УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 22
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 11 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання дитини,

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визначення місця проживання
дитини,

в с т а н о в и в :

Рішенням Новосанжарського районного
суду Полтавської області від
22 листопада 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 зареєстрований 24 лютого 2004 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Новосанжарського РУЮ
Полтавської області за актовим записом
№ 8.

Визначено місце проживання
малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом
з матір'ю - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 11 червня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 22 листопада 2013
року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, мотивуючи
свої доводи порушенням судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій в частині відмови
у задоволенні зустрічного позову і
ухвалити в цій частині нове рішення про
його задоволення у повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про задоволення первісних
позовних вимог та відмову в
задоволенні зустрічних позовних вимог,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішили спори з урахуванням меж
заявлених вимог та конкретних обставин
справи на підставі наданих сторонами
доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 22 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 11 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання дитини та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визначення місця проживання
дитини, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур