АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1868/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Драник Н.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Пальонний В. С. РІШЕННЯ
08 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПальонного В.
С.суддівЄльцова В. О. , Нерушак Л. В. при
секретарі Анкудінові О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії Черкаського
обласного управління на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 29 березня 2013 року у справі
за позовом прокурора м. Черкаси в
інтересах відкритого акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії Черкаського
обласного управління до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа орган опіки та
піклування Черкаської міської ради,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки і виселення та зустрічним
позовом ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Черкаського обласного управління про
визнання іпотечного договору
в с т а н о в и л а :
В липні 2009 року прокурор в інтересах
ВАТ «Державний ощадний банк України» в
особі філії Черкаського обласного
управління звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
В обґрунтування позовних вимог
вказував, що 18 травня 2007 року між ВАТ
«Ощадбанк» та ОСОБА_8 був укладений
кредитний договір за умовами якого
банк надав ОСОБА_8 кредит у розмірі 220000
грн. зі сплатою 16% річних з кінцевим
терміном повернення до 17 травня 2017
В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_8 за цим кредитним договором між
ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 було
укладено іпотечний договір, за умовами
якого останні передали в іпотеку банку
нерухоме майно, що належить їм на праві
приватної власності - трикімнатну
Оскільки ОСОБА_8 неналежно виконувала
умови за вказаним кредитним договором,
то 12 січня 2009 року ВАТ «Ощадбанк»
надіслав на адресу відповідачів вимогу
про дострокове погашення кредиту,
заборгованість за яким станом на 13
липня 2009 року складає 213389 грн. 47 коп., з
яких поточна заборгованість за
кредитом 174150 грн., прострочена
заборгованість за кредитом за період з
грн. 92 коп., прострочена заборгованість
за нарахованими та несплаченими
відсотками за період з 1 грудня 2008 року
за непогашення в строк відсотків за
користування кредитом за період з 1
грудня 2008 року по 13 липня 2009 року 1410 грн.
Оскільки вказана вимога залишена
відповідачами без задоволення,
прокурор просив для задоволення
грошових вимог банку звернути
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором від 18 травня 2007
року - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, та
виселити з вказаної квартири ОСОБА_6,
ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які зареєстровані та
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду з
зустрічним позовом до ВАТ «Ощадбанк»
про визнання іпотечного договору
Свої вимоги обґрунтовували тим, що
ОСОБА_8 не отримала кредитні кошти за
кредитним договором, у зв'язку з чим
звернулась з відповідним позовом до
суду. Під час розгляду справи судом
було призначено почеркознавчу
експертизу та встановлено, що підпис в
меморіальному ордері на отримання
грошових коштів не відповідає підпису
ОСОБА_8 і за таких підстав суд дійшов
висновку про те, що договір кредиту від
18 травня 2007 року є неукладеним. Рішення
суду вступило в законну силу.
Вважаючи, що договір іпотеки має
похідний характер від основного
зобов'язання і неукладення договору
кредиту має наслідки припинення
договору іпотеки, тому що відсутнє
зобов'язання, яке він мав би
забезпечувати, просили суд визнати
іпотечний договір від 18 травня 2007 року,
укладений між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6,
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 29 березня 2013 року в
задоволенні позовних вимог прокурора в
інтересах ВАТ «Ощадбанк» відмовлено,
зустрічний позов ОСОБА_6, ОСОБА_7
задоволено та визнано іпотечний
договір від 18 травня 2007 року, укладений
між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6 і ОСОБА_7
припиненим.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ
«Державний ощадний банк» в особі філії
Черкаського обласного управління АТ
«Ощадбанк» подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, просить
скасувати рішення суду та ухвалити у
справі нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги прокурора та відмовити
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 і
ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 26 грудня 2013 року рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 29 березня 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_6 і ОСОБА_7
відмовлено, позов прокурора в
інтересах ВАТ «Ощадбанк» задоволено
частково: в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 18 травня 2007 року в сумі 213389 грн. 47
коп. звернуто стягнення на предмет
іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_2
шляхом проведення прилюдних торгів із
початковою ціною предмета іпотеки для
його подальшої реалізації в сумі 528800
грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 травня 2014 року
рішення апеляційного суду Черкаської
області від 26 грудня 2013 року в частині
вирішення позовних вимог прокурора в
інтересах ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, про звернення стягнення
на предмет іпотеки і виселення
скасовано, справа в цій частині
направлена на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, в частині
відмови в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
іпотечного договору припиненим
рішення апеляційного суду залишено без
змін.

З врахуванням викладеного предметом
апеляційного розгляду є рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 29 березня 2013 року в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
прокурора в інтересах ВАТ «Ощадбанк»
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ПАТ «Державний ощадний
банк» та прокурора, які підтримали
апеляційну скаргу, представника
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, який
заперечував в проти її задоволення,
представника органу опіки та
піклування, яка при вирішенні справи
покладається на думку суду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні вимог про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, суд виходив з того, що рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 7 червня 2012 року
встановлено, що кредитний договір між
ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_8 є неукладеним,
і відповідно відсутнє зобов'язання, яке
забезпечувалось договором іпотеки, а
тому підстав для звернення стягнення
на предмет іпотеки для задоволення
вимог за цим зобов'язанням немає, а
відтак немає підстав і для виселення
відповідачів, які проживають в
квартирі, що є предметом іпотеки.

Проте, погодитись з таким висновком
суду не можна.

Судом встановлено, що 18 травня 2007 року
між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_8 був
укладений кредитний договір, за
умовами якого ОСОБА_8 отримала кредит у
розмірі 220000 грн. зі сплатою 16% річних за
користування кредитними коштами,
зобов'язавшись погашати кредит,
сплачувати проценти та інші платежі у
строки, в порядку та на умовах,
визначених договором.

Будь-яких претензій з приводу
неукладення чи не підписання нею цього
кредитного договору не заявляла і на
даний час не заявляє.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_8 умови кредитного договору
виконувала: згідно довідки банку від 7
липня 2014 року нею за період з 18 травня
2007 року по 2 грудня 2008 року погашено
кредит на суму 26321 грн. 08 коп. і сплачено
відсотки за користування кредитними
коштами в сумі 46244 грн. 38 коп. Ніяких
претензій щодо неотримання коштів за
кредитним договором в цей період вона
не заявляла, а заявила тільки тоді, коли
до неї в січні 2009 року було пред'явлено
вимогу щодо дострокового погашення
кредиту.

Звернувшись до суду в лютому 2009 року,
ОСОБА_8 просила визнати кредитний
договір від 18 травня 2007 року недійсним,
посилаючись на те, що кошти за цим
договором вона не отримувала, про що
свідчить відсутність її підпису в
видатковому касовому ордері.

Розглянувши справу за цим позовом в
межах заявлених позовних вимог,
Придніпровський районний суд м.
Черкаси рішенням від 7 червня 2012 року
відмовив в його задоволенні,
зазначивши, що ті обставини, на які
посилалася позивачка в обґрунтування
своїх вимог - непідписання нею
видаткового касового ордера і
відповідно неотримання кредиту,
свідчать не про недійсність договору, а
про його неукладення.

Після цього ОСОБА_8 звернулася до
Придніпровського районного суду м.
Черкаси з позовом про визнання
кредитного договору від 18 травня 2007
року неукладеним, в обґрунтування
позовних вимог посилалася на ті самі
обставини, що і в попередній справі -
непідписання видаткового касового
ордеру та неотримання кредиту.

Суд, перевіривши обставини, на які
ОСОБА_8 посилалася як на підставу своїх
вимог, прийшов до висновку проте, що ці
обставини не можуть бути підставою для
визнання кредитного договору
неукладеним і рішенням від 1 жовтня 2013
року в задоволенні позову відмовив. Це
рішення набрало законної сили.

З врахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що кредитний договір від
18 травня 2007 року, укладений між ВАТ
«Ощадбанк» та ОСОБА_8 є дійсним і має
виконуватись належним чином, а
зазначення в мотивувальній частині
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 7 червня 2012 року про
неукладеність цього договору за
наявності судового рішення, яке
набрало законної сили, про відмову в
задоволенні позову про визнання
кредитного договору неукладеним,
обґрунтованого тими ж обставинами, не є
підставою для невиконання цього
договору.

Відповідачка ОСОБА_8 свої зобов'язання
за кредитним договором належним чином
не виконувала і станом на 7 липня 2014
року має заборгованість на загальну
суму 401318 грн. 15 коп., з яких
заборгованість по кредиту 193678 грн. 92
коп., заборгованість за нарахованими та
не сплаченими відсотками 157375 грн. 43
коп., пеня за період з 6 липня 2013 року по 6
липня 2014 року 50263 грн. 80 коп.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, а тому позовні вимоги про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок задоволення грошових вимог
банку підлягають задоволенню.

В той же час вимоги про виселення
відповідачів з квартири, що є предметом
іпотеки, не можуть бути задоволені,
виходячи з наступного.

Статтею ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя виносить рішення про
виселення мешканців за наявності
підстав, передбачених законом, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення.

Згідно вимог ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при розгляді позову іпотекодержателя
про виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою ст. ст. 9, 109
ЖК України, ст. ст. 39 - 40 Закону України
«Про іпотеку» виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки,
проводиться в порядку, встановленому
законом. При цьому суд за заявою
іпотекодержателя одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

З матеріалів справи вбачається, що
іпотекодержатель ВАТ «Ощадбанк» не
дотримався цих вимог закону - не
направив відповідачам, які проживають
в квартирі, що є предметом іпотеки,
письмову вимогу про виселення, а за
таких обставин вимоги про виселення
відповідачів не можуть бути
задоволені.

З огляду на викладене рішення суду
підлягає скасуванню в частині відмови
в задоволенні позовних вимог прокурора
в інтересах ВАТ «Ощадбанк» про
звернення стягнення на предмет іпотеки
і виселення з ухваленням в цій частині
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.307, 309, 314, 316 ЦПК України,
ст. 526 ЦК України, ст.ст. 33, 39, 40 Закону
України «Про іпотеку», ст. 9,109 ЖК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 29 березня 2013 року у
справі за позовом прокурора м. Черкаси
в інтересах відкритого акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії Черкаського
обласного управління до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа орган опіки та
піклування Черкаської міської ради,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки і виселення та зустрічним
позовом ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Черкаського обласного управління про
визнання іпотечного договору
припиненим скасувати в частині відмови
в задоволенні позовних вимог прокурора
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_8 за кредитним договором від 18
травня 2007 року в сумі 401318 грн. 15 коп., з
яких заборгованість по кредиту 193678
грн. 92 коп., заборгованість за
нарахованими та не сплаченими
відсотками 157375 грн. 43 коп., пеня за
період з 6 липня 2013 року по 6 липня 2014
року 50263 грн. 80 коп., звернути стягнення
на предмет іпотеки за договором
іпотеки від 18 травня 2007 року, укладеним
між ВАТ «Ощадбанк» і ОСОБА_6 та ОСОБА_7, -
квартиру АДРЕСА_1 шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною
предмета іпотеки 528800 грн.

В задоволенні позовних вимог про
виселення ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий :

Судді :