Справа № 756/9946/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/6514/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Диба
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого
судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Ящук Т.І.

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_3

представника відповідача
-Василевського О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою Василевського
ОлександраАнатолійовича, який діє на
підставі довіреності в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 27 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» про стягнення грошових коштів за
договором вкладу, зустрічним позовом
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» до ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору
банківського вкладу

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року позивач ОСОБА_5
звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» про стягнення
грошових коштів за договором
банківського вкладу. Свої вимоги
обґрунтовував тим, що сума вкладу та
відсотків за договором банківського
вкладу йому повернуті не були у зв»язку
з злочинними діями працівників банку. В
ході розгляду справи зменшив свої
позовні вимоги у зв»язку з поверненням
йому коштів в сумі 377900 грн. та просив
стягнути з відповідача 95099 грн.62 коп.

В свою чергу відповідач звернувся до
суду з зустрічним позовом про визнання
недійсним договору банківського
вкладу, посилаючись на те, що договір
обслуговування фізичної особи від 17
квітня 2009 року та договір банківського
вкладу від 7 вересня 2012 року позивачем
за зустрічним позовом підписані не
були та не укладались.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 27 березня 2014 року
задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 та
стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» 93637
грн.39 коп., у задоволенні зустрічного
позову про визнання недійсним договору
банківського вкладу відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Василевський О.А. який діє на підставі
договору про надання правової допомоги
в інтересах ПАТ «Універсал Банк» подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
.

В апеляційній скарзі послався на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин справи, що призвело
до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представник
відповідача ПАТ « Універсал Банк» -
Василевський О.А. доводи апеляційної
скарги підтримав в повному обсязі та
просив рішення суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог
скасувати та ухвалити в цій частині
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5 в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3
заперечував проти доводів апеляційної
скарги та просив залишити рішення суду
першої інстанції без змін, як законне
та обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого у справі
рішення, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення суду першої
інстанції по даній справі - залишенню
без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
відшкодування майнової шкоди, суд
першої інстанції виходив з того, що
незаконними діями працівника ПАТ «
Універсал Банк» - Витикалюка Р.М.,
вчиненими ним при виконанні трудових
(службових) обов'язків, позивачу ОСОБА_5
було завдано майнової шкоди, сума якої
з урахуванням повернутих коштів
складає 93 637 гривень 39 копійок.

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим, рішення ухвалене з
дотриманням норм процесуального права,
судом першої інстанції правильно
застосовані норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 17
квітня 2009 року між позивачем та ВАТ
«Універсал Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк» укладено
договір банківського обслуговування
фізичної особи №000199847, відповідно до
умов якого банк відкриває ОСОБА_5
банківські рахунки, випускає платіжні
картки та здійснює банківське
обслуговування, нараховує відсотки, а
останній користується послугами банку
та сплачує їх вартість.

7 вересня 2012 року ОСОБА_5, згідно заяви -
підтвердження, яка є невід'ємною
частиною договору передав, а банк
прийняв грошову суму вкладу в розмірі
400 000, 42 грн. і зобов'язався повернути
позивачу суму вкладу та сплатити
проценти в порядку визначеному в
договорі, а саме за період з 7 вересня 2012
року по 8 жовтня 2012 року сплатити 20%
річних, за період з 8 жовтня 2012 року по 7
листопада 2012 року сплатити 21% річних, за
період з 7 листопада 2012 року по 7 грудня
2012 року сплатити 22% річних /а.с.13/.

Згідно заяви-підтвердження вклад
залучається на строк до 7 грудня 2012 року
включно.

Згідно з частиною 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Частиною 1 ст. 1059 ЦК України договір
банківського вкладу укладається у
письмовій формі. Письмова форма
договору банківського вкладу
вважається додержаною, якщо внесення
грошової суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки або сертифіката чи іншого
документа, що відповідає вимогам,
встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

Відповідно до положень ст.1060 ЦК України
договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Договором може бути передбачено
внесення грошової суми на інших умовах
її повернення.

За договором банківського вкладу
незалежно від його виду, банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи 4
січня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до банку
з проханням продовжити термін дії
договору, однак останній повідомив, що
кошти на рахунку позивача відсутні.

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України не
підлягають доказуванню вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Вироком Печерського районного суду м.
Києва від 18 жовтня 2013 року Витикалюка
Р.М. визнано винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.5 ст.191 КК
України та ч. 1 ст.358 КК України, ч. 3 ст. 358
КК України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
12 березня 2014 року вирок Печерського
районного суду м. Києва від18 жовтня 2013
року відносно Витикалюка Р.М. змінено в
частині призначеного покарання.

Вироком суду, що набрав законної сили,
встановлено, що працівник ПАТ
«Універсал Банк» - Витикалюк Р.М. при
виконанні ним трудових (службових)
обов'язків, будучи старшим
спеціалістом з обслуговування
клієнтів Київського відділення №8
Київського регіонального управління
ПАТ «Універсал Банк» привласнив
належні ОСОБА_5 депозитні вклади.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
чи юридичною особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним свої службових (трудових)
обов'язків.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня
1992 року №6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», при розгляді
справ про відшкодування шкоди, слід
враховувати, що крім загальних підстав
передбачених ст. 440 ЦК України,
відповідальність юридичної особи
настає лише у випадах, коли особа, з
вини якої заподіяна шкода, знаходиться
з даною організацією в трудових
відносинах, і шкода, заподіяна нею у
зв'язку з виконанням трудових
(службових) обов'язків, незалежно від
того, постійним, сезонним, тимчасовим
за трудовим договором чи інших умовах
вона була працівником цієї
організації.

Таким чином, встановлений вироком суду
факт того, що Витикалюк Р.М. привласнив
належні ОСОБА_5 депозитні вклади,
виконуючи свої трудові (службові)
обов'язки старшого спеціаліста з
обслуговування клієнтів Київського
відділення №8 Київського
регіонального управління ПАТ
«Універсал Банк», як працівник ПАТ «
Універсал Банк» та наніс ОСОБА_5
матеріальну шкоду, є преюдиційним при
вирішення цієї справи, в такому випадку
саме юридична особа несе
відповідальність за шкоду заподіяну її
працівником, а тому доводи
апеляційної скарги представника
відповідача про те, що обов'язок по
відшкодування шкоди та сплати
процентів за користування чужими
грошовими коштами повинен був
покладений на винну особу Витикалюка
Р.М., колегією суддів до уваги не
приймаються, як необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що проценти за час
користування сумою банківського
вкладу не підлягають стягненню з ПАТ
«Універсал Банк», оскільки коштами з
моменту заволодіння користувався
Витикалюк Р.М., і отже саме на нього
покладається обов'язок по виплаті
відповідних процентів, колегія суддів
відхиляє з огляду на таке.

Визначення шкоди, що завдана особі та
підлягає відшкодуванню наводиться в
статті 22 ЦК України. Збитками в
розумінні цієї статті є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також доходи,
які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене

Отже, виходячи з наведеної правової
норми, проценти, які нараховувалися на
грошові кошти, що знаходяться на
банківському рахунку, і які особа мала
отримати є упущеною вигодою, а тому як
матеріальна шкода підлягають
стягненню з ПАТ «Універсал Банк» .

Доводи апеляційної скарги в частині
того, що суд першої інстанції,
збільшивши період нарахування трьох
процентів річних та інфляційних втрат
(розрахунок позивачем зроблений по 29
січня 2014 року, а суд збільшив його до 27
березня 2014 року) вийшов за межі
позовних вимог, не можуть бути прийняті
в якості підстав для скасування
оскаржуваного рішення з огляду на
наступне.

Вийти за межі позовних вимог означає
вирішити незаявлену вимогу,
задовольнити вимогу позивача у
більшому розмірі, ніж було заявлено ( п.3
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі»)

Звертаючись з позовом до суду, який в
подальшому уточнив, позивач просив
стягнути з відповідача суму депозиту з
урахування відсотків нарахованих за
умовами договору в загальній сумі 421239
грн.85 коп. Крім того, позивач з огляду на
положення ст. 1061 ЦК України, просив
стягнути з відповідача нараховані
проценти, виходячи з облікової ставки
НБУ, за період з 8 грудня 2012 року, тобто
після закінчення строку дії договору,
по 29 січня 2013 року в сумі 33849 грн.21 коп., а
також за цей же період три проценти
річних від простроченої суми в розмірі
15635 грн.11 коп. та інфляційні втрати в
сумі 2275 грн.45 коп.(ст.625 ЦК України).
Загальна сума, яку просив стягнути
позивач з відповідача, складала 472999
грн.62 коп.

Представник відповідача наданий
позивачем на підтвердження його вимог
розрахунок не заперечував.

11 лютого 2014 року представник позивача
зменшив позовні вимоги, посилаючись на
те, що 30 січня 2014 року він отримав від
відповідача 377900 грн., та просив
стягнути залишок в сумі 95099 грн.62 коп.

Розмір шкоди, яка за висновком
суду підлягає задоволенню з
відповідача, становить 93637 грн. 39 коп. та
складається з залишку неповернутих
коштів станом на 26 грудня 2013 року в сумі
90738 грн.73 коп., процентів нарахованих за
обліковою ставкою НБУ за період з 26
грудня 2013 року по 27 березня 2014 року в
сумі 1486 грн.62 коп., трьох процентів
річних за цей же період в сумі 686 грн.13
коп. та інфляційних втрат в сумі 725 грн.91
коп.

Отже, задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_5 на суму 93637 грн.39 коп., суд першої
інстанції розглянув справу в межах
заявлених вимог, а доводи апелянта в
цій частині є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду,
викладених в оскаржуваному рішенні,
які зроблені судом на основі повно та
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами. Виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, суд
першої інстанції ухвалив законне і
обґрунтоване рішення, підстав для
скасування якого апеляційним судом не
встановлено.

Рішення суду першої інстанції в
частині відмови Публічному
акціонерному товариству «Універсал
Банк» про визнання договору
банківського вкладу недійсним
сторонами не оскаржується.

Керуючись ст. ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313,
314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Василевського
Олександра Анатолійовича, який діє на
підставі довіреності в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк»- відхилити.

Рішення Оболонського районного суду
м.Києва від 27 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: