд першої інстанції
дійшов законного та обґрунтованого
висновку щодо відсутності правових
підстав для застосування положень ст.
344 ЦК України щодо 12 частини спірного
будинку. Інші доводи
скарги є також безпідставними та не
грунтуються на вимогах закону.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст.
15 ЦК України суд захищає порушені,
невизнані або оспорювані права,
свободи чи інтереси. Доказів , які б
свідчили про наявність підстав для
застосування вищезазначених норм
матеріального та процесуального права
суду не надано.
Виходячи з
вищенаведеного , колегія суддів дійшла
висновку , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
, його висновки відповідають фактичним
обставинам справи, а тому підстави для
його скасування в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1
ч.1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК
України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.
Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 травня 2014 року -
залишити без змін.
Ухвала набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :