Пров. № 2/254/292/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 березня 2014 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька в складі:
головуючої судді:
при секретарі судового засідання:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
25 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до Будьоннівського районного суду м.
Донецька з позовною заявою до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що з відповідачем
ОСОБА_2 у червні 2006 року був
зареєстрований шлюб, від шлюбу мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_2 у 2008
році залишив сім'ю. 26 серпня 2009 року
шлюб між сторонами розірваний. Дитина
проживає разом з позивачкою та
знаходиться на її утриманні, коштів на
утримання дитини не вистачає.
Відповідач ОСОБА_2 не здійснює
матеріальну допомогу на дитину, через
що позивачка змушена звернутися до
суду, просить суд стягнути аліменти на
утримання неповнолітньої ОСОБА_3 у
твердій грошовій сумі у розмірі 947,00
грн. та стягнути за три попередні роки
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилась, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі. Проти винесення заочного
рішення не заперечує.

У судове засідання, відповідач ОСОБА_2,
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи, не з'явився, про
причини неявки суду не повідомив. Зі
згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК
України) суд встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_1 розірвали шлюб 26 серпня 2009
року, про що у книзі реєстрації
розірвань шлюбів відділу реєстрації
актів цивільного стану
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку Донецької області
зроблено відповідний актовий запис №
209, після розірвання шлюбу ОСОБА_1
залишено прізвище ОСОБА_1.

Згідно з копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 мають дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації
народжень відділу реєстрації актів
цивільного стану Будьоннівського
районного управління юстиції м.
Донецька зроблено актовий запис № 496.

Із довідки комунального підприємства
«Керуюча компанія Будьоннівського
району м. Донецька» № 799 від 21.11.2013 року
вбачається, що у АДРЕСА_1 з ОСОБА_1
мешкає ОСОБА_3, 2006 року народження.

Згідно з відомостями Державної
податкової інспекції у
Будьонінвському районі м. Донецька з
інформаційного фонду Державного
реєстру фізичних осіб Міндоходів
України про суми виплачених доходів та
утримання податків про заробітну плату
№ 31520 від 27.01.2014 року, ОСОБА_2 за період з
01.10.2010 року по 30.09.2013 рік доходів немав.

Відповідно до положень Конвенції ООН
про права дітей від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною Постановою
Верховної Ради України від 27 лютого 1991
р. № 789-X11) дитина, з огляду на його
фізичну й розумову незрілість вимагає
спеціального захисту й турботи,
включаючи належний правовий захист, як
до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей
до досягнення ними повноліття
закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції
України й ст. 180 Сімейного кодексу
України. У випадку відхилення батьків
від виконання цього обов'язку, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються в
частині від доходу його матері, батька
й (або) у грошовій і (або) натуральній
формі ( ст. 181 Сімейного кодексу
України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Умови, при яких розмір аліментів може
бути визначений у твердій грошовій
сумі прямо передбачені ст. 184 СК
України: якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення.

У відповідності з частиною 1 ст. 191 СК
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Оцінивши представлені сторонами
відповідно ст. 60 ЦПК України докази, суд
вважає, що ОСОБА_2 не виконує щодо
неповнолітньої дитини передбачені
сімейним законодавством батьківські
обов'язки.

Беручи до уваги вищевикладені
обставини, суд встановлює аліменти на
утримання неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 947,
00 грн.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів на утримання дитини за один
місяць згідно зі ст. 367 ЦПК України
підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти
за минулий час можуть бути присуджені,
якщо позивач подасть суду докази того,
що він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 в
частині стягненні аліментів на
утримання неповнолітньої дитини за
минулий час, суд вважає їх
необґрунтованими, а тому такими, що
задоволенню не підлягають.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України та
статтею 4 Закону України «Про судовий
збір» судові видатки у вигляді
судового збору в сумі 243,60 грн. належать
до стягнення з відповідача в дохід
держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,30, 60, 88, 215, 367, ч.4 ст. 174, 224
Цивільного процесуального кодексу
України, статтями 180-183,191, Сімейного
кодексу України, ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій
грошовій сумі 947 (дев'ятсот сорок сім)
гривень 00 копійок з усіх видів
заробітку /доходу/ щомісяця до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 25 листопада 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір до
доходу держави у розмірі 243 (двісті
сорок три ) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів, з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Будьоннівський районний суд м.
Донецька шляхом подання в десяти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Тараньова В.С.