Справа №579/460/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Бєгунова О. В.Номер
провадження 22-ц/788/1266/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 5
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Попруги С. В.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Кролевецького районного
суду Сумської області від 03 червня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Кролевецької міської ради
Кролевецького району Сумської області,
ОСОБА_4, треті особи: реєстраційна
служба Кролевецького районного
управління юстиції, Кролевецька
районна державна нотаріальна контора,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, -

в с т
а н о в и л а:

Рішенням Кролевецького районного
суду Сумської області від 03 червня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_8
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3.,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене рішення
суду та ухвалити нове рішення про
задоволення його позову.

При цьому доводить, що він після смерті
законної спадкоємиці ОСОБА_9
продовжував проживати у АДРЕСА_1 і
користувався ним, як своїм власним:
придбавав будівельні матеріали для
ремонту будинку, ремонтував його,
оплачував житлово-комунальні послуги,
придбавав вугілля та дрова для
опалення будинку у зимовий період,
обробляв присадибну земельну ділянку.
Крім того, за рішенням Кролевецької
міської ради від 16 травня 2002 року він
офіційно був зареєстрований у
вказаному домоволодінні. Ніяких
претензій з боку ОСОБА_10 до нього щодо
виселення з будинку не пред'являлося,
позов про повернення майна від неї не
надходив.

Крім того вказує, що після смерті
ОСОБА_9 він добросовісно заволодів її
майном і продовжує на протязі 10 років
відкрито і безперервно володіти
нерухомим майном - житловим будинком
АДРЕСА_1 у м.Кролевець, користується
вказаним будинком відкрито, про його
користування будинком знали всі родичі
ОСОБА_10, в тому числі і ОСОБА_4, який
проживав з ОСОБА_10 у с.Реутинці
Кролевецького району. Вважає, що ОСОБА_4
не має законних підстав на
домоволодіння АДРЕСА_1 у м.Кролевець,
оскільки не доведено, що ОСОБА_10
прийняла спадщину після дочки і мала
якісь права на спірне домоволодіння.

Інші особи, які брали участь у розгляді
справи, належним чином повідомлені про
час і місце судового засідання, проте
своїм процесуальним правом на участь у
ньому не скористалися, їх неявка не є
перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_11, які
підтримали доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3 не доведено таких обставин як
добросовісність володіння; давність
володіння та його безперервність;
відсутність інших осіб, які
претендують на це майно, оскільки
наявність зазначених обставин є
обов'язковою умовою для набуття майна у
власність за набувальною давністю, за
їх відсутності немає підстав для
визнання за позивачем права власності
на нерухоме майно, розташоване по
АДРЕСА_1 у м.Кролевець, в порядку
набувальної давності, бо сам по собі
факт користування майном не може бути
підставою для її застосування.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки суд дійшов
цих висновків повно і всебічно з'ясував
обставини справи, вірно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і застосував відповідні
їм норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України,
обставинами, які мають значення для
справи та які повинен довести саме
позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є:
законний об'єкт володіння,
добросовісність володіння,
відкритість володіння, давність
володіння та його безперервність
(строк володіння).

Судом першої інстанції встановлено, що
в м.Кролевець по АДРЕСА_1 знаходиться
житловий будинок з господарськими
будівлями: будинок загальною площею 75,3
кв.м, житловою - 38,0 кв.м, літня кухня, два
сараї, погріб, огорожа, загальною
вартістю майна 62619 грн.

Вказаний будинок було побудовано
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в період перебування
їх в зареєстрованому шлюбі, які були
зареєстровані в ньому за даними
будинкової книги з 08 липня 1975 року.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_9
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до положень ЦК УРСР 1963 року
після їх смерті відкрилася спадщина на
належне їм майно.

Після смерті ОСОБА_8, згідно положень
ст.529 ЦК УРСР 1963 року, єдиним
спадкоємцем за законом була ОСОБА_9 як
дружина померлого.

Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року
ОСОБА_9 прийняла спадщину після смерті
чоловіка, але не оформила права
власності в порядку спадкування за
законом і померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.548 ЦК
України УРСР 1963 року прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцю з часу
відкриття спадщини, тобто спірний
будинок належав ОСОБА_9 після смерті
ОСОБА_8

Право власності на ім'я ОСОБА_8 було
зареєстровано після його смерті 21
листопада 2002 року. Його брат - позивач
ОСОБА_3 здав в експлуатацію житловий
будинок по АДРЕСА_1 до чого зобов'язав
Кролевецький міськвиконком відповідно
до рішення №249 від 16 травня 2002 року
надаючи дозвіл на прописку в цьому
будинку в зв'язку з тим, що будинок по
АДРЕСА_2, в якому проживав ОСОБА_8 є
непридатним. ОСОБА_8 зареєструвався у
спірному будинку 12 червня 2002 року.

Рішенням Кролевецького районного суду
Сумської області від 25 листопада 2011
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Сумської області від
29 грудня 2011 року, у задоволенні позову
ОСОБА_3 до Кролевецької міської ради
Кролевецького району Сумської області
про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною
давністю відмовлено з підстав
встановлення недобросовісності
володіння ОСОБА_3 нерухомим майном,
розташованим по АДРЕСА_1, починаючи з 2001
року до 25 листопада 2011 року, яке в силу
вимог ч.3 ст.61 ЦПК України щодо
встановлених відносно ОСОБА_3 обставин
не підлягають повторному доказуванню.

Крім того, володілець за давністю є
незаконним володільцем, про що
зазначено і в ч.1 ст.344 ЦК України (особа
заволоділа чужим майном). Право
власності на стороні володільця за
давністю виникає поза волею та не
залежно від волі колишнього власника.
При цьому добросовісне володіння
означає, що особа не знала і не повинна
була знати, що володіє річчю незаконно.

Рішенням Кролевецького районного суду
Сумської області від 15 вересня 2005 року
(справа №2-733-05), що набрало законної
сили, встановлено факт родинних
відносин як братів ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року та
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлення зазначеного факту у
судовому засіданні ОСОБА_3
обґрунтовувалась необхідністю
прийняття спадщини на будинок АДРЕСА_1
у м.Кролевець, який залишився після
смерті його брата ОСОБА_8, з огляду на
відсутність документів на
підтвердження родинних відносин (а.с.23
інвентарної справи КП «Кролевецьке
районне БТІ»).

Крім того, на зазначене нерухоме майно,
як спадкоємець після смерті ОСОБА_10
матері ОСОБА_9, претендує з 2011 року
ОСОБА_4 чого і не заперечує позивач.

Відтак суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
відсутності в діях позивача факту
добросовісного володіння спірним
майном, необхідним для застосування
положень ст.344 ЦК України.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги не ґрунтуються на законі,
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не дають підстав для
зміни чи скасування оскаржуваного
рішення, ухваленого з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кролевецького районного
суду Сумської області від 03 червня 2014
року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -