Справа № 211/1472/14-ц
Провадження № 2/211/1196/14
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
Бардін О. С.

при секретарі
Шириновій А.М.

за участю: представника
позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3

за відсутності: позивача
ОСОБА_4

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду 14 березня 2014
року з позовними вимогами про
стягнення аліментів, вказавши, що з 16
вересня 1994 року вона перебувала в шлюбі
з відповідачем. Рішенням
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 21.02.2013 р. шлюб між ними
розірвано.

Від спільного проживання вони мають
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з
моменту розірвання шлюбу і по
теперішній час проживає з нею.

Відповідач не надає їй матеріальної
допомоги на утримання сина, угоди про
добровільну сплату аліментів між ними
не досягнуто, тому вона просить
стягнути з відповідача аліменти на
утримання дитини у розмірі ? частини
від його заробітку (доходу), але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до повноліття сина.

08 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зустрічним позовом, вказавши, що
у червні 2011 року вони припинили з
відповідачем сімейні відносини, в
зв'язку з чим у 2012 році ним до суду була
подана позовна заява про розірвання
шлюбу. Рішенням суду від 21.02.2013 р. шлюб
між ними розірвано.

У січні 2013 року їх спільний син ОСОБА_5
повідомив його про свій намір
проживати з ним, тому він забрав дитину
з речами до м. Новодністровська, де в
той час працював, сина було переведено
до Новодністровської
загальноосвітньої школи. 16 квітня він
надіслав ОСОБА_4 лист-вимогу про
добровільну сплату аліментів на
утримання сина, на що остання письмово
погодилася сплачувати аліменти, однак
сплачувати їх так і не розпочала.

Після повернення із м.
Новодністровська їх син ОСОБА_5
продовжує мешкати разом з ним за
адресою його матері, адже ОСОБА_4
створила їм перешкоди для проживання
за місцем їх із сином реєстрації,
змінивши замки на вхідних дверях. В
зв'язку з тим, що позивачка допомоги на
утримання дитини не надає,
добровільної угоди між ними не
досягнуто, просить стягнути із ОСОБА_4
на свою користь на утримання сина
ОСОБА_5, аліменти у розмірі ? частини її
доходів до повноліття дитини.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 на задоволенні позову
наполягав з підстав, викладених в
позовній заяві, зустрічний позов не
визнав, вказавши, що дитина проживає з
позивачем, відповідач ніяких коштів на
утримання дитини не надає. Наполягає на
задоволенні вимог ОСОБА_4, в
задоволенні зустрічних вимог просить
відмовити.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилася.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_4 не
визнали, зустрічний позов підтримали з
підстав, викладених в позові, позивач
доповнив, що дитина проживає з ним
більше року, він виконує свої обов'язки
по утриманню та вихованню сина,
позивачка матеріальної допомоги сину
не надає, вона не цікавилася його
шкільним життям та не була присутня на
випускному вечері сина. Оскільки
ОСОБА_4 ніяких витрат по утриманню
своєї дитини не несе, хоча на неї
покладений законом даний обов'язок,
просив задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, в задоволенні вимог про
стягнення з нього аліментів відмовити.

Допитаний в якості свідка
неповнолітній ОСОБА_5 суду пояснив, що
проживає з січня 2014 року разом з
батьком за адресою: АДРЕСА_1. До січня 2013
року він проживав з матір'ю, однак з
січня 2013 року він вирішив проживати з
батьком в м. Новодністровську, так як на
той час батько там жив та працював.
Після повернення з м. Новодністровськ
він продовжує жити з батьком у м.
Кривому Розі. Коли весною 2013 року він
приїжджав до матері на весняні
канікули, у неї були доброзичливі
відносини з ним, однак влітку 2013 року,
коли він приїхав до матері на літні
канікули, вона сказала, щоб він вдома не
ночував і вигнала його з дому. Батько
займається його утриманням, надає йому
необхідні кошти, мати з ним навіть не
вітається.

Вислухавши представників сторін,
відповідача, свідка ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
ОСОБА_4 слід відхилити, а вимоги ОСОБА_2
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони зареєстрували шлюб 16 вересня
1994 року у Довгинцівському відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану Криворізького міського
управління юстиції Дніпропетровській
області, актовий запис № 484 (а.с.5 - копія
свідоцтва про шлюб).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з 07 січня 2014
року з батьком ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.3 - копія свідоцтва про
народження, а.с.22 - акт).

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 21.02.2013 р. шлюб між ними
розірвано (а.с.2 - копія рішення суду).

З 25.02.2013 року по 27.12.2013 року ОСОБА_5
навчався у Новодністровській
загальноосвітній школі ІІ-ІІІ ступенів
Чернівецької області та проживав з
батьком ОСОБА_2, який в період з 01.02.2013
року по 31.12.2013 р. працював на
реконстукції об'єкта
"Новодністровського ГАЕС" (а.с. 14,15 -
копії довідок).

Суд не приймає до уваги акт про
фактичне проживання особи від 16.06.2014 р.,
відповідно до якого сторони з дитиною
проживають фактично за адресою:
АДРЕСА_2, оскільки він спростовується
поясненнями відповідача та
неповнолітнього ОСОБА_5, які вказують,
що фактично проживають разом АДРЕСА_1,
однак інколи приходять за адресою
свого місця реєстрації, оскільки там
знаходяться їх особисті речі.

Відповідно до ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 183 СК України розмір
аліментів на утримання дитини
визначається судом.

Враховуючи, що дитина проживає разом з
відповідачем ОСОБА_2, який займається
вихованням та утриманням дитини,
позивач ОСОБА_4 не надає матеріальної
допомоги на утримання сина, угоди про
добровільну сплату аліментів між ними
не досягнуто, суд вважає, що є підстави
для призначення аліментів, що
підлягають стягненню з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 в розмірі ? частини від
її доходу відповідно до положень ст. 182
СК України.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст.180-184 СК України, ст.ст. 10,
60, 88,212 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

Стягнути аліменти з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Ташкент
Узбекістан, на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частки всіх видів її
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи стягнення з 08 квітня 2014
року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
держави судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 коп.

Відповідно до п.1 частини 1 ст. 367
ЦПК України рішення в частині
стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць допустити до
негайного виконання.

В позові ОСОБА_4 про стягнення
аліментів відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін