Справа № 658/5284/13-ц
(провадження № 2/658/90/2014)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Каховський
міськрайонний суд Херсонської області
в складі

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарі Полтавській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду, м. Каховка
Херсонської області, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: каховський РВ УДМС України в
Херсонській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, зняття з
реєстраційного обліку місця
проживання,

встановив:

Позивач звернулася з позовом до
відповідача про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, зняття з
реєстраційного обліку місця
проживання.

Вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є
наймачем житлового будинку
АДРЕСА_1. Відповідач перебуває на
реєстраційному обліку за даною
адресою, але з січня 1998 року у вказаній
квартирі не проживає. Позивач змушена
нести додаткові витрати з оплати
житлово-комунальних послуг, їй
створені перешкоди в реалізації права
користування житлом. За вказаних
обставин просила визнати ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням.

В судовому засіданні позивач на
задоволенні вимог наполягала у повному
обсязі, з підстав викладених в позовній
заяві.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав. Пояснив, що
був прописаний та проживав у квартирі,
право користування якою оспорюється, з
1992 року. В 1997 року був засуджений до
покарання у виді позбавлення волі, яке
відбував реально. Після відбуття
покарання дізнався, що в житлі, в якому
він мешкав до засудження, проживає
ОСОБА_1 Вселитися в спірне приміщення
ніколи не намагався, у зв'язку із тим, що
він та його малолітні сини протягом
тривалого часу хворіли та потребували
лікування.

Представник Каховського районного
сектору управління державної
міграційної служби України в
Херсонській області в судове засідання
не з'явився - надав заяву про розгляд
справи за його відсутністю.

Суд вважає можливим розглянути справу
за представника третьої особи.

Вимога підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення виконавчого комітету
Роздольненської сільської ради від 20
січня 1998 року № 6, ОСОБА_1 надано дозвіл
на прописку в с. Роздольне на жилу площу
ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 9,
55).

Як слідує з технічного паспорту,
виготовленого 26 квітня 2013 року на
замовлення ОСОБА_1, квартира АДРЕСА_1
має жилу площу 36,3 кв.м. та складається з
трьох кімнат (а.с. 6 - 7).

ОСОБА_2 з 31 липня 1992 року перебуває на
реєстраційному обліку місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідно до довідки, виданої
Роздольненською сільською радою
Каховського району Херсонської
області від 19 вересня 2013 року, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та постійно
проживає за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, за вказаною адресою
зареєстрований, проте фактично з 1998
року не проживає (а.с. 11).

Відповідно до акту обстеження
житлового приміщення від 19 вересня 2013
року, затвердженого сільським головою
Роздольненської сільської ради, в
квартирі АДРЕСА_1 була зареєстрована та
проживала сім'я ОСОБА_4 Син ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 знаходився в місцях позбавлення
волі, у вищевказаній квартирі не
проживає (а.с. 10).

З показів, наданих в судовому засіданні
свідками ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, після засудження відповідача
та вибуття його родини з місця
постійного проживання - квартири, яка
на даний час знаходиться у володінні
позивача, вказане житло було
безхазяйним та руйнувалося до того
часу, поки рішенням виконкому не
передано в користування ОСОБА_1
Відповідач з моменту вселення позивача
в спірну квартиру право користування
останньої цим житлом не оспорював та в
житлі ОСОБА_8 не проживав.

Згідно до архівних копій заяв ОСОБА_4,
виданих завідувачем архівним сектором
25 січня 2014 року, заявник ОСОБА_4 просила
голову сільської ради виписати її із
займаної житлової площі за адресою:
АДРЕСА_1, та прописати за цією адресою
ОСОБА_1 (а.с. 56, 60).

Відповідно до довідки про звільнення
ОСОБА_2 від 02 червня 1999 року, останній
відбував покарання у місцях
позбавлення волі з 19 серпня 1997 року по
02 червня 1999 року (а.с. 62).

З відповіді протитуберкульозного
диспансеру Каховської районної
лікарні від 28 квітня 2014 року на
запит суду слідує, що ОСОБА_2 перебував
на «Д» обліку в 2001 році з діагнозом
туберкульоз (а.с. 73).

Відповідно до свідоцтв про народження
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_6, батьком їх є ОСОБА_2 (а.с. 83).

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до
медичного висновку від 06 червня 2011 року
№ 554, має захворювання, що відповідає
розділу Х п. 3 пп. 3.1 Переліку медичних
показань, що дають право на одержання
державної соціальної допомоги на
дітей-інвалідів віком до вісімнадцяти
років. Висновок дійсний до 22 червня 2013
року (а.с. 80). Відповідно до довідки до
акту огляду МСЕК серії 10 ААА виданої
11 червня 2013 року, ОСОБА_9 є інвалідом
другої групи безстроково (а.с. 81).

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до
медичного висновку від 30 серпня 2008 року
№ 882, має захворювання, що відповідає
розділу Х п. 3 пп. 3.1 Переліку медичних
показань, що дають право на одержання
державної соціальної допомоги на
дітей-інвалідів віком до вісімнадцяти
років. Висновок дійсний до 28 квітня 2019
року (а.с. 82).

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до
членів сім'ї наймача належить дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом із
наймачем і ведуть із ним спільне
господарство.

Як визначено ст. 163 ЖК України, у разі
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
займане жиле приміщення у випадках і в
межах строків, установлених ч. 1 ст. 71 ЖК
України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Як встановлено п. 7 ч. 3 ст. 71 ЖК України,
жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у випадку взяття під варту або
засудження до арешту, обмеження волі,
позбавлення волі на певний строк чи
довічне позбавлення волі - протягом
усього часу перебування під вартою
або відбування покарання, якщо в цьому
будинку, квартирі (їх частині)
залишилися проживати інші члени сім'ї.
У цьому випадку, право користування
жилим приміщенням зберігається за
відсутнім протягом шести місяців з дня
закінчення строку відбування
покарання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України (постанова «Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України» від
12 квітня 1985 року № 2), у справах про
визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив
право користування жилим
приміщенням (ст. 71 ЖК України),
необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки.

У разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї, тощо)
суд може продовжити пропущений строк.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
покази свідків, дослідивши письмові
докази, вважає, що з часу прийняття
виконавчим комітетом Роздольненської
сільської ради рішення від 20 січня 1998
року № 6 наймач спірного житлового
приміщення змінився.

Дане рішення, на підставі якого ОСОБА_1
надано право користування житлом,
ніким не оскаржене та є чинним.

Відповідач не є членом сім'ї позивача,
тому похідного права від її права
користування не набув.

Із заявою щодо визнання причини
відсутності в спірному житлі понад
шість місяців та продовження
пропущеного строку відповідач не
звертався.

Вказуючи, що про неможливість
користуватися спірним житлом з моменту
звільнення з місць відбування
покарання (02 червня 1999 року) та до дня
звернення позивачем до суду із даним
позовом (20 листопада 2013 року)
відповідач не надав
доказів, які підтверджують його наміри
та намагання вселитися в цю
квартиру. Навпаки, відповідач в
судовому засіданні підтвердив, що
відповідних дій не вчиняв з власних
міркувань.

Доводи відповідача щодо того, що він не
міг повідомити позивача про своє право
користування спірним приміщенням
внаслідок свого та дітей захворювань
не підтверджуються поданими ним
доказами. Перебування ОСОБА_2 на обліку
з 2001 року по 2005 рік з діагнозом
туберкульоз та наявність психічних
захворювань в його дітей не доводить
поважність причин відсутності
відповідача за адресою реєстраційного
обліку місця проживання понад 14 років.

За вказаних обставин суд визнає
відповідача таким, що втратив право
користування спірним жилим
приміщенням.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», рішення суду про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням
відповідно є підставою, для зняття їх з
реєстрації. За вказаних обставин суд не
встановив підстав додатково
зобов'язувати Каховський РС УДМС до
зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 8, 21, 22, 24, 41, 47, 55, 124
Конституції України,

ст.ст. 64, 71, 72, 163 ЖК України,

ст.ст. 5 - 11, 57 - 60, 213 - 215, 223 - 226 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку місця
проживання, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В задоволені решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Херсонської області через Каховський
міськрайонний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Т.А.
Марків