Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в
складі:головуючого судді: -
Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

з участю представника відповідача -
Половка В.А.,

представника позивача -
ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника приватного підприємства
"Торговий центр - Д" - Половка Валерія
Анатолійовича на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
24 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до приватного підприємства
"Торговий центр - Д" про стягнення
грошових коштів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 24 квітня 2014
року вказаний позов задоволено.

Стягнуто з ПП "Торговий центр - Д" на
користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1
440 907, 47 грн. та 3 654,00 грн. судового
збору.

Вважаючи рішення суду незаконним та
необґрунтованим, ПП "Торговий центр - Д"
оскаржило його в апеляційному порядку.
В поданій апеляційній скарзі вказує на
фактичну відсутність предмету спору
між позивачем та відповідачем,
оскільки відповідач (боржник) не
задовольняв вимоги позивача
(кредитора) через прострочення
кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України.
Доводить, що не відповідає дійсності
твердження про те, що представник
відповідача не визнав позов, оскільки в
судовому засіданні представник не
заявляв про неможливість виплати
належних позивачу спадкових грошових
коштів, а просив відмовити в позові у
зв'язку з відсутністю предмету спору.
Наполягає, що невизнання відповідачем
позовних вимог не може трактуватися як
порушення, оспорення чи невизнання
прав, свобод та інтересів позивача.
Зазначає про порушення принципів
рівності та змагальності сторін у
судовому процесі, оскільки мало місце
ігнорування доказів відповідача та
прийняття пояснень позивача, не
підтверджених доказами.

Посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення учасників процесу, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов»язковою підставою для
скасування рішення.

________________________________________________________________________
______________________________________________

Справа №569/2727/14-ц
Головуючий у 1
інстанції - Діонісьєва Н.М.

Провадження № 22-ц 787/1402/2014

Доповідач - Ковальчук Н.М.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що судовим рішенням, яке набрало
заканної сили, встановлено належність
до спадкової маси грошових коштів, на
частину яких претендує позивач, а
тому,позовні вимоги про виділ на його
користь частки цих коштів, підлягають
задоволенню.

З даним висновком місцевого суду
колегія суддів апеляційного суду
погодитись не може.

Судом встановлено: у лютому 2014 року
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про
стягнення ПП "Торговий центр - Д" 1 440
907,47 грн.

Обгрунтовуючи вимоги позовної заяви,
позивач зазначав, що він є спадкоємцем
першої черги після смерті батька,
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Окрім нього, спадкоємцями першої черги
є - дружина померлого ОСОБА_6, дочки
померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які також
прийняли спадщину і це стверджується
довідкою нотаріуса.

Посилаючись на те, що відповідно до
вимог ч.1 ст.1267 ЦК України йому належить
? частина спадкового майна, а саме:
грошових коштів в сумі 5 763 629,88
гривень, які передані спадкодавцем
приватному підприємству «Торговий
центр-Д» у вигляді зворотньої
фінансової допомоги, просив стягнути з
останнього 1 440 907,47 грн, що складає ?
частину фінансової допомоги.

Ухвалюючи рішення, суд не звернув
уваги, що спір з приводу поділу
спадкового майна має вирішуватись з
врахування інтересів інших
спадкоємців, на підставі ст. 1267, 1278 ЦК
України, та можливо з врахування норм,
зазначених у ст. 60,61 СК України.

Зазначене свідчить, що при зверненні до
суду позивачу слід було притягнути до
участі у справі інших спадкоємців.

Згідно із ч. 3 ст. 309 ЦПК України -
порушення норм процесуального права
може бути підставою для скасування або
зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що порушення
процесуального права вплинули на
правильність вирішення справи і
ухвалення судом першої інстанції
незаконного рішення, а тому, рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст. 303,304,309,314,316 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
приватного підприємства "Торговий
центр - Д" - Половка Валерія
Анатолійовича, задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 24 квітня 2014
року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
приватного підприємства "Торговий
центр - Д" про стягнення грошових коштів
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий суддя
Ковальчук Н.М.

Судді :
Григоренко М.П.

Рожин Ю.М.