Справа № 2-588/11
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Грицай А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідача про розподіл майна
подружжя та визнання за нею права
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог
посилалася на те, що з 24.04.1987 року вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2, який був розірваний рішенням
Кіровського міського суду Донецької
області від 21.08.2008 року.

В період шлюбу сторонами було придбано
наступне майно: ? частина квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 17.09.2002
року; гаражний бокс НОМЕР_3 в
автогаражному кооперативі «Каштан-2»,
що належить ОСОБА_2 згідно з випискою з
протоколу засідання правління
автогаражного кооперативу «Каштан-2»,
та автомобіль ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Оскільки у добровільному порядку
сторони не можуть дійти згоди стосовно
розподілу спільно нажитого майна, тому
позивачка просила суд розподілити між
ними вказане майно та виділити їй у
власність ? частину квартири АДРЕСА_1
вартістю 3759 грн., а відповідачу -
автомобіль ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 вартістю
2000 грн. та гаражний бокс НОМЕР_3 в
автогаражному кооперативі «Каштан-2».
Окрім цього, позивачка просила суд
стягнути на її користь з відповідача
19120,50 грн. компенсації за перевищення
вартості ? частини спільного майна та
припинити право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
надала пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Відповідач позов визнав частково, не
заперечував проти визнання за
позивачкою права власності на 1/8
частину квартири АДРЕСА_1 та сплату на
її користь компенсацію вартості 1/2
частини автомобіля у розмірі 4 865
гривень 79 копійок, що визначено
експертним висновком.

В частині стягнення компенсації
вартості ? частини гаражного боксу
НОМЕР_3 в автогаражному кооперативі
«Каштан-2» просив відмовити, оскільки
даний гаражний бокс не є його власністю
та користується ним лише як член
гаражного кооперативу.

В той же час з пропозицією у судовому
засіданні позивачки стосовно передачі
їй у власність ? частини квартири
АДРЕСА_1, не погодився.

Представник відповідача позов визнала
частково, не заперечувала проти
визнання за позивачкою права власності
на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 та
виплату вартості ? частини автомобіля.
В іншій частині позову просила
відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що з
24.04.1987 року ОСОБА_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який
був розірваний рішенням Кіровського
міського суду Донецької області від
21.08.2008 року.

В період шлюбу сторонами було придбано
рухоме та нерухоме майно, зокрема ?
частина квартири АДРЕСА_1, яка була
оформлена на ім'я ОСОБА_3, та
зареєстрована за ним в КП «ДМБТІ» на
підставі дубліката договору
купівлі-продажу від 17.09.2002 року, а також
автомобіль ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2, 1987 року
випуску.

На час укладання договору
купівлі-продажу вказаної частини
квартири між сторонами не було
домовленості щодо зміни їх часток у
спільному майні подружжя, шлюбний
договір також не укладався.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КпШС України, який
діяв на час виникнення даних
парвовідносин, майно, нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен із подружжя має рівні
права володіння користування і
розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 28 КпШС України, в разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Згідно зі ст.70 СК України, разі
розподілу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна чоловіка та дружини є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Оскільки спірна частина квартири була
придбана подружжям в період їх
знаходження у зареєстрованому шлюбі,
сторони не припиняли шлюбно-сімейні
відносини, вели спільний бюджет та
господарство, мешкали разом, тому суд
вважає визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/8 частину квартири
АДРЕСА_1.

З огляду на визнання права власності на
частину квартири за позивачкою, суд
також вважає скасувати державну
реєстрацію права власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, яка
належить йому на підставі дубліката
договору купівлі-продажу від 17.09.2002
року, реєстровий номер 3-2495, а також
захищаючи його право, визнати за ОСОБА_2
право власності на 1/8 частину квартири
АДРЕСА_1.

Окрім цього, суд вважає також стягнути
з відповідача на користь позивачки
компенсацію вартості ? частини
автомобіля автомобіль ВАЗ 21063 д/н
НОМЕР_2 в сумі 4 865 гривень 79 копійок,
виходячи з експертного
автотоварознавчого дослідження №80/11
від 22.02.2011 року, складеного судовим
експертом Пилипенком А.І..

В частині позову щодо розподілу між
подружжям гаражного боксу НОМЕР_3 в
автогаражному кооперативі «Каштан-2»,
суд вважає відмовити, оскільки дане
майно перебуває у користуванні ОСОБА_2
згідно з випискою з протоколу
засідання правління автогаражного
кооперативу «Каштан-2», тому не є
спільно нажитим майном подружжя.

З відповідача на користь позивачки
також підлягають стягненню 258 гривень 80
копійок судових витрат.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 22, 28 КпШС України, ст. 70 СК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
майна подружжя, - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8
частину квартири АДРЕСА_1.

Скасувати реєстрацію права власності
за ОСОБА_2 на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8
частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
компенсацію вартості 12 частини
автомобіля в сумі 4 865 гривень 79 копійок
та 258 гривень 80 копійок судових витрат,
а всього 5 124 (п'ять тисяч сто двадцять
чотири) гривні 59 копійок.

В іншій частині позову, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя