БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/1612/14-ц
Провадження № 2/497/627/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2014 року Болградський
районний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Тимошенко І. В.

за участю секретаря - Бабіч Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Болград цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Василівської
сільської ради Болградського району
Одеської області про визнання права на
земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить постановити
рішення, яким визнати за нею право
власності: - на земельну ділянку площею
2500 кв.м, за цільовим призначенням - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
- на земельну ділянку площею 0,0473 га
пашні, за цільовим призначенням - для
ведення особистого сілянського
господарства, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 Болградського району
Одеської області. Позивачка
посилається на те, що 14 жовтня 2004 року
між нею та ОСОБА_2, яка діяла від імені
ОСОБА_3, був укладений договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,2973 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим
призначенням - для будівництва,
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, посвідчений
приватним нотаріусом Болградського
районного нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_4 та
зареєстрований в реєстрі за № 6948.
Рішенням державного реєстратора від 26
грудня 2013 року їй - позивачці
відмовлено в реєстрації права
власності на зазначену земельну
ділянку в зв'язку з тим, що у вказаному
договорі купівлі продажу площа
земельної ділянки зазначена 0,2973 га , а
відповідно до витягів з Державного
земельного кадастру за нею - позивачкою
за зазначеною адресою рахуються дві
земельні ділянки : площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку , господарських
будівель і споруд і 0,0473 га для ведення
особистого селянського господарства.
Приватний нотаріус , який посвідчив
договір купівлі - продажу земельної
діялнки , відмовив їй у внесенні
виправлення у вказаний договір. В
зв'язку з чим у неї виникла потреба
визнання за нею в судовому порядку
права власності на ці земельні ділянки.

Відповідач - Василівська сільська рада
Болградського району заперечень проти
позову не має.

Позов підлягає задоволенню.

14 жовтня 2004 року між позивачкою ОСОБА_1
та ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_3,
було укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,2973 га, яка
розташована в АДРЕСА_1 для будівництва,
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель. Відповідно до
договору купівлі - продажу зазначена
земельна ділянка належить продавцю на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серія III -
ОД № 040441, виданого Василівською
сільською радою народних депутатів
12.11.2001 року та зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за № 962-п Цей
договір був посвідчений приватним
нотаріусом Болградського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за
№ 6948 (а.с.8).

14 листопада 2008 року позивачка
зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила
прізвище після реєстрації шлюбу з
"ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", що підтверджується
свідоцтвом про шлюб, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Болградського районного управління
юстиції Одеської області 14 листопада
2008 року (а.с.7).

Відповідно до витягів з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку за №НВ-013 і №НВ-013
від 05.12.2013 року, виданих відділом
Держземагенства у Болградському
районі , за адресою: АДРЕСА_1 рахуються
дві земельні ділянки: - площею 0,2500 га за
цільовим призначенням - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка) ,
та - площею 0,0473 га за цільовим
призначенням - для ведення особистого
селянського господарства (а.с.11-16).

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю сероія III -
ОД № 040441, виданого Василівською
сільською радою народних депутатів
Болградського району Одеської області
12.11.2001 року та зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власно сті на землю за № 962-п, за
цим актом у власність ОСОБА_3 передано
земельну ділянку загальною площею 0,2973
га, яка складається з 0,2500 га для
будівництва , обслуговування житловго
будинку та господарських будівель (
присадибна ділянка) та 0,473 га . під
особисте селянське господарство (а.с.9).

12 грудня 2013 року позивачка звернулась
до державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Болградського районного управління
юстиції Одеської області з заявою про
державну реєстрацію права власності
на зазначену земельну ділянку.
Рішенням державного реєстратора № 9582367
від 26 грудня 2013 року позивачці
відмовлено у державній реєстрації
права власності на цю земельну ділянку
в зв'язку з тим, що в договорі
купівлі-продажу земельної ділянки
вказана її площа 0,2973 га, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, а згідно
витягів з Державного земельного
кадастру рахуються за зазначеною
адресою дві земельні ділянки : - площею
0,25 га для будівництва іа
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) та - площею 0,0473 га
для ведення особистого селянського
господарства (а.с.20).

08 січня 2014 року позивачка звернулась
до приватного нотаріуса Болградського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
яким було посвідчено договір - купівлі
продажу земельної ділянки від 14 жовтня
2004 року , з заявою про внесення змін в
цей договір щодо розміру та цільового
призначення земельної ділянки . Але
приватним нотарусом ОСОБА_6 відмовлено
у внесенні змін до договору купівлі
-продажу земельної ділянки та
рекомендовано позивачці звернутися до
суду (а.с.21).

Частиною 2 статті 373 ЦК України
передбачено, що право власності на
землю (земельну ділянку) набувається і
здійснюється відповідно до закону.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності , якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Оскільки судом встановлено, що
позивачка дійсно придбала право
власності на зазначені земельні
ділянки, але на теперішній час
позбавлена можливості зареєструвати
своє право власності на ці земельні
ділянки, суд вважає за необхідне
визнати за позивачкою право власності
на ці земельні ділянки.

Керуючись ст. 10,11,60,131,212-215,294 ЦПК України,
ст.373,.392 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на земельні ділянки:

- площею 0,2500 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, за цільовим призначенням - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
кадастровий номер земельної ділянки
№ :02:001:0200;

- площею 0,0473 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, за цільовим призначенням - для
ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
земельної ділянки № :02:001:0201.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
через Болградський районний протягом
10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя :
Тимошенко Ірина
Вольдемарівна