Справа № 463/295/14
Головуючий у 1 інстанції: Нор
Провадження № 22-ц/783/4386/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді -
Ніткевича А.В.

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.

секретаря Гацій І.І.

з участю представника
позивача Гуліна Ю.О., відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 05 травня 2014 року у справі
за позовом Львівського комунального
підприємства "ДІМ" до ОСОБА_3 про
визнання договору укладеним та
стягнення заборгованості, а також
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Львівського комунального підприємства
"ДІМ" про укладення договору та
зобов"язання до вчинення дій,-

встановила:

В жовтні 2013 року позивач ЛКП "ДІМ"
звернувся в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_3, просив визнати
укладеним договір про надання послуг з
утримання будинків та прибудинкових
територій між ЛКП "ДІМ" та ОСОБА_3,
визнати укладеним договір про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення між ЛКП "ДІМ" та ОСОБА_3,
який проживає у квартирі АДРЕСА_1,
стягнути з ОСОБА_3 на користь ЛКП "ДІМ"
заборгованість за фактично надані
послуги із централізованого опалення
в сумі 3648,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликався на те, що відповідач ОСОБА_3
є власником квартири АДРЕСА_1. Вказаний
будинок знаходиться на балансі ЛКП
"ДІМ", яке є виконавцем
житлово-комунальних послуг відповідно
до рішення виконкому Львівської
міської ради від 08.06.2007 року № 365.

Відповідач відмовляється укладати з
ЛКП "ДІМ" договір про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води та
водовідведення відповідно до Правил
надання зазначених послуг,
затверджених постановою КМУ від 21.07.2005
року № 630, а також договір про надання
послуг з утримання будинку і споруд та
прибудинкової території по формі та за
змістом Типового договору,
затвердженого постановою КМУ від 25.05.2009
року № 529.

ЛКП "ДІМ" надає відповідачу послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території у повному обсязі,
підтвердженням чого є постійно діючі
угоди та договори з підрядними
організаціями щодо виконання робіт з
поточного ремонту, чищення димарів,
вентиляційних каналів, надання послуг
з постачання електричної енергії у
місцях загального користування,
вивезення твердих та побутових
відходів, про надання послуг з
водопостачання та водовідведення.

Також, ЛКП "ДІМ" є покупцем теплової
енергії, яка постачається ЛМКП
"Львівтеплоенерго", яку надає мешканцям
квартири АДРЕСА_1 та здійснює нагляд і
ремонт системи опалення.

Заборгованість перед ЛКП "ДІМ" за
період з 01.09.2010 року по 30.09.2013 року за
надані послуги по гарячому
водопостачанню і теплопостачанню
становить 3648,18 грн.

Позивач надсилав відповідачу
попередження про наявність
заборгованості і про можливість
передачі матеріалів в суд, однак жодної
відповіді не отримано.

Під час розгляду справи відповідач
ОСОБА_3 подав зустрічний позов до ЛКП
"ДІМ", просив визнати діяльність та
бездіяльність ЛКП "ДІМ" такими, що не
відповідають чинному законодавству
України, зобов"язати ЛКП "ДІМ" укласти
договір про надання послуг з утримання
будинків та прибудинкових територій
між ним та ЛКП "ДІМ" з визначенням
відповідальності за недотримання умов
його виконання згідно з Типовим
договором, зобов"язати ЛКП "ДІМ"
від"єднати його від системи
центрального опалення та гарячого
водопостачання, зобов"язати ЛКП "ДІМ"
відремонтувати віконні рами та
засклити їх, стягнути з ЛКП "ДІМ"
моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Оскаржуваним рішенням Личаківського
районного суду м. Львова від 05 травня 2014
року позов ЛКП "ДІМ" задоволено.

Визнано укладеним договір про надання
послуг з утримання будинків та
прибудинкових територій між ЛКП "ДІМ"
та ОСОБА_3, який проживає у квартирі
АДРЕСА_1.

Визнано укладеним договір про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення між ЛКП "ДІМ" та ОСОБА_3,
який проживає у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ЛКП "ДІМ"
заборгованість по оплаті за надані
послуги із централізованого опалення
в розмірі 3648,18 грн. та 114,70 грн. судових
витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Львівського
комунального підприємства "ДІМ" про
укладення договору та зобов"язання до
вчинення дій залишено без задоволення
за безпідставністю вимог.

Рішення суду оскаржив відповідач за
первинним позовом ОСОБА_3, не
погоджується із вказаним рішення,
вважає його незаконним та
необґрунтованим, таким, що винесене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Звертає увагу на те, що обов"язком
споживача є укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовленого на основі Типового
договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов"язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством, а також підготовка та
укладення із споживачем договору про
житлово-комунальні послуги.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції не встановив, чи вживав
позивач заходів для укладення таких
типових договорів.

В свою чергу, суд першої інстанції не
взяв до уваги те, що у зустрічних
вимогах апелянт звертався до суду щодо
укладення договору про надання послуг
з утримання будинків та прибудинкових
територій згідно з типовим договором.

Просить суд скасувати рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 05.05.2014 року та ухвалити нове рішення
по суті позовних і зустрічних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_3 на підтримання
апеляційної скарги, а також пояснення
представника позивача Гуліна Ю.О. на
заперечення таких, перевіривши
матеріали справи, межі та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Колегія суддів приходить переконання,
що дане рішення суду не в повній мірі
відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи вимоги первинного
позивача ЛКП "ДІМ" суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач не
заперечив, що є споживачем послуги із
централізованого опалення, однак
оплату таких не проводить.

Відхиляючи вимоги зустрічного позову,
суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_3
не подав суду доказів про порушення
його прав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в
квартирі АДРЕСА_1

Квартира не приватизована, перебуває у
комунальній власності Львівської
міської ради, на що вказує довідка ЛКП
"ДІМ" № 5288 від 09.10.2013 року (а.с. 6).

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлено, що балансоутримувачем
будинку є власник або юридична особа,
яка за договором з власником утримує на
балансі відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно із законом.

Обслуговування будинку АДРЕСА_1
здійснює ЛКП "ДІМ".

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Згідно із ст. 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

До комунальних послуг відносяться,
зокрема, централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо (ст.13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Що стосується позовної вимоги ЛКП "ДІМ"
визнати укладеними договори про
надання послуг з утримання будинків та
прибудинкових територій, а також
визнати укладеним договір про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення між ЛКП "ДІМ" та ОСОБА_3,
остаточна правова позиція по цьому
питанню висловлена в постанові
Верховного Суду України від 10 жовтня 2012
р. у справі за позовом ТзОВ
«Ковальське-Житлосервіс» до Особи-1 про
зобов'язання укласти договір про
надання послуг з утримання будинку та
прибудинкової території, яка в силу ст.
360-7 ЦПК є обов'язковою для всіх судів
України.

Зокрема Верховний Суд України
сформулював наступну правову позицію:

Свобода договору, закріплена у ст.ст. 6,
627 ЦК України, яка полягає у праві
сторін вільно вирішувати питання при
укладенні договору, при виборі
контрагентів та при погодженні умов
договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного
законодавства передбачена
обов'язковість положень цього акту для
сторін договору, сторони не вправі
відступити від їх положень (ч.3 ст.6 ЦК
України). Так, ст.ст. 19, 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачають обов'язок споживача
житлово-комунальних послуг укласти
письмовий договір з виконавцем послуг
на основі типового договору.

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, ст.ст. 19-21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», постанови
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» убачається,
що умови типового договору, що набули
юридично обов'язкового значення в силу
актів цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін договору, які
не мають права відступити від їх
положень і врегулювати свої відносини
на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України
та ст.ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

У разі такої відмови, виходячи з
положень ст.ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК
України виконавець послуг вправі
звернутись до суду за захистом свого
права, яке підлягає захисту судом на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом
визнання договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

Як зазначено вище, позивач ЛКП "ДІМ" у
позовних вимогах просив визнати
укладеним договір про надання послуг,
проте без покликання на відповідність
договорів Типовому договору.

В свою чергу, однією із вимог
зустрічного позову відповідача ОСОБА_4
була вимога зобов"язати ЛКП "ДІМ"
укласти договір про надання послуг з
утримання будинків та прибудинкових
територій згідно з Типовим договором, а
не визнати договір укладеним, як
викладено у правових позиціях
Верховного Суду України у постанові
від 10 жовтня 2012 року.

Ухвалючи рішення по суті позовних
вимог суд першої інстанції на
зазначене уваги не звернув, як наслідок
ухвалив рішення про задоволення
первинних позовних вимог в частині
визнання укладеними договорів без
вказівки на відповідність таких
Типовому договору.

Таким чином, у вказаній частині рішення
суду першої інстанції підлягає зміні,
шляхом доповнення абзацу першого
резолютивної частини рішення
вказівкою на відповідність укладених
договорів Типовому договору,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 травня 2009 року
№ 529 «Про затвердження типового
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій», а також
Типовому договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. № 630 (в редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 3 вересня 2009 р. № 933).

В свою чергу, з розрахунку
заборгованості за надання послуги з
центрального опалення від 10.10.2013р.
встановлено, що борг відповідача за
період з вересня 2010 року по вересень 2013
року становить 3648,18 грн. (а.с. 7).

Вказаний розрахунок, як і факт надання
послуги з централізованого опалення
відповідач ОСОБА_3 не оскаржує,
відповідно в цій частині рішення суду
першої інстанції слід залишити без
змін.

Що стосується вимог відповідача по
зустрічному позову такі до задоволення
не підлягають, оскільки питання
відключення від мереж
централізованого опалення на даний час
передбачені Правилами надання послуг з
централізованого опалення та гарячої
води і водовідведення, затвердженими
постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630.

Згідно із п. 25 Правил відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Слід зазначити, що Порядок відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затверджений наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України № 4 від 22.11.2005 року,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 9 грудня 2005 р. за N 1478/11758.

Відповідно до вказаного Порядку для
вирішення питання відключення
житлового будинку від мереж
централізованого опалення його
власник повинен звернутись до Комісії
з письмовою заявою про відключення від
мереж центрального опалення та
постачання гарячої води. Комісія, після
вивчення наданих власником документів,
у місячний строк приймає рішення щодо
відключення від центрального опалення
та постачання гарячої води,
улаштування індивідуальної
(автономної) системи теплопостачання
та збір вихідних даних і технічних умов
для виготовлення проектної
документації.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 із
відповідною заявою до постійно діючої
комісії з розгляду питань, пов'язаних з
відключенням споживачів від мереж
центрального опалення і гарячого
водопостачання Львівської міської
ради не звертався, відповідно,
зазначена вимога ОСОБА_3 не підлягає до
задоволення.

В частині інших позовних вимог ОСОБА_3
не надав належних та допустимих
доказів, що підтверджують
протиправність дій ЛКП "ДІМ",
відповідно суд першої інстанції
прийшов правильного висновку про
відмову у задоволенні вимог по
зустрічному позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, ст.
313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 05 травня 2014 року - змінити.

Абзац другий резолютивної частини
рішення викласти в наступній редакції.

Визнати укладеним договір про надання
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території між
Львівським комунальним підприємством
"ДІМ" та ОСОБА_3, який проживає у
квартирі АДРЕСА_1, на основі Типового
договору, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій».

Визнати укладеним договір про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення між Львівським
комунальним підприємством "ДІМ" та
ОСОБА_3, який проживає у квартирі
АДРЕСА_1, на основі Типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630
(в редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 3 вересня 2009 р. №
933).

Врешті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин