АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/5435/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Мельниченко С. П. Доповідач - Рудь
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» на
рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року
за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_4,
про визнання договорів недійсними, -

В с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_3 в числі інших
осіб звернувся з позовом до ПАТ
Комерційний Банк «Приватбанк», третя
особа ОСОБА_4, про визнання договорів
недійсними(а.с.1-10).

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 10 липня 2013 року
роз'єднані в самостійні провадження
позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 вікторівни, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до
ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк»,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання договорів
недійсними та позовні вимоги ОСОБА_3 до
ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» про
визнання недійсними договорів
поруки(а.с.17).

ОСОБА_3 зазначав, що він не підписував
договір поруки № 2008-ПМ/47 від 09.06.2008 року,
укладений між ним та ПАТ КБ
«ПриватБанк», та договір поруки №
2008-ПМ/8 від 07.02.2008 року, укладений між ним
та ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі
яких ПАТ КБ «ПриватБанк» звертається
до суду з вимогою про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
який начебто забезпечений
оспорюваними договорами поруки. Його
волевиявлення на укладення вказаних
договорів не було, договори не були
спрямовані на реальне настання
правових наслідків.

Просив згідно п.3 ст.203 ЦК України
визнати зазначені недійсними.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року
позов задоволено частково(а.с.78-80).

Визнано недійсним договір поруки №
2008-ПМ/47 від 09.06.2008 року, укладений між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" на користь держави судовий
збір в розмірі 243,60 гривень.

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство Комерційний
Банк «Приватбанк» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального
права(а.с.84-87).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,11 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст.ст.57,58 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечння
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються, зокрема, на підставі
висновків експертів.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів, за захистом яких особа,
право якої порушено, може звернутись до
суду, передбачені ст.16 ЦК України.

За положеннями ст.ст.202, 203 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203
цього Кодексу.

Судом встановлено, що 09.06.2008 року від
імені ПАТ КБ «ПриватБанк» з одного
боку, та від імені ОСОБА_3 з іншого боку,
підписано договір поруки № 2008-ПМ/47,
згідно умов якого ОСОБА_3 поручився
перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання
ОСОБА_4 зобов'язань по кредитному
договору № 2008-ПМ-47 від 09.06.2008 року(а.с.61).

Із висновку № 3162-13 від 03.03.2014 року
судової почеркознавчої експертизи
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз
вбачається, що підпис від імені ОСОБА_3
в графі «ОСОБА_3.» з боку поручителя в
договорі поруки № 2008-ПМ/47, укладеного
09.06.2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ
«ПриватБанк», виконаний не ОСОБА_3, а
іншою особою(а.с.55-63).

Як видно із справи, ОСОБА_3
обгрунтовував вимоги тим, що він не
підписував договір поруки № 2008-ПМ/47 від
09.06.2008 року.

Висновок № 3162-13 від 03.03.2014 року
судової почеркознавчої експертизи
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз містить
інформацію про те, що вказаний договір
поруки підписаний іншою особою, а не
ОСОБА_3

Отже, встановивши зазначені
обставини та докази в їх підтвердження,
суд прийшов до правильного висновку, що
договір поруки № 2008-ПМ/47 від 09.06.2008 року
є таким, що протирічить вимогам ст.ст.203,
215 ЦК України, а тому обгрунтовано
визнав такий договір недійсним.

Доводи апеляційної скарги про те, що
підпис в договорі поруки № 2008-ПМ/47 від
09.06.2008 року могла виконати мати ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, не можуть бути взяті до уваги,
оскільки судом встановлено, що
вказаний договір підписано іншою
особою, а не ОСОБА_3, який в договорі
значиться поручителем.

Посилання в скарзі на те, що висновок
суду про відмову ОСОБА_3 в задоволенні
вимог про визнання недійсним договору
поруки № 2008-ПМ/8 від 07.02.2008 року з
підстав його неукладення є помилковим,
не можуть бути взяті до уваги, оскільки
вказаний висновок суду щодо договору
поруки № 2008-ПМ/8 від 07.02.2008 року
належними доказами, передбаченими
ст.ст.57,58 ЦПК України, не спростовано.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм матеріального та
процесуального права безпідставні,
оскільки рішення суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та
вимогам закону, що регулює зазначені
правовідносини, доказам у справі суд
дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України, підстав для скасування
судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-