У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014
р.

м.Одеса

Суворовський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Омельченко М.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду № 22 в
м.Одесі цивільну справу за скаргою
Публічне акціонерне товариство
«Всеукраїнський ОСОБА_1» на дії
головного державного виконавця
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2,
заінтересована особа – ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«Всеукраїнський ОСОБА_1» звернулося до
суду зі скаргою та просили визнати дії
головного державного виконавця
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2 по
відмові у відкритті виконавчого
провадження неправомірними, постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження скасувати та зобов’язати
головного державного виконавця
винести постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа виданого
06 березня 2009 року Суворовським
районним судом м.Одеси по справі №2-1123/09
про стягнення судових витрат на
загальну суму 2142,46 та звернення
стягнення у сумі 261484,46 грн. на предмет
застави - ізольовану квартиру під №30,
розташовану у будинку під №21 корп.А по
вул.Генерала Бочарова в м.Одесі з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк».
Скарга обґрунтована тим, що на підставі
п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» (Закону)
вказаною постановою було відмовлено у
відкритті провадження через те, що в
доданій до заяви копії довіреності не
було напису «З оригіналом вірно», тому
заява суперечить вимогам ст.18 Закону.
Посилаючись на те, що підстави для
відмови у відкритті провадження не
відповідають нормам Закону, норма ст.26
є відсилочною, заява про відкриття
виконавчого провадження підписана
представником стягувача ОСОБА_5,
повноваження якої визначені в
довіреності, виданій Головою Правління
ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_6, належним
чином посвідчена копія якої скріплена
відтиском печатки банку, була додана до
заяви. При цьому відсутність на копії
слів «З оригіналом згідно» не змінює
обсягу повноважень, наданих згідно її
змісту, та не впливає на факт належного
посвідчення копії довіреності.

У судове засідання представник
скаржника подала заяву про розгляд
справи за її відсутності, підтримала
вимоги за скаргою та просила їх
задовольнити у повному обсязі.

Суб’єкт оскарження
та заінтересована особа (боржник) у
судове засідання з’явились, про
слухання справи були повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили, з клопотаннями не
звертались.

Вивчивши матеріали
скарги та дослідивши надані матеріали,
суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Так судом
встановлено, що 17 жовтня 2013 року ПАТ
«ВіЕйБіБанк» отримало постанову
головного державного виконавця
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2 від
26 вересня 2013 року про відмову у
прийнятті виконавчого документу і у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа, виданого 06 березня 2009 року
Суворовським районним судом м.Одеси по
справі №2-1123/09 про стягнення у рівних
частках з ОСОБА_4 на користь ВАТ
«ВіЕйБіБанк» грошової суми у розмірі
263626,92 грн. та звернення стягнення у сумі
261484,46 грн. на предмет застави -
ізольовану квартиру під №30,
розташовану у будинку під №21 корп.А по
вул.Генерала Бочарова в м.Одесі, на
користь ПАТ «ВіЕйБіБанк».

Згідно вказаної постанови, головний
державний виконавець зазначив, що до
заяви про відкриття виконавчого
провадження додано копію довіреності
представника стягувача на ім’я ОСОБА_5
від 27 травня 2013 року, в якій відсутня
відмітка «Згідно з оригіналом», і
посилаючись на вимоги п.5.27 ДСТУ 4163 -2003,
та вказуючи на те, що це суперечить
нормі ст.18 Закону, а також керуючись п.8
ч.1 ст. 26 Закону, відмовив у прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання вказаного
виконавчого листа.

Як вбачається з копії довіреності, яка
додавалася до заяви стягувача, на ній
було проставлено мокрі печатки з обох
сторін.

Виходячи зі змісту ст.18 Закону в її
нормах зазначено вимоги до виконавчого
документу.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.26 Закону
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Разом з тим, нормами Закону не
передбачено як обставину, що виключає
здійснення виконавчого провадження,
відсутність напису «Згідно з
оригіналом», тобто законом не
встановлено такої підстави для відмови
у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до положень ст.124
Конституції України, судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов’язковими до виконання на всій
території України.

Згідно вимог п.9 ч.2 ст.129 Конституції
України, обов’язковість рішень суду є
одною із основних засад судочинства,
отже невиконання судового рішення є
порушенням норм Конституції України,
які є нормами прямої дії.
Статтею 6 Конвенції про
захист прав людини та основних свобод
передбачено, що виконання судового
рішення є невід’ємною частиною
судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

У відповідності до положень ст.2 Закону
України «Про виконавче провадження» за
№606-14 від 21.04.1999 року в редакції на час
відкриття виконавчого провадження,
виконання рішень суду покладається на
державну виконавчу службу.

Згідно вимог ст.5 Закону державний
виконавець зобов’язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що головний державний
виконавець відмовив у прийнятті
виконавчого документу та у відкритті
виконавчого провадження лише з
формальних підстав, що не відповідає
вимогам Закону.

Статтею 85 Закону передбачено право
стягувача на оскарження дії чи
бездіяльності Державної виконавчої
службу шляхом подання скарги до
начальника відповідного відділу
Державної виконавчої служби, або до
суду.

Згідно ст.387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи вказану норму суд приходить
до висновку, що необхідно визнання дій
головного державного виконавця
Боржемського Сергія Івановича по
відмові у відкритті виконавчого
провадження неправомірними та
зобов’язання головного державного
виконавця скасувати постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №39949598 від 26 вересня 2013
року та вчинити дії по відкриттю
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого листа, виданого 06 березня
2009 року Суворовським районним судом
м.Одеси по справі №2-1123/09.

В частині скасування постанови про
відмову у прийнятті виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження суд вважає за необхідне
відмовити, оскільки суд не наділений
повноваженнями по вирішенню вказаної
вимоги, що роз’яснено також Постановою
№6 Пленуму Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07.02.2014 року “Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах”, у
відповідності до п.18 якої за
результатами розгляду скарги на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби суд постановляє ухвалу, яка має
відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.
Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути допущені порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи. Наприклад,
суд може зобов’язати державного
виконавця або іншу посадову особу
державної виконавчої служби здійснити
певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав. При цьому суд не має
права зобов’язувати зазначених осіб
до вчинення тих дій, які згідно із
Законом про виконавче провадження
можуть здійснюватися лише державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби,
наприклад, постановити ухвалу про
зупинення виконавчого провадження у
випадках, передбачених статтями 37– 38
Закону про виконавче провадження,
проте може привести визначений
державним виконавцем строк зупинення
провадження у відповідність із законом
шляхом його скорочення (частина третя
статті 39 Закону про виконавче
провадження).

Керуючись ст.ст.10, 11, 158, 169, 197, 209, 210, 218, 222,
293, 383, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу
публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський ОСОБА_1» - задовольнити
частково.

Визнати дії головного державного
виконавця Першого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 по відмові у відкритті
виконавчого провадження -
неправомірними.

Зобов’язати головного державного
виконавця Першого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 скасувати постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження ВП
№39949598 від 26 вересня 2013 року та вчинити
дії по відкриттю виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа, виданого 06 березня 2009 року
Суворовським районним судом м.Одеси по
справі №2-1123/09.

В іншій частині
скарги – відмовити.

Копію ухвали направити учасникам
процесу.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 5 – ти денний строк з дня
постановлення ухвали апеляційної
скарги.

Суддя: