Справа № 629/647/14-ц
Головуючий І інстанції - Мішуровська
Провадження: 22-ц/790/3287/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Овсяннікової А.І.,
Сащенка І.С.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
Управління пенсійного фонду України у
Лозівському районі Харківської
області на рішення Лозівського
районного суду Харківської області від
06 березня 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_3, заінтересована особа -
Управління пенсійного фонду України у
Лозівському районі Харківської
області про встановлення факту, що має
юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаною заявою,
посилаючись на те, що він звернувся до
УПФУ в Лозівському районі з питання
оформлення пенсії, але йому було
запропоновано надати довідки на
підтвердження стажу роботи за період з
17.09.1990 року йор 10.04.1992 року. Однак з
отриманих відповідей йому стало
відомо, що станом на 06.02.2014 року записів
про Кооператив «Базис» в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців не знайдено
та до архівних відділів документи
кооперативу «Базис» на державне
зберігання не передавались. В зв'язку з
відсутністю зазначеної довідки він не
має можливості використати своє право
на оформлення пенсії.

Просив встановити той факт, що він
працював у кооперативі «Базис» в
період часу з 17.09.1990 року пор 10.04.1992 року.

Рішенням Лозівського районного суду
Харківської області від 06 березня 2014
року заяву ОСОБА_3 задоволено.
Встановлено факт, що ОСОБА_3 працював у
кооперативі «Базис» в період часу з
17.09.1990 року по 10.04.1992 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, УПФУ у
Лозівському районі Харківської
області подало апеляційну скаргу в
якій просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні заяви, посилаючись на
необґрунтованість ухваленого рішення,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права. В обґрунтування
скарги зазначено, що підстав для
зарахування періоду з 17.09.1990 року по
10.04.1992 рік до загального трудового
стажу громадянина ОСОБА_3 для
призначення пенсії немає, оскільки
підприємство взагалі не зареєстроване
і не веде свою діяльність згідно Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних та фізичних
осіб-підприємців».

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно частини 1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду з
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, але здійснювати це право
повинна в порядку, який встановлений
цим Кодексом.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачена
можливість встановлення у судовому
порядку і інших фактів, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, а пунктом 6 частини 1 ст.256
ЦПК України, на яку посилався заявник і
суд в своєму рішенні, передбачено
розгляд справи про встановлення факту
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Однак в цій же нормі міститься
застереження про те, що у такий спосіб
особи можуть встановлювати певні факти
у тому випадку, коли законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Частиною 4 ст.256 ЦПК України прямо
зазначено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо з
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір про
право, а якщо спір про право було
встановлено під час розгляду справи, -
залишає заяву без розгляду.

Згідно роз'яснень, викладених в п.п.1,5
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р. №5 «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»,
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, якщо встановлення факту не
пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на зазначені особливості вирішення
справ за заявами про встановлення
факту, що мають юридичне значення, і,
вирішуючи справу за заявою ОСОБА_3,
зосередився на перевірці доказами
обставин роботи заявника ОСОБА_3 у
кооперативі «Базис» на протязі
вказаного заявником періоду, не
з'ясувавши, які особи входять до кола
дійсно заінтересованих при вирішенні
справи та які мають право приймати
участь у справі, подавати докази на
підтвердження заявлених вимог чи
заперечень.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 про
встановлення того факту, що він
працював у Кооперативі «Базис» в
період часу з 17.09.1990 року пор 10.04.1992 року
і викладених в ній доводів заявника
вбачається, що до суду з вказаною
заявою він звернулася з метою
оформлення в подальшому пенсії. Тобто,
в даному випадку має місце спір про
право на отримання пенсії.

Допущені судом першої інстанції
неповнота з'ясування обставин, що мають
значення для справи і неправильне
застосування норм процесуального
права призвели до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду.

За таких обставин рішення Лозівського
районного суду Харківської області від
06 березня 2014 року про задоволення
заяви ОСОБА_3 про встановлення факту, що
має юридичне значення підлягає
скасуванню з залишенням вказаної заяви
без розгляду, відповідно до вимог ч.6
ст.235, ч.4 ст.256 ЦПК України, оскільки із
заяви вбачається спір про право.

Зазначене судове рішення апеляційної
інстанції не позбавляє ОСОБА_3 права,
передбаченого ст.3 ЦПК України,
звертатися до суду за захистом своїх
невизнаних чи оспорюваних прав на
загальних підставах шляхом подачі
позову.

Керуючись ч.4 ст.256, ст.ст.303, 304, п.4 ч.1
ст.307, ст.ст.310, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у Лозівському
районі Харківської області
задовольнити частково.

Рішення Лозівського районного суду
Харківської області від 06 березня 2014
року скасувати. Заяву ОСОБА_3 залишити
без розгляду.

Роз»яснити ОСОБА_3, що він має право
подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -