АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.

при секретарі: Троц
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського
районного суду м. Києва від 29 квітня 2014
року за скаргою ОСОБА_2, заінтересована
особа: Публічне акціонерне товариство
«Банк «Фінанси та Кредит», на дії та
постанови державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду зі скаргою, в якій просила
скасувати постанови державного
виконавця Лаврової Є.В. про відкриття
виконавчого провадження і про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, визнати дії
державного виконавця протиправними.

В обґрунтування заявленої скарги
посилалась на те, що на виконанні у
Відділі державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві знаходиться
виконавчий лист №2-3556/11, виданий
Солом'янським районним судом м. Києва 13
вересня 2013 року про стягнення зі ОСОБА_2
на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» заборгованості у розмірі 292 832,
47 грн. 23 січня 2014 року державним
виконавцем було винесено постанови про
відкриття виконавчого провадження і
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.
Оскаржувані постанови заявник
отримала 06 лютого 2014 року, внаслідок
цього було порушено її (заявника) право
на добровільне виконання рішення суду
та звернення до начальника
відповідного органу державної
виконавчої служби або до суду зі
скаргою на дії державного виконавця,
який почав процедуру примусового
виконання рішення, не пересвідчившись
про отримання нею постави про
відкриття виконавчого провадження.
Тому заявник вважала дії державного
виконавця незаконними та просила
оскаржувані постанови скасувати.

Ухвалою Солом'янського
районного суду м. Києва від 29 квітня 2014
року у задоволенні скарги ОСОБА_2
відмовлено.

Не погодившись із такою ухвалою
суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права, просив
скасувати ухвалу суду першої
інстанціїта направити справу для
розгляду до суду першої інстанції.
Зазначає, що вжиття такого примусового
заходу виконання рішення суду, як арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження можливе лише у
випадку відсутності у боржника коштів
та інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача. В
порушення вимог Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець взагалі не перевірив
наявність чи відсутність у боржника
коштів та інших цінностей.

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/8593/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Кізюн Л.І.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
Представник ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» Лапшикова О.Г. та представник
ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві
Бурлака Р.В. заперечували проти
апеляційної скарги, вважали, що ухвала
суду є законною та обґрунтованою.

В судове засідання апелянт не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про що
свідчить зворот нє повідомлення про
вручення поштових відправлень, у
зв'язку з чим колегія суддів вважала за
можливе розглядати справу у
відсутності ОСОБА_2 та її представника
відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваної ухвали, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 23 січня 2014 року державним
виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у
м. Києві Лавровою Є.В. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження за заявою стягувача про
примусове виконання виконавчого листа
№2-3556/11, виданого 13 вересня 2013 року
Солом'янським районним судом м.Києва,
про стягнення зі ОСОБА_2, солідарно, на
користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованості у розмірі 292 832, 47 грн.
(а.с.6) та постанову про арешт майна
боржника таоголошення заборони на його
відчуження (а.с.8).

Боржником є ОСОБА_2, стягувачем - ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит».

В цей же день 23 січня 2014 року, державним
виконавцем було підготовлено
супровідні листи (а.с.7,9) відповідно до
п. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче
провадження» для надіслання постанов
сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2, ч. 5 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до вимог ч.1 ст.31 Закону
України «Про виконавче провадження» та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5 копія постанови про відкриття
виконавчого провадження не пізніше
наступного дня надсилаються
стягувачу,боржнику та органу(посадовій
особі), який видав виконавчий документ
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення; боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Згідно з даними реєстру на
відправлення рекомендованої
кореспонденції ВДВС Солом'янського
РУЮ в м. Києві копії постанов ОСОБА_2
було направлено 24 січня 2014 року (а.с.28-30).
Тобто, боржник був належним чином
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження.

23.01.2014 одночасно з відкриттям
виконавчого провадження державним
виконавцем винесено постанову про
арешт майна боржника для забезпечення
виконання рішення, що прямо
передбачено ч.2 ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки до
ВДВС надійшла відповідна заява
стягувача.

Статтею 35 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим Законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стячувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів.

Скасування постанов про відкриття
виконавчого провадження і про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження у разі
несвоєчасного одержання сторонами
виконавчого провадження документів
чинним законодавством не передбачено.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
оскаржувані рішення та дії державного
виконавця були прийнятті відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця і права чи свободи заявника
не було порушено.

Доводи апеляційної скарги щодо
незаконності постанови державного
виконавця, оскільки порушена процедура
передбачена законом щодо направлення
копії постанови боржнику є
безпідставними та такими, що
спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Ураховуючи викладене, підстави для
скасування ухвали і задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 29 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов