ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3893/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2014 р.Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючої судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні житлом шляхом
виселення та позов третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги
Комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
місті Києва» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг, -

встановив:

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
житлом шляхом виселення.

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що відповідно до
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 09 жовтня 2006 року визнано за
ОСОБА_2 право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1. На підставі
свідоцтва про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів, ОСОБА_2
належить інша ? частка квартири
АДРЕСА_1. Та вона стала єдиним власником
спірної квартири, відповідач
відмовляється в добровільному порядку
знятися з реєстраційного обліку та
висилитися, чим перешкоджає
користуватися та розпоряджатися її
власністю (квартирою) на власний
розсуд.

В позовних вимогах просила суд усунути
перешкоди у користуванні ОСОБА_2 її
нерухомим майном, шляхом виселення
ОСОБА_3, з квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Висилити ОСОБА_3 із квартири за адресою:
АДРЕСА_1. Стягнути з ОСОБА_3 на її
користь судові витрати.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 13 червня 2014 року залучено
третю особу, яка заявляє самостійні
вимоги Комунальне підприємства
«Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району місті Києва».

В обгрунтування позовних вимог
Комунальне підприємство «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
місті Києва» посилається на те, що
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

Комунальне підприємство «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
місті Києва» є балансоутримувачем
будинку АДРЕСА_1 та забезпечує надання
відповідачеві житлово-комунальних
послуг. Відповідач ОСОБА_2 споживає
надані послуги, а оплату за них
здійснює не регулярно, що призвело до
виникнення заборгованості.

В позовних вимогах просило суд
стягнути з ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
місті Києва» заборгованість за оплату
за житлово-комунальних послуг у сумі 7
443,32 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги свого позову підтримала
у повному обсязі та просила їх
задовольнити. Проти позову третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
заперечувала, пояснивши, що дійсно є
заборгованість по сплаті
житлово-комунальних послуг, просила
суд застосувати позовну давність та у
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
проти позову ОСОБА_2 заперечував,
пояснивши, що він сплачує
житлово-комунальні послуги по своєму
рахунку та з 23 червня 2014 року в спірній
квартирі не проживає. Питання про
задоволення позову третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги поклався на
розсуд суду.

В судовому засіданні представник
третьої особи Комунального
підприємства «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району місті Києва» -
Савченко Ганна Миколаївна проти позову
ОСОБА_2 заперечувала та просила у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі. Позовні вимоги
Комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
місті Києва» підтримала у повному
обсязі, пояснивши, що посилання
відповідача на строк позовної давності
не може бути прийнято судом до уваги,
оскільки відповідач визнавала, що
існує заборгованість та постійно
сплачувала житлово-комунальні послуги,
однак не в повному обсязі, а отже строк
позовної давності переривається.
Просила позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Заслухавши позивача, відповідача,
представника третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні обставини і визначені їм
правовідносини.

Суд в межах заявлених позовних
вимог та наданих доказів сторонами по
справі встановив наступні факти та
правовідносини.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен
має право на житло. Держава створює
умови за яких кожний громадянин матиме
змогу побудувати житло, придбати його у
власність, взяти в оренду.

Ніхто не може бути позбавлений житла
інакше як на підставі закону чи за
рішенням суду.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 26.11.1994 р. по
17.07.2003 р. (а.с. 37, 38). Від шлюбу є дитина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

На підставі договору купівлі-продажу
від 27.11.1996 р. на ім'я відповідача ОСОБА_3
(а.с. 52) була придбана квартира АДРЕСА_1,
яка є однокімнатною, житловою площею
19,05 кв.м., загальною площею 33,05 кв.м. (а.с.
11-12).

Відповідно до рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 09 жовтня 2006
року визнано за ОСОБА_2 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7).

На підставі свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів,
серія та номер: 1-164, видано 25.01.2014 р.
ОСОБА_2 належить інша ? частка квартири
АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до довідки Комунального
підприємства «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району місті Києва» № 238
від 19.02.2014 р. в спірній квартирі
зареєстровано дві особи: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.
15).

Відповідно до довідки Комунального
підприємства «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району місті Києва» № 387
від 14.05.2014 р. в квартирі АДРЕСА_1
зареєстрована одна особа: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 51).

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2
посилалася на те, що як вона стала
єдиним власником спірної квартири,
відповідач відмовляється в
добровільному порядку знятися з
реєстраційного обліку та висилитися,
чим перешкоджає користуватися та
розпоряджатися її власністю
(квартирою) на власний розсуд.

Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 був зареєстрований в спірній
квартирі з 2006 року, як колишній чоловік
(а.с. 15). Під час розгляду справи в
спірній квартирі зареєстрована тільки
одна особа, син позивача ОСОБА_5 (а.с. 74).
Та відповідач ОСОБА_3 під час розгляду
справи повідомив, що 23 червня 2014 року
з'їхав з квартири АДРЕСА_1 даний факт
позивачем в судовому засіданні не
заперечувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового
кодексу Української РСР, припинення
сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх (колишніх
членів сім'ї) права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Посилання позивача на те, що їй
чиняться перешкоди відповідачем, суд
оцінює критично, оскільки під час
розгляду справи судом встановлено, що
позивач ОСОБА_2 має ключ від квартири,
безперешкодно входить до квартири.
Звернення до правоохоронних органів
стосуються з приводу розподілу
квартири АДРЕСА_1 та пошкодження майна
на даній житловій площі колишнім
чоловіком ОСОБА_3.

Посилання позивача на те, що відповідач
чинить перешкоди позивачу у
користуванні власністю тим, що
житлово-комунальною організацією
здійснюється нарахування квартирної
плати та комунальних платежів
відповідно до реєстрації відповідача в
квартирі, які позивач, як власник
квартири, змушена сплачувати та на день
подання позову за відповідачем
рахується борг за житлово-комунальні
послуги в розмірі 7 211,19 грн. Однак, дані
посилання позивача спростовуються
матеріалами справи.

Так, в 2007 році, після рішення
Дарницького районного суду м. Києва,
особовий рахунок квартири було
розділено на два відповідності до
кількості співвласників, і
заборгованість за спожиті
житлово-комунальні послуги, яка
утворилась на період розділення
рахунків була розділена між двома
співвласниками. Заборгованість ОСОБА_3
по особовому рахунку НОМЕР_1 була
сплачена повністю. За період з липня 2007
року по квітень 2014 року заборгованість
ОСОБА_2 по особовому рахунку НОМЕР_2
квартири АДРЕСА_1 становить 7 443,32 грн.

Отже, на підставі вищевикладеного
позовні вимоги ОСОБА_2 під час розгляду
справи не знайшли свого підтвердження,
спростовуються матеріалами справи та у
задоволені позовних вимог слід
відмовити у повному обсязі.

Разом з тим позовні вимоги третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
Комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
місті Києва» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг під час
розгляду справи знайшли своє
підтвердження та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Так, ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_1.

Комунальне підприємство «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
місті Києва» є балансоутримувачем
будинку АДРЕСА_1 та забезпечує надання
відповідачеві житлово-комунальних
послуг, до яких відноситься: утримання
будинку та прибудинкової території,
централізоване опалення,
централізоване постачання холодної,
гарячої води та водовідведення, тощо.

Відповідач ОСОБА_2 споживає надані
послуги, а оплату за них здійснює не
регулярно, що призвело до виникнення
заборгованості.

Особовий рахунок квартири розділено на
два.

Відповідно до довідки про нарахування
та сплату по особовому рахунку НОМЕР_2
ОСОБА_2 заборгованість станом на
квітень 2014 року становить 7 443,32 грн. (а.с.
60-61).

Заборгованість за спожиті
житлово-комунальні послуги по
особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_3
квартири АДРЕСА_1 відсутня, що
підтверджується довідкою про
нарахування та оплату по особовому
рахунку (а.с. 63-64).

Відповідач ОСОБА_2 щомісячно
отримувала від позивача рахунки на
оплату житлово-комунальних послуг із
зазначенням суми боргу, однак платежі
здійснювала не в повному обсязі, що
призвело до утворення заборгованості.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу
України власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків
гуртожитків затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 572 від
08.10.1992 р. власник та наймач квартири
зобов'язаний оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21.07.2005 р. розрахунковим
періодом для оплати послуг є
календарний місяць.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а так із дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права
обов'язки.

За п.1 ч. 2, ч. 3 та ч. 4 ст. 11 Цивільного
кодексу України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини. Цивільні
права обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства. У випадках встановлених
актами цивільного законодавства,
цивільні права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим або органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідач ОСОБА_2 не регулярно сплачує
вартість спожитих житлово-комунальних
послуг, що призвело до утворення
заборгованості та порушення
зобов'язання в сумі 7 443,32 грн. Посилання
відповідача на застосування позовної
давності суд не може покласти в рішення
суду, оскільки з матеріалів справи
вбачається, що відповідач сплачувала
постійно житлово-комунальні послуги,
однак в меншому розмірі, а отже
визнавала суми нарахувань та строк
позовної давності переривався.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене позовні
вимоги третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги Комунального
підприємства «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району місті Києва» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг під
час розгляду справи знайшли своє
підтвердження та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Крім того, оскільки позов Комунального
підприємства «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району місті Києва»
задовольняється, то відповідно до ч. 1
ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2
необхідно стягнути на користь позивача
сплачені витрати по справі судовий
збір в розмірі 243,60 (а.с. 50).

Керуючись ст. 156 Житлового кодексу
Української РСР, ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
ст.ст. 11, 322, 526, 610, 625 та на підставі ст.ст.
10, 11, 27, 60, 212-215, 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
житлом шляхом виселення - відмовити.

Позов третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги Комунального
підприємства «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району місті Києва» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
користь Комунального підприємства
«Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району місті Києва» (02091, м. Київ, вул.
Харківське шосе, 148-А, р/р 486 в КРД
АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 322904,
ідентифікаційний код 31722755)
заборгованість за оплату за
житлово-комунальних послуг у сумі 7 443,32
(сім тисяч чотириста сорок три) гривні 32
копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
користь Комунального підприємства
«Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району місті Києва» (02091, м. Київ, вул.
Харківське шосе, 148-А, р/р 486 в КРД
АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 322904,
ідентифікаційний код 31722755) судовий
збір в сумі 243,60 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: