Провадження №22-ц/784/1499/14
Головуюча у 1-й інстанції Черенкова Н.П.
Доповідач апеляційної інстанції
Ухвала

Іменем України

02 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Локтіонової О.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Шпонарською О.Ю.,

без участі осіб, які беруть участь у
справі належно повідомлених про час і
місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 30 січня 2014 року,
ухваленого у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» про
припинення іпотеки та зобов'язання
вчинити певні дії,

встановила:

18 жовтня 2013 року ОСОБА_2
пред'явила до суду зазначений позов,
який уточнювала та обґрунтовувала
наступним.

26 грудня 2007 року між
акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк» (далі - Банк), та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Астра - Лайн» (далі
ТОВ «Астра - Лайн») укладений кредитний
договір № 640/3-274, за яким банк відкрив
позичальнику відновлювальну кредитну
лінію у сумі 490 000 грн. зі сплатою 14,5 %
річних до 25 грудня 2010 року.

У той же день, з метою
забезпечення виконання зобов'язань
позичальника перед кредитором, між нею
та Банком укладені окремі нотаріально
посвідчені іпотечні договори,
предметом яких були земельна ділянка
площею 0,1000 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_2, в межах Радсадівської
сільської ради Миколаївського району
та трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

На підставі вказаних
іпотечних договорів внесені
відповідні записи до Державного
реєстру іпотек та до Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна.

В подальшому, у зв'язку з
банкрутством, ліквідовано
підприємство - позичальник за
договором кредиту ТОВ «Астра-Лайн».

Позивачка вважала, що у зв'язку з
ліквідацією боржника припинилася дія
кредитного договору та відповідно
іпотечні договори, тому мають бути
зняті обмеження у розпорядженні її
нерухомим майном.

Посилаючись на виписані
обставини та припинення основного
зобов'язання, у зв'язку з ліквідацією
позичальника, уточнюючи позовні вимоги
ОСОБА_2 просила припинити чинність
іпотек та пов'язаних з ними обтяжень,
які встановлені вказаними іпотечними
договорами та зобов'язати відповідача
подати до реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Миколаївській області заяви про
припинення іпотек та пов'язаних з ними
обтяжень.

Рішенням Центрального районного
суду м. Миколаєва від 30 січня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Припинено дію іпотечного договору № 4693
від 26 грудня 2007 року, посвідченого
приватним нотаріусом Миколаївського
міського

2

нотаріального округу ОСОБА_4, та
іпотечного договору № 4441 від 26 грудня
2007 року, посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_5

В задоволенні інших вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, ОСОБА_2, через свого
представника ОСОБА_3, подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просила
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
повністю.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Частково задовольняючи позов
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що кредитне зобов'язання між
Банком та ТОВ «Астра - Лайн», яке є
основним, припинено, у зв'язку з
ліквідацією юридичної особи -
позичальника, вимоги Банку визнані
погашеними, у зв'язку з цим, вважав
припиненими і іпотечні договори, а тому
прийшов до висновку про наявність
підстав для визнання припиненою дію
цих іпотечних договорів.

Водночас, суд вважав передчасними
позовні вимоги про зобов'язання
відповідача подати до реєстраційної
служби заяви про припинення іпотек та
пов'язаних з ними обтяжень.

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області погоджується з
обставинами та правовідносинами,
встановленими судом першої інстанції,
його висновки, вважає вірними,
обґрунтованими й законними.

Із матеріалів справи вбачається,
що 26 грудня 2007 року між
акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є Банк, та ТОВ
«Астра - Лайн» укладений кредитний
договір № 640/3-274, за яким банк відкрив
позичальнику відновлювальну кредитну
лінію у сумі 490 000 грн. зі сплатою
14,5 % річних до 25 грудня 2010 року.

У той же день на забезпечення
виконання вказаного зобов'язання Банк
уклав з ОСОБА_2 іпотечний договір, за
яким остання, як майновий поручитель,
передала в іпотеку Банку належну їй
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, площею 0,1000 га
за адресою: АДРЕСА_2, в межах
Радсадівської сільської ради
Миколаївського району, заставною
вартістю 50 500 грн.

Приватними нотаріусами
Миколаївського районного
нотаріального округу ОСОБА_4, у
зв'язку з посвідченням цього
іпотечного договору накладено
заборону відчуження зазначеної у
договорі земельної ділянки із
внесенням запису до Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна та запису до Державного реєстру
іпотек (а.с.103-105).

Крім того, у той же день на
забезпечення виконання вказаного
зобов'язання Банк уклав з ОСОБА_2
іпотечний договір, за яким остання, як
майновий поручитель, передала в
іпотеку Банку належну їй трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, заставною вартістю
457 025 грн.

Приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, у зв'язку з
посвідченням вказаного іпотечного
договору накладено заборону
відчуження зазначеної у договорі
квартири із внесенням запису до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та запису до
Державного реєстру іпотек (а.с.106-108).

Відповідно до статей 509, 546 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або

-3-

утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
Законом.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням або
завдатком.

Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов'язання, зокрема,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися іпотекою.

Статтями 3,7,11 Закону України "Про
іпотеку" передбачено, що іпотека
виникає на підставі договору, закону
або рішення суду. До іпотеки, яка
виникає на підставі закону або рішення
суду, застосовуються правила щодо
іпотеки, яка виникає на підставі
договору, якщо інше не встановлено
законом.

Взаємні права і обов'язки
іпотекодавця та іпотекодержателя зі
іпотечним договором виникають з
моменту його нотаріального
посвідчення. У разі іпотеки, яка
виникає на підставі закону або рішення
суду, взаємні права і обов'язки
іпотекодавця та іпотекодержателя
виникають з дня вчинення відповідного
правочину, на підставі якого виникає
іпотека, або з дня набрання законної
сили рішенням суду.

За рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

Іпотекою може бути забезпечене
виконання дійсного зобов'язання або
задоволення вимоги, яка може виникнути
в майбутньому на підставі договору, що
набрав чинності.

При цьому, іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору.

За п. 1 ч. 1 і ч. 3 ст. 17 Закону України
"Про іпотеку" у разі припинення
основного зобов'язання, в тому числі і
внаслідок його припинення ліквідацією
юридичної особи, як обов'язковий
наслідок, припиняється й іпотека.

Відомості про припинення іпотеки
підлягають державній реєстрації у
встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 609 ЦК України
зобов'язання припиняється ліквідацією
юридичної особи (боржника або
кредитора), крім випадків, коли законом
або іншими нормативно-правовими актами
виконання зобов'язання ліквідованої
юридичної особи покладається на іншу
юридичну особу, зокрема за
зобов'язаннями про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із ч. 2 ст. 104 ЦК України
юридична особа є такою, що припинилася,
з дня внесення до єдиного державного
реєстру запису про її припинення.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 15 липня 2010
року ТОВ «Астра - Лайн»
ліквідоване. На підставі цього рішення,
28 липня 2010 року до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців внесено запис про
його припинення (а.с.99-100).

Таким чином, грошове зобов'язання
ТОВ «Астра - Лайн» перед Банком
припинено у зв'язку з ліквідацією цієї
юридичної особи.

За таких обставин, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
з припиненням основного зобов'язання,
припинили свою дію іпотечні договори, а
тому вірного задовольнив позов в цій
частині.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду щодо відмови у
задоволенні вимог ОСОБА_2 про
зобов'язання банку подати до
реєстрації служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області заяви про припинення іпотеки
та пов'язаних з ним обтяжень.

-4-

Порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень
передбачений розділом IV Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" ( далі
Закону).

Відповідно до ч. 9 ст. 16 цього
Закону державна реєстрація припинення
іпотеки, обтяження проводиться на
підставі заяви обтяжувача, яку він
зобов'язаний подати протягом п'яти
робочих днів з дня припинення іпотеки,
обтяження самостійно або на письмову
вимогу боржника чи іншої особи, права
якої порушено через наявність таких
реєстраційних записів.

Згідно положень ст. 9 Закону
передбачає, що у випадку, передбаченому
цим Законом, державним реєстратором є
нотаріус як спеціальний суб'єкт, на
якого покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 74 Закону України
"Про нотаріат", одержавши повідомлення
установи банку, підприємства чи
організації про погашення позики
(кредиту), повідомлення про припинення
іпотечного договору або договору
застави, а також припинення чи
розірвання договору довічного
утримання, звернення органів опіки та
піклування про усунення обставин, що
обумовили накладення заборони
відчуження майна дитини, нотаріус
знімає заборону відчуження жилого
будинку, квартири, дачі, садового
будинку, гаража, земельної ділянки,
іншого нерухомого майна.

Нотаріус, який накладав заборону,
знімає заборону відчуження майна при
одержанні повідомлення про припинення
(розірвання, визнання недійсним)
договору застави (іпотеки) (п. 5.1 Глави 15
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
віл 22 лютого 2012 року № 296/5).

Разом з тим, матеріали справи не
містять доказів того, що позивачкою
дотримано порядок проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень щодо скасування обтяження, та
звернення в порядку передбаченому ч. 9
ст. 16 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" з відповідною
заявою до органів державної реєстрації
прав, отримання нею відмови в
задоволенні такої заяви, та
повідомлення нею нотаріуса про
припинення іпотечних договорів.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що вимоги позивачки про
покладення на відповідача зобов'язання
щодо подання заяви про припинення
іпотек та пов'язаних з ними обтяжень, є
передчасними. У зв'язку з цим, вірно
відмовив у їх задоволенні.

Інші доводи апеляційної скарги є
суб'єктивними та не впливають на
правильність висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду,
постановленого з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 30 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий
Судді: