АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1996/14
інстанції Дорошинська В.Е.
Доповідач: Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 01 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В.

Кутурланової
О.В.

при секретарі Гончар
К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 05 травня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Херсонська
теплоелектроцентраль» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію і гаряче
водопостачання,

В С Т А Н О В И Л А :

28 березня 2014 року представник
публічного акціонерного товариства
«Херсонська теплоелектроцентраль»,
надалі (ПАТ «Херсонська
теплоелектроцентраль») звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за спожиту теплову енергію і
гаряче водопостачання, посилаючись на
те, що відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1 та є споживачем послуг із
централізованого опалення та
постачання гарячої води. Оскільки
відповідач належним чином не виконує
свої зобов'язання по сплаті за надані
послуги, внаслідок чого утворилась
заборгованість, за період з 01.10.2010р. по
01.03.2014р. складає 1816,53 грн., яку просив
стягнути та вирішити питання про
стягнення судових витрат.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Херсона від 05 травня 2014 року
позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволені позовних вимог на суму 1404,48
грн. у зв'язку з закінченням строку
позовної давності, в решті позовних
вимог відмовити за необґрунтованістю.
При цьому зазначила, що суд не звернув
уваги на відсутність договору з
позивачем на постачання теплової
енергії, послуги з теплопостачання
надавались не належної якості, про що
свідчать акти перевірки виміру
температури повітря в житловому
приміщенні, проте ці акти не були
враховані та перерахунок суми не
проводився. Також позивачем пропущений
строк позовної давності для стягнення
заборгованості за надані послуги за
період з 01.10.2010р. по 01.04.2011р. в сумі 1404,48
грн.

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Пунктом 20 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної і гарячої води і
водопостачання, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, із змінами
встановленими постановою від 31.10.2007
року № 1268 визначено, що плата за надані
послуги вноситься споживачем
відповідно до показань засобів обліку
води і теплової енергії або
затверджених нормативів (норм)
споживання на підставі платіжного
документа (розрахункові книжки,
платіжної квитанції тощо) або
відповідно до умов договору на
встановлення засобів обліку.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_2
зареєстрована та проживає в квартирі
АДРЕСА_1 і отримує послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання, виконавцем яких є ПАТ
«Херсонська теплоелектроцентраль».

З наданої позивачем довідки
вбачається, що надані позивачем
послуги з централізованого опалення і
гарячого водопостачання, відповідачка
оплачує не в повному обсязі, внаслідок
чого за нею рахується заборгованість
за період з 01.10.2010р. по 01.03.2014р. в сумі
1816,53 грн. (а.с.8, 41).

Оскільки між сторонами склалися
фактичні договірні відносини,
відповідно до яких позивач виконав
взяті на себе зобов'язання з надання
комунальних послуг та послуг з
централізованого теплопостачання до
квартири, в якій мешкає відповідач, а
остання отримала ці послуги, проте їх
не оплатила, внаслідок чого утворилася
заборгованість, колегія суддів
погоджується з висновком суду про
задоволення позовних вимог.

Не можуть бути прийняті до уваги
посилання апелянта на неможливість
стягнення оплати та задоволення позову
у зв'язку з відсутністю укладеного із
позивачем договору про надання послуг,
оскільки відсутність письмового
договору про надання послуг, які
відповідач фактично отримувала за
обставинами встановленими судом, не
звільняє її від їх оплати.

Крім того, відповідно до ст.ст. 20, 22
Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» укладання
письмового договору на надання
житлово-комунальних послуг є
обов'язком обох сторін.

Також не заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги щодо не
проведення позивачем перерахунку
оплати через надання послуг неналежної
якості.

Як вбачається із довідки про
нарахування та оплати за надані
послуги, у зв'язку з наданням послуг,
які за якісними або кількісними
показниками не відповідали
передбаченим стандартам, позивач
проводив перерахунок та зменшував суму
нарахування за відповідний місяць.
(а.с.8,41).

Наданні відповідачем акти
проведення виміру температури повітря
в її квартирі за період з грудня 2009р. по
березень 2010р., не входять в період за
який позивач просить стягнути
заборгованість.

Неприйнятними є доводи
апеляційної скарги щодо пропуску
позивачем строку позовної давності для
звернення до суду із вимогою про
стягнення заборгованості за надані
послуги у період з 01.10.2010р. по 01.04.2011р. у
сумі 1404,48 грн., оскільки відсутні
підстави для зупинення чи переривання
перебігу процесуального строку.

Проте, відповідно до вимог
ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність -
це строк у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

З матеріалів справи вбачається,
що заява про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
послуги ПАТ «Херсонська
теплоелектроцентраль» подана в
листопаді 2013 року.

Нараховану оплату за послуги
надані в жовтні 2010 року відповідач
сплатила у грудні 2010 року, отже вказані
дії свідчать про переривання строку
позовної давності та є достатньою
підставою для стягнення заборгованих
сум в межах строку зазначеного
позивачем з жовтня 2010 року по 01.03.2014р. у
розмірі 1816,53 грн.

Оскільки справа розглянута з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, підстави для його
скасування і задоволення скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 05 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: