Провадження № 2/554/186/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2014 року Октябрський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого-судді - Материнко М.О.,

при секретарі - Парасоцькій
О.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

адвоката відповідача - Чуфістової
Ю.Г.,

відповідача голови правління ПрАТ
«Буровик» - Яцуна В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПрАТ «Буровик» про стягнення середньої
заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в якому
просив зобов'язати відповідача ПрАТ
«Буровик» виплатити йому середню
заробітну плату посадового окладу
голови правління ПрАТ «Буровик» за
період з 01.07.2011 року по 19.03.2014 року.

На підтвердження своїх вимог вказував,
що рішенням наглядової ради ЗАТ
«Буровик» від 27.04.2011 року його
відсторонено від виконання
повноважень голови правління ЗАТ
«Буровик». На період усунення
працівник може бути переведений за
його згодою з урахуванням
спеціальності і кваліфікації на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації на весь час
простою на інше підприємство, в
установу, організацію, але в той самій
місцевості на с трок до одного місяця.
Питання оплати праці в такому разі має
вирішуватися відповідно до
колективного договору підприємства, а
за відсутності відповідних норм - за
трудовим договором. За відмови члену
виконавчого органу від переведення за
ч. 1 ст. 113 КЗпП час його простою підлягає
оплаті з розрахунку з розрахунку не
нижче від двох третин посадового
окладу. Наразі позивачу невідомо про
прийняття рішення загальними зборами
акціонерів про звільнення його з
посади голови правління ЗАТ «Буровик»,
а тому він має право на стягнення
середнього заробітку.

Від відповідача надійшло заперечення
проти позову на тій підставі, що
позивач жодних вимог про проведення
розрахунку не пред'являв. Вина
роботодавця відсутня.

У судовому засідання ОСОБА_1 просив
задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Чуфістова Ю.Г.
заперечувала проти задоволення
позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши надані докази в їх
сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено та не заперечується
відповідачем, що позивач дійсно
працював на посаді голови правління
ЗАТ «Буровик».

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звертався з
позовом до ЗАТ «Буровик» про визнання
недійсним рішення наглядової ради ЗАТ
«Буровик» від 27.04.2011 року про
відсторонення його від виконання
повноважень голови правління, а ОСОБА_5
- від виконання функцій
реєстроутримувача-спеціаліста по
веденню реєстру власників іменних
цінних паперів та заступника голови
правління, обрання виконуючим
обов'язки голови правління Яцуна В.Ф.,
оформлене протоколами (без номеру) від
27.04.2011 року, визнання недійсним рішення
загальних зборів акціонерів ЗАТ
«Буровик» від 01.10.2011 року про обрання
нового правління Закритого
акціонерного товариства та наглядової
ради, оформленого протоколом від 01.10.2011
року.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 12.06.2013 року у
справі №18/3777/11 позов задоволено
частково. Визнано недійсним рішення
загальних зборів акціонерів ЗАТ
«Буровик» від 01.10.2011 року про обрання
нового правління Закритого
акціонерного товариства та наглядової
ради, оформлене протоколом від 01.10.2011
року. В частині позовних вимог про
визнання недійсним рішення наглядової
ради ЗАТ «Буровик» від 27.04.2011 року про
відсторонення ОСОБА_1 від виконання
повноважень голови правління, ОСОБА_5 -
від виконання функцій
реєстроутримувача-спеціаліста по
веденню реєстру власників іменних
цінних паперів та заступника голови
правління, обрання виконуючим
обов'язки голови правління Яцуна В.Ф.,
оформлене протоколами (без номеру) від
27 квітня 2011 року відмовлено. У
забезпеченні позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 солідарно
до спеціального фонду державного
бюджету України 1 147,00 грн. судового
збору. Стягнуто з Приватного
акціонерного товариства "Буровик" на
користь: ОСОБА_1 573,50 грн. судового збору;
ОСОБА_5 573,50 грн. судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_1 до спеціального
фонду державного бюджету України 1 720,50
грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 17.09.2013 рішення
господарського суду Полтавської
області від 12.06.2013 у справі №18/3777/11 в
частині відмови про визнання недійсним
рішення наглядової ради ЗАТ «Буровик»
від 27.04.2011 року про відсторонення
ОСОБА_5 від виконання функцій
реєстроутримувача-спеціаліста по
веденню реєстру власників іменних
цінних паперів, оформлене протоколом
(без номеру) від 27.04.2011 рок та п. 5 в
частині солідарного стягнення з ОСОБА_5
до спеціального фонду державного
бюджету України судового збору
скасовано. Визнано недійсним рішення
наглядової ради ЗАТ «Буровик» від
27.04.2011 року в частині відсторонення
ОСОБА_5 від виконання функцій
реєстроутримувача-спеціаліста по
веденню реєстру власників іменних
цінних паперів, оформлене протоколом
(без номеру) від 27.04.2011 року. Пункт 5
резолютивної частини рішення
викладено в наступній редакції :
"Стягнути з ОСОБА_1 (36040, АДРЕСА_1),
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до
спеціального фонду державного бюджету
України 573,50 грн. судового збору". В
іншій частині рішення залишено без
змін.

За наслідками розгляду касаційної
скарги позивачів по даній справі в
частині відмови про визнання
недійсними рішень наглядової ради ЗАТ
«Буровик» від 27.04.2011 року про
відсторонення ОСОБА_1 від виконання
повноважень голови правління, ОСОБА_5 -
від виконання повноважень заступника
голови правління та обрання виконуючим
обов'язки голови правління Яцуна В.Ф.
постановою Вищого Господарського Суду
України від 27 листопада 2013 року
постанова Харківського апеляційного
господарського суду від 17.09.2013 року у
справі № 18/3777/11 залишено без змін.

Таким чином, твердження позивача
проте, що йому було невідомо про
звільнення його з посади голови
правління повністю спростовується
обставинами, встановленими при
розгляді справи № 18/3777/11, оскільки
ОСОБА_6 оскаржував відсторонення його
від виконання повноважень голови
правління.

Дане рішення загальних зборів було
додатково затверджено рішенням
позачергових загальних зборів від
13.10.2012 року яке чинне і позивачем не
оскаржувалось. Управління після цього
переобиралось ще раз на загальних
зборах 1 червня 2013 року, на яких позивач
був присутнім.

На підтвердження того, що позивачу
добре було відомо про звільнення його з
посади свідчить й той факт, що у грудні
2011 року ОСОБА_1 звертався до ЗАТ
«Буровик» з позовною заявою про
звільнення з займаної посади,
поновлення на роботі, виплату
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та стягнення моральної шкоди.
Ухвалою Октябсрького районного суду м.
Полтави від 22 березня 2012 року по справі
2/1622/172/2012 дана позовна заява була
залишена без розгляду у зв'язку з
неодноразовою неявкою позивача.

Твердження позивача про те, що він
звершаться до відповідача із вимогою
провести з ним розрахунок та видати
трудову книжку спростовуються
наданими ним же копіями опису цінного
листа від 26.10.2011 року, в якому чітко
вказано, що на адресу ЗАТ «Буровик»
надсилалась заява ОСОБА_1 про надання
копії наказу про звільнення з роботи та
заява акціонера ОСОБА_1 про надання
копії протоколу зборів акціонерів від
01 жовтня 2011 року та додатку про
реєстрацію акціонерів.

За вих. 166 від 30.11.2011 року ОСОБА_1 була
направлена відповідь на цей лист, його
запрошували прибути в ПрАТ «Буровик»
для ознайомлення з протоколом
позачергового загальних зборів,
додатком про реєстрацію акціонерів від
01 жовтня 2011 року та наказом про його
звільнення.

Свідки голова правління ОСОБА_7 та
інженер з охорони праці ОСОБА_8
підтвердили обставини, що ОСОБА_1
отримав наказ про його звільнення, але
за трудовою книжкою та з вимогою про
розрахунок до товариства не звертався.
Трудова книжка й досі знаходиться в
сейфі.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в ст. 116
цього ж Кодексу, якою передбачено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, які належать йому від
підприємства, установи організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник у день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.

Ст. 117 КЗпП України передбачено, що в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 20 постанови від 24 грудня 1999
року № 13 «Про практику застосування
судами законодавства про оплату
праці», середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні
підлягає стягненню на користь
працівника, якщо роботодавець не
доведе відсутності в цьому своєї вини.

Враховуючи, що затримки по виплаті
заробітної плати не було, оскільки
позивач не працював у день звільнення і
не звертався до підприємства з вимогою
про проведення розрахунку, як це
передбачено ст. 116 КЗпП України, вина
підприємства у невиплаті відсутня,
адже позивач на роботу не з'являвся і
вимоги про виплату не пред'являв,
підприємством не порушені строки,
встановлені ст. 116 КЗпП України та на
сьогодні взагалі неможливо визначити,
чи є спір про розміри належних до
виплати сум звільненому позивачу через
те, що він за розрахунком не звертався,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 є недоведеними.

Керуючись ст. ст. 116, 177, 233, КЗпП України,
п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці», ст. ст.
10, 14, 57 - 60, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ
«Буровик» про стягнення середньої
заробітної плати - відмовити в повному
обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів зо дня його
проголошення особами, що брали участь у
судовому засіданні, а особами, які не
брали участь у судовому засіданні
протягом 10 днів зо дня отримання ними
копії рішення, до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції.

Рішення суду набирає законної сили
протягом 10 днів зо дня його
проголошення, якщо не буде оскаржено у
встановленому порядку.

СуддяМ. О. Материнко