АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4381/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 621/66/14-ц
Категорія: правочини
Доповідач - Котелевець А.В.
2 липня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
суддів - Кіся П.В.,
за участю секретаря -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2 на рішення
Зміївського районного суду
Харківської області від 13 травня 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, за участю третьої особи -
Служби у справах дітей Зміївської
районної державної адміністрації, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
В січні 2014 року Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») в особі свого
представника Шевченка Юрія
Олександровича звернулося у суд із
позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.
На обґрунтування представник
позивача вказав, що 7 серпня 2007 року
укладено договір № HAJWGKO1270002, за умовами
якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало
ОСОБА_2 гроші в розмірі 15 000 доларів США
00 центів зі сплатою 10,08% річних, строком
до 6 серпня 2037 року.
Цього ж дня для забезпечення
виконання зобов'язань за договором
кредиту з ОСОБА_2 укладено договір
іпотеки № HAJWGKO1270002, предметом якого є
житловий будинок АДРЕСА_1, загальною
площею 53,20 кв. м., житловою площею 35,80 кв.
м., належний боржнику на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 4 серпня
2007 року приватним нотаріусом
Зміївського районного нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим № 736.
Однак умови договору відповідач не
Станом на 19 листопада 2013 року
утворилась заборгованість в
загальному розмірі 86 463 долари США 52
центи, що еквівалентно 691 102 грн. 92 коп.
Посилаючись на вказані обставини,
просив в рахунок погашення даної
заборгованості за кредитним договором
№ HAJWGKO127000 від 27 серпня 2007 року звернути
стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1
шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ
«Приватбанк» з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно, з реєстрацією правочину
купівлі-продажу предмета іпотеки у
цьому реєстрі, з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки,
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах,
організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій щодо продажу; виселити відповідача
разом з іншими особами, які
зареєстровані та/або там проживають.
В березні 2014 року позивач в особі
свого представника ОСОБА_7 уточнив
позов, пред'явивши його до ОСОБА_2, а
також ОСОБА_3, ОСОБА_4, зазначивши
Службу у справах дітей Зміївської
районної державної адміністрації в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору.
Відповідач ОСОБА_2 в особі свого
представника ОСОБА_1 позов визнав лише
в частині заборгованості за кредитним
договором, яку просив визначити з
розміру фактично сплачених сум за
тілом кредиту та за процентами, а пені -
на рівні 1 долару США. Посилаючись на
скрутне матеріальне становище
довірителя у зв'язку з економічною
кризою, розмір пені просив зменшити.
Справа розглянута за відсутності
інших відповідачів та третьої особи.
Рішенням Зміївського районного
суду Харківської області від 13 травня
2014 року позов задоволено в повному
обсязі.

В рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором № HAJWGKO127000 від 27
серпня 2007 року в сумі 86 463 долари США 52
центи, що еквівалентно 691 102 грн. 92 коп.,
звернуто стягнення на будинок АДРЕСА_1
шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ
«КБ «Приватбанк» з укладенням від
імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмета
іпотеки у цьому реєстрі, з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки
та дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах,
організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ «КБ
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій щодо продажу предмета іпотеки за
початковою ціною реалізації,
встановленої на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності (незалежним
експертом) на стадії оцінки будинку.

Постановлено виселити ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_1.

З ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто 3 937
грн. 60 коп. судового збору в рівних
частках по 1 968 грн. 80 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 -
представник ОСОБА_2, посилаючись на
порушення норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить змінити
рішення суду першої інстанції в
частині визначення заборгованості за
кредитним договором та визначити
розмір пені на рівні 1 долару США 00
центів; у задоволенні позову про
виселення - відмовити; в іншій частині
рішення залишити без змін. Зокрема,
зазначає, що розмір пені є непомірно
великим, враховуючи загальний розмір
заборгованості за кредитом та
відсотками; на момент розгляду справи
не було доказів щодо виконання
письмової вимоги іпотекодержателя про
виселення; крім того, рішення про
виселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
постановлено без відповідного дозволу
Службу у справах дітей Зміївської
районної державної адміністрації.

Позивач, інші відповідачі, третя
особа рішення суду першої інстанції не
оскаржили, заперечень на апеляційну
скаргу не надали.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позов в повному
обсязі, суд першої інстанції вважав
доведеними вимоги щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки. При цьому
послався на те, що факт порушення
зобов'язань за кредитним договором
сторонами не оспорюється, тому не
підлягає доказуванню згідно з вимогами
ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Однак повністю
погодитись з таким висновком не можна,
оскільки суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, неправильно застосував норми
матеріального права.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
установлених договором або актом
цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України
визначено способи захисту цивільних
прав та інтересів, а також те, що суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Підстави для звернення
стягнення на предмет іпотеки
передбачені ст. 33 Закону України від 5
червня 2003 року № 898-1У (з наступними
змінами) «Про іпотеку» (далі - Закон №
898-1У).

Так, у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріуса або згідно з договором про
задоволення вимог іпотекодержателя (ч.
ч. 1, 3 ст. 33 Закону № 898-1У).

Можливість у разі неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання задовольнити вимоги
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки передбачена статтями 38, 39
Закону № 898-1У.

Спірним є будинок АДРЕСА_1,
належний ОСОБА_2 на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого 4 серпня 2007 року
приватним нотаріусом Зміївського
районного нотаріального округу
ОСОБА_6 за реєстровим № 736.

Матеріали справи свідчать, що 7
серпня 2007 року укладено договір №
HAJWGKO1270002, за умовами якого ПАТ КБ
«Приватбанк» надало ОСОБА_2 гроші в
розмірі 15 000 доларів США 00 центів зі
сплатою 10,08% річних, строком до 6 серпня
2037 року.

Цього ж дня для забезпечення
виконання зобов'язань за договором
кредиту з ОСОБА_2 укладено договір
іпотеки № HAJWGKO1270002, предметом якого є
житловий будинок АДРЕСА_1, загальною
площею 53,20 кв. м., житловою площею 35,80 кв.
м., належний боржнику на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 4 серпня
2007 року приватним нотаріусом
Зміївського районного нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим № 736.

Однак умови кредитного договору
відповідач не виконав.

Станом на 19 листопада 2013 року
утворилась заборгованість в
загальному розмірі 86 463 долари США 52
центи, що еквівалентно 691 102 грн. 92 коп.,
яка до цього часу не погашена (а. с. 16-27).

У зв'язку з цим ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося у суд із позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
будинку АДРЕСА_1.

Разом з тим, п. 1 ч. 1 Закону України
від 3 червня 2014 року № 1304-УП «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» (далі -
Закон № 1304-УП) встановлено, що протягом
дії цього закону не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Цей закон набирає чинності з дня
його опублікування та втрачає чинність
з дня набрання чинності законом, який
врегульовує питання особливостей
погашення основної суми
заборгованості, вираженої в іноземній
валюті, порядок погашення (урахування)
курсової різниці, що виникає у
бухгалтерському та/або податковому
обліку кредиторів та позичальників, а
також порядок списання пені та штрафів,
які нараховуються (були нараховані) на
таку основну суму заборгованості (ч. 3
Закону № 1304-УП).

Днем опублікування Закону № 1304-УП
є 7 червня 2014 року (Голос України № 109).

За правилами статті 5 ЦК України
акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, кім випадків, коли
він пом'якшує або скасовує цивільну
відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли
раніше і регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Офіційне тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України щодо зворотної дії в часі
законів та інших нормативно-правових
актів дано в Рішенні Конституційного
Суду України від 9 лютого 1999 року №
1-рп/99.

Відповідно до цих роз'яснень, за
загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Конституція України, закріпивши
частиною першою статті 58 положення
щодо неприпустимості зворотної дії в
часі законів та інших
нормативно-правових актів, водночас
передбачає їх зворотну дію в часі у
випадках, коли вони пом'якшують або
скасовують юридичну відповідальність
особи, що є загальновизнаним принципом
права.

Загальна площа будинку АДРЕСА_1
складає 53,20 кв. м., житлова площа - 35,80 кв.
м.

Дане житло є місцем постійного
проживання відповідачів, що
підтверджується посвідкою на постійне
проживання серії ХР № 11168 на ім'я ОСОБА_2
та довідкой виконавчого комітету
Таранівської сільської ради
Зміївського району Харківської
області на а. с. 69, 81.

З огляду на це, підстав для
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 7 серпня 2007
року № HAJWGKO1270002, а також виселення
відповідачів зі спірного житла немає.

З позовом про стягнення
заборгованості за договором кредиту №
HAJWGKO127000 від 27 серпня 2007 року позивач не
звертався та не позбавлений такої
можливості.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено (ч. 1 ст. 88 ЦПК України).

Оскільки позов є безпідставним,
витрати по сплаті судового збору не
підлягають стягненню з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в рівних частках по 1 968 грн. 80
коп. з кожного на користь ПАТ КБ
«Приватбанк».

Керуючись ст. ст. 303, ст. 307 ч. 1 п. 3, 309
ч. 1 п. п. 1, 4, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Зміївського районного
суду Харківської області від 13 травня
2014 року скасувати.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, за участю третьої особи -
Служби у справах дітей Зміївської
районної державної адміністрації, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення - відмовити.

Рішення набирає чинності негайно
і може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
його проголошення безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді