Провадження №2/521/1217/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно, уточнивши
який, збільшила розмір позовних вимог
та просила суд визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування після смерті її
рідного брата ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1. Свій позов обґрунтовує
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний
брат - ОСОБА_4, 1928 року народження.
Оскільки померлий не склав заповіту,
вона у встановлені законом строки
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини та мала
отримати свідоцтво про право на
спадщину законом, як спадкоємиця
другої черги. Відповідачі по справі -
онуки покійного ОСОБА_4, які також
вважають себе спадкоємцями за законом
у відповідності до ч.1 ст.1266 ЦК України,
теж звернулися до нотаріальної контори
з заявами про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4 Позивачка вважає, що
онуки покійного брата ОСОБА_4, не мають
права на спадщину, тому що не
спілкувалися з дідусем, не відвідували
його, похованням не займалися, а тільки
вона була найближчою для брата людиною.
З вказаних вище підстав ОСОБА_1
звернулася до суду з зазначеним
позовом.

В судовому засіданні представники
позивачки вимоги своєї довірительки
підтримали в повному обсязі та просили
суд з підстав визначних у позовній
заяві, позов ОСОБА_1 задовольнити,
визнати за позивачкою право власності
на квартиру АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті її брата
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому
засіданні проти позову заперечувала,
показавши суду, що ОСОБА_4, був її рідним
дідом, а саме батьком її батька - ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона згідно з ч.1
ст.1266 ЦК України має право на спадщину
діда, після смерті свого батька, за
правилами вказаної статті. З покійним
ОСОБА_4 вона мала добрі стосунки,
періодично відвідувала дідуся, про те
про його смерть дізналася від
державного нотаріуса, який повідомив
їй про заведення спадкової справи.
Смерть діда від неї та її брата - ОСОБА_2
приховали родичі - рідна сестра ОСОБА_4
та племінники покійного. З цих причин
вона зверталася до Суворовського
районного суду м. Одеси з позовом про
встановлення додаткового строку для
прийняття спадщини. Рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси
від 18 жовтня 2012 року позов задоволений.
Ухвалою апеляційного суду Одеської
області вказане рішення залишено без
змін. Після цього позивачка разом з
ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до
неї та її брата ОСОБА_2 про усунення від
права на спадкування. Рішенням суду від
13.11.2013 року в задоволенні позову -
відмовлено. Рішення суду набрало
чинності. З зазначених вище підстав
ОСОБА_5 вважає, що тільки вона та її брат
мають успадкувати спірну квартиру, у
відповідності до ч.1 ст.1226 ЦК України,
тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід
відмовити.

Представник відповідачки ОСОБА_5
адвокат ОСОБА_8 правову позицію своєї
довірительки підтримав в повному
обсязі, просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав до суду заяву, в якій просить
розгляду справу в його відсутності,
позов не визнає.

Суд, вислухавши представників
позивачки, відповідачку ОСОБА_9, її
представника, свідків, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
серія НОМЕР_1, виданим відділом
Державної реєстрації актів цивільного
стану у місті Одесі Одеського міського
управління юстиції 10 лютого 2012 року.
Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді квартирі АДРЕСА_1, належна
ОСОБА_4 на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
міськвиконкому Одеської міської Ради,
30 грудня 1996 року, на підставі
розпорядження від 30 грудня 1996 року №
88300.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи № 82/2012 до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, направленої на
адресу суду Першою Одеської державною
нотаріальною конторою, 13 березня 2012р.
за вх. № 191 до Першої одеської державної
нотаріальної контори надійшла заява
від імені громадянки ОСОБА_1 про
прийняття спадщини щодо майна її брата
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів спадкової справи також
вбачається, що 10 липня 2012 року за
вхідним номером № 498 до Першої Одеської
державної нотаріальної контори
надійшла заява ОСОБА_7 про прийняття
спадщини щодо майна його рідного
дядька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування позачергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків встановлених статтю 1259 цього
Кодексу.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 1259 ЦК
України, фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до статті 1262 ЦК України у
другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід, як з боку
батька, так і з боку матері.

З цих підстав суд робить висновок про
те, що позивачка у відповідності до
вимог вказаної статті відноситься до
спадкоємців другої черги та мала б
право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців першої черги.

Як вбачається з резолютивної частини
рішення Суворовського районного суду
міста Одеси від 18 жовтня 2012 року,
позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено в
повному обсязі. Визначено ОСОБА_5
додатковий строк на протязі двох
місяців з дня набрання рішення суду
законної сили, для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Ухвалою
колегії суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області від 04 грудня 2012 року
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 18 жовтня 2012 року залишено
без змін.

Вказаним рішення встановлено, що
батько ОСОБА_1 - ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 та приходиться ОСОБА_4
сином, то після смерті останнього право
на спадкування має ОСОБА_3 за правом
представлення (ч.1 ст.1266 ЦК України).
Дана обставина підтверджується
відповідними свідоцтвами про смерть та
народження, сторонами по справі під час
розгляду справи визнавалася та
відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
доказуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 внуки, правнуки
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка б належала за законом
їхнім матері, батькові, бабі, дідові
якби вони були живими на час відкриття
спадщини.

З цих підстав суд робить висновок про
те, що враховуючи, що померлий батько
відповідачів був сином покійного
спадкодавця ОСОБА_4, та якби був живим,
то мав би право на спадкування у першу
чергу, відповідачі як його діти,
спадкують ту частку спадщини, яка б
належала за законом їхньому батьку.
Таким чином відповідачі, мають право на
спадкування замість спадкоємця першої
черги, а позивачка по справі мала б
право на спадкування після смерті
свого брата, у разі відсутності
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків встановлених статтею 1259
ЦК України.

В судовому засіданні також
встановлено, що у 2013 році до
Суворовського районного суду міста
Одеси звернувся з позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_2, про усунення
від права на спадкування. Ухвалою суду
від 30.07.2013 року позво ОСОБА_12 в частині
вимог до ОСОБА_1 залишений без розгляду.
Також до суду звернулася ОСОБА_1, із
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення
від права на спадкування. Зазначені
позови об'єднані в одне провадження.
Рішенням Суворовського районного суду
міста Одеси від 13 листопада 2013 року в
позові ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
усунення від права на спадкування
відмовлено. В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування - відмовлено. Рішення
набрало чинності.

Свідки ОСОБА_13, та ОСОБА_7 допитані в
судовому засіданні показали суду, що
покійний ОСОБА_14 ніколи не спілкувався
зі своїми онуками ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а
вони вперше побачили його онуків
тільки тоді, коли розпочалися судові
процеси. Про те, свідки не заперечували
проти того, що покійний ОСОБА_4
незважаючи на вік, не потребував
сторонньої допомоги.

В судовому засіданні допитані свідки
за клопотанням відповідачки ОСОБА_3 -
ОСОБА_15, ОСОБА_16, які пояснили, що між
ОСОБА_3 а її дідусем завжди були добрі
стосунки, дідусь сам себе обходив, та не
потребував сторонньої допомоги. Судом
враховуються пояснення всіх свідків
допитаних як зі сторони позивачки та зі
сторони відповідачів, тому що вони
фактично підтверджують, що ОСОБА_4 не
потребував, щоб протягом тривалого
часу ним хтось опікувався, матеріально
його забезпечував, надавав будь-яку
допомогу. Свідки не підтвердили
обставин, що через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво ОСОБА_4 був у
безпорадному стані, тому суд
позбавлений можливості також і
застосувати правила ч.2 ст.1259 ЦК
України, як того просила позивачка у
первісній редакції свого позову, до
того як її представником були
збільшені позовні вимоги.

За клопотанням сторони позивачів
судом досліджувалися письмові
пояснення свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, які мешкають за межами міста
Одеси, є далекими родичами покійного
ОСОБА_4 Суд оцінюючи покази вказаних
свідків, не приймає їх до уваги, тому що
вони не стосуються предмету заявленого
позову.

Таким чином, в ході розгляду даної
справи встановлено, що відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не усуненні від права
на спадкування, спадщину прийняли,
оскільки звернулися до нотаріальної
контори з заявами про її прийняття, від
прийняття спадщини не відмовлялися,
підстав для застосування правил ч.2
ст.1259 ЦК України стороною позивачки не
заявлялося і доказів не надавалося,
тому суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом, після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1258, 1261, 1262, 1223,1259, 1262, 1266 ЦК України,
ст. ст. 3, 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно - квартиру АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області в 10-денний строк.
Особи, що приймали участь у справі, але
не були присутні при оголошенні
рішення, мають права на його оскарження
в десятиденний строк з дня отримання
його копії.

Головуючий: