Справа № 127/7711/14-ц
Провадження № 2/127/3323/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04.07.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді
Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивачки -
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, за участю третьої особи без
самостійних вимог щодо предмету спору -
приватного підприємства «Патіо Плюс»
про стягнення суми завдатку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до відповідачки ОСОБА_3, за
участю третьої особи без самостійних
вимог щодо предмету спору - ПП «Патіо
Плюс» про стягнення суми завдатку, який
в процесі судового розгляду уточнила,
мотивуючи свої вимоги тим, що 01.05.2013
року між позивачкою, відповідачкою та
третьою особою було укладено
попередній договір, відповідно до п.1.1
якого позивачка та відповідачка
зобов'язались в строк до 01.06.2013 року
укласти договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. Однак, відповідач
ухиляється від взятих на себе
зобов'язань щодо укладення договору -
купівлі-продаж та відчуження
вищезазначеної квартири на користь
позивача, що змусило позивачку
звернутись до суду з даним позовом, в
якому просила стягнути з відповідачки
на її користь завдаток в сумі 35 523,30 грн.,
моральну шкоду в сумі 10 000 грн., витрати
на правову допомогу в сумі 3 000 грн. та
витрати щодо сплати судового збору в
сумі 610,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивачки - адвокат ОСОБА_1 змінені
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд їх задовольнити з
підстав, зазначених у позові, не
заперечувала проти винесення заочного
рішення.

Відповідачка ОСОБА_3 до судового
засідання не з'явилась із невідомих
суду причин, хоча про день, час та місце
судового розгляду справи
повідомлялась належним чином, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення.

Представник третьої особи без
самостійний вимог щодо предмету спору -
ПП «Патіо Плюс» до судового засідання
не з'явився із невідомих суду причин,
хоча про день, час та місце судового
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Оскільки у справі достатньо доказів
для встановлення прав та
взаємовідносин сторін та враховуючи
те, що представник позивачки не
заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК
України, суд ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, вивчивши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази по справі в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що 01.05.2013 року між
позивачкою, відповідачкою та третьою
особою було укладено попередній
договір, відповідно до п.1.1 якого
позивачка та відповідачка
зобов'язались в строк до 01.06.2013 року
укласти договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 (а.с.6-8).

Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором.

Відповідно до п.2.1.7 попереднього
договору від 01.05.2013 року до обов'язків
покупця, тобто позивача, відноситься
залишення заставної суми у розмірі 24 000
грн., що становить 3 000 дол. США за курсом
на день підписання договору, як
гарантії зняття з реєстрації всіх
зареєстрованих на площі об'єкта
(квартири) осіб, повної оплати рахунків
за об'єкт, комунальні послуги,
телефонні переговори.

Обов'язками агентства, третьої особи,
відповідно до п.2.3.5 попереднього
договору від 01.05.2013 року є організація
збереження переданих продавцем
(відповідачем) документів та покупцем
(позивачем) заставної суми у розмірі 24
000 грн., що становить еквівалент 3 000 дол.
США за курсом на день підписання
договору, до моменту відчуження об'єкта
(квартири).

Як вбачається з пояснень представника
позивачки в судовому засіданні,
незважаючи на узяті на себе
зобов'язання, відповідачка порушила
умови попереднього договору від 01.05.2013
року, оскільки при настанні терміну
укладання договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, а саме 01.06.2013 року,
відповідачка звернулась до позивачки з
проханням продовжити термін до 10.07.2013
року. У зв'язку з тим, що позивачка була
зацікавлена у купівлі даної квартири,
остання погодилась на дане прохання.
Однак, як згодом з'ясувалось,
відповідачка передумала продавати
вищезазначену квартиру та завдаток у
розмірі 3 000 дол. США віддавати
відмовляється.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 570 ЦК України встановлено, що
завдатком є грошова сума або нерухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Відповідно до ч.3 ст.571 ЦК України у разі
припинення зобов'язання до початку
його виконання або внаслідок
неможливості його виконання завдаток
підлягає поверненню.

Згідно ч.1 ст.209, ч.1 ст.220 ЦК України
правочин, який вчинений у письмовій
формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках,
встановлених законом або домовленістю
сторін.

Зі змісту ст.657 ЦК України вбачається,
що договір купівлі-продажу житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Оскільки договір купівлі-продажу
квартири в установленому законом
порядку сторонами не укладено, тому,
отримані відповідачкою кошти не
являються завдатком, а є авансом, який
підлягає поверненню позивачці.

За таких обставин, грошові кошти після
пред'явлення вимоги позивачки про їх
повернення набувають статусу
безпідставно утримуваних, які з цих
підстав підлягають поверненню.

Станом на 04.07.2014 року по курсу НБУ 1 дол.
США = 11,8411 грн., тобто заборгованість
відповідачки перед позивачкою складає:
3 000 дол. США х 11,8411 грн. = 35 523,30 грн., а тому
позов в цій частині підлягає
задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення з відповідачки на користь
позивачки моральної шкоди в сумі 10 000
грн., то у відповідності до вимог ст.1167
ЦК України суд вважає за можливе в цій
частині позову відмовити з наступних
міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України
визначено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

В той же час, ч.1 п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» роз'яснено, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, суд
повинен наводити в рішенні відповідні
мотиви (ч.1 п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди»).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Таким чином, позивачкою та її
представником в судовому засіданні не
надано суду жодного належного та
допустимого доказу, які б свідчили про
завдання відповідачкою позивачці
моральної шкоди, яку остання оцінює в 10
000 грн., а тому суд дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
цій частині в задоволенні позову.

Що ж стосується позовних вимог в
частині стягнення з відповідачки на
користь позивачки вартість понесених
судових витрат, то суд приходить до
висновку про часткове задоволення
даних вимог з наступних міркувань.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Зокрема, до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати на правову допомогу (ч.3 ст.79 ЦПК
України).

Так, відповідно до ст.84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Згідно з ч.1 ст.56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 приймала участь у справі як
адвокат позивачки, її повноваження
посвідчено договором про надання
правової допомоги (а.с.12). Згідно копії
квитанції №9 від 09.12.2013 року (а.с.13) та
акту приймання-передачі наданих послуг
за договором про надання юридичних
послуг від 09.12.2013 року (а.с.14) витрати на
правову допомогу склали 3 000 грн.

А тому, з огляду на вищевикладене та,
враховуючи положення ч.1 ст.88 ЦПК
України, понесені позивачкою витрати
на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.
підлягають частковому стягненню з
відповідачки в сумі 2 341,00 грн.

Судовий збір, понесений позивачем у
розмірі 610,00 грн., що підтверджується
квитанцією №ПН17017 від 27.01.2014 року,
підлягає також частковому стягненню з
відповідачки в сумі 476,00 грн. у
відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.23, 209, 220, 526, 570, 571, 610, 635, 657, 1167 ЦК
України, ст.ст.10, 56, 60, 79, 84, 88, 212-215, 218, 224-226
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2,
грошові кошти в сумі 35 523 (тридцять п'ять
тисяч п'ятсот двадцять три) грн. 30 коп. в
рахунок неповернутого авансу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
витрати на правову допомогу в сумі 2 341
(дві тисячі триста сорок одна) грн. та
витрати щодо сплати судового збору в
сумі 476 (чотириста сімдесят шість) грн.

В іншій частині задоволення позову -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: