Номер провадження: 22-ц/785/6022/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 28 квітня 2014 року по
цивільній справі за позовом Державного
підприємства „Іллічівський міський
торговельний порт" до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У грудні 2013 року ДП „ІМТП" звернулося
до Іллічівського міського суду
Одеської області з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальних
збитків в сумі 9 327,61 грн., мотивуючи це
тим, що 14.10.2013 року приблизно о 14 годині
40 хвилин, ОСОБА_2, як погонич тварин, на
вул.Перемоги, 2-с в смт Олександрівка
міста Іллічівськ Одеської області,
переганяючи стадо тварин через
вул.Перемоги поблизу АЗС „Мустанг", в
порушення п.7.6 Правил дорожнього руху,
не залучила більшу кількість
погоничів, щоб не створювати небезпеку
та перешкоди іншим учасникам
дорожнього руху, не втримала кобилу,
яка вибігла на проїзну частину та
побігла на автомобіль"Chevrotel Aveo"
номерний знак НОМЕР_1 (гаражний № 342),
який рухався по вул.Перемоги у
зазначеному селищі.Внаслідок чого
автомобіль отримав механічні
пошкодження.В результаті ДТП власнику
КТЗ ДП „ІМТП" завдано матеріальні
шкоди. Відповідно до Постанови
Іллічівського міського суду Одеської
області від 29.10.2013 року вказаний вище
факт встановлено судом. Відповідно до
експертного висновку „Хавк Холдинг" №
13/0-75 від 12.11.2013 року (за який позивачем
сплачено 1400 гривень), вартість
завданої шкоди при пошкодженні
автомобіля становить 7927 гривень 61
копійку. Таким чином, як вважає позивач,
відповідальність за завдану майнову
шкоду у зазначеній ДТП має бути
компенсована ДП „ІМТП" відповідачем у
повному обсязі. На підставі
викладеного ДП „ІМТП" звернулося до
суду.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 28 квітня 2014 року
позовну заяву ДП „ІМТП" задоволено у
повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ДП „ІМТП" 9327 гривень 61 копійку
у відшкодування матеріальної шкоди та
229,40 грн. витрат по оплаті судового
збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 28 квітня 2014 року та
ухвалити нове, яким в позові ДП „ІМТП"
відмовити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при ухваленні рішення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено,
матеріалами справи підтверджується,
що:

- 14.10.2013 р. приблизно о 14 год 40 хвилин
ОСОБА_2, як погонич тварин, на вул.
Перемоги, 2-е в смт. Олександрівка м.
Іллічівська Одеської області,
переганяючи стадо тварин через вул.
Перемоги поблизу АЗС «Мустанг», в
порушення п. 7.6. Правил дорожнього руху
не залучила більшу кількість
погоничів, щоб не створювати небезпеку
та перешкоди іншим учасникам
дорожнього руху, не втримала тварину
(кобилу), яка вибігла на проїзну частину
та побігла на автомобіль «Шевроле»
номерний знак НОМЕР_1, який рухався по
вул. Перемоги у зазначеному селищі,
внаслідок чого автомобіль отримав
механічні ушкодження (а. с. 15-16);

- автомобіль «Шевроле» р. н. НОМЕР_1
належить Державному підприємству
«Іллічівський морський торгівельний
порт» (а. с. 18);

- вартість матеріальної шкоди,
спричиненої власнику автомобіля
«Шевроле» р. н. НОМЕР_1 становить 7927 грн.
61 коп. (а. с. 5-14);

- вартість послуг автотоварознавця за
виготовлення висновку експертного
автотоварознавчого дослідження з
визначення вартості матеріальної
шкоди становить 1400 грн. та відповідно
складеного акту приймання-передачі
послуг сторони - виконавець послуги та
її замовник не мають претензій однин
до одного (а. с. 17);

- постановою Іллічівського міського
суду Одеської області від 29.10.2013 року
ОСОБА_2 визнана винною у порушенні п. 7.6.
Правил дорожнього руху України,
затверджених постановою КМУ № 1306 від
10.10.2001 року та звільнена від
адміністративної відповідальності за
скоєне правопорушення ст. 124 КУпАП у
зв`язку із малозначністю, із
оголошенням усного зауваження та
закриттям у справі на підставі ч. 2 ст. 284
КУпАП (а. с. 15-16).

Задовольняючи позов про
відшкодування матеріальної шкоди, суд
першої інстанції виходив із
обгрунтованості вимог щодо
спричинення шкоди майну позивача
внаслідок порушення відповідачем
Правил дорожнього руху України та з
урахуванням того, що відповідач не
довела, що шкоди завдано не з її вини, а
внаслідок непереборної сили.

Такий висновок суду відповідає
матеріалам справи і заснований на
законодавстві.

Відповідно до загальних підстав
відповідальності за завдану майнову
шкоду, передбачених ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для покладення на
відповідача відповідальності за
заподіяння збитків необхідна
наявність чотирьох умов: наявності
шкоди; протиправності дій заподіювача
шкоди; причинного зв'язку між
протиправною поведінкою і шкодою та
вини у заподіянні шкоди.

Стаття 1166 ЦК України виходить із
презумпції вини заподіювача шкоди,
поки він не доведе відсутності своєї
вини.

Однак передбачена законом презумпція
вини заподіювача шкоди не виключає
передбаченого ст. 10 ЦПК України
обов'язку суду сприяти всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи та
здійсненню прав сторін.

Судовою колегією витребувано з Єдиного
державного реєстру судових рішень
постанову апеляційного суду Одеської
області від 06.03.2014 року, зі змісту якої
вбачається, що клопотання ОСОБА_2 про
поновлення строку на апеляційне
оскарження постанови судді
Іллічівського міського суду Одеської
області від 29.10.2013 року залишено без
задоволення, апеляційну скаргу
повернено особі, яка її подала.
Постанова набрала законної сили
негайно після її проголошення, є
остаточною та подальшому оскарженню не
підлягає.

Розмір заподіяної шкоди відповідач не
оскаржує, заперечуючи проти її вини у
спричиненні шкоди.

При таких обставинах судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
задоволення вимог Державного
підприємства „Іллічівський міський
торговельний порт" до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач не переганяла стадо тварин
через проїзну частину, не є учасником
дорожнього руху, а знаходилася з
твариною (кобилою) на пасовищі біля
дороги і поведінка тварини виявилася
непередбачуваною, коли вона раптово
вибігла на проїзну частину дороги, є
неспроможними, оскільки не
відповідають обставинам справи,
встановленим в суді першої інстанції,
не підтверджені належними доказами,
суперечать постанові судді в справі
про адміністративне правопорушення, що
набрала законної сили і під час
розгляду якої ОСОБА_2 свою вину у
порушенні п. 7.6. Правил дорожнього руху
визнавала та не заперечувала, що дійсно
переганяючи стадо через проїзну
частину не забезпечила достатню
кількість погоничів для забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Інших доводів в апеляційній скарзі не
наведено. Підстав для застосування ч.3
ст. 303 ЦПК України судова колегія не
вбачає.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, внаслідок чого
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України,
судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 28 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук