АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/704/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка
О.В., Юзюка О.М.,

при
секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю позивачки
ОСОБА_1,

її представниці
ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

її представника
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування затрат на
будівництво за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 5 лютого 2014 року,

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення грошових коштів.

ОСОБА_1 зазначила, що з 29 серпня 2005
року до 4 травня 2012 року вона з сім'єю
проживала у житловому будинку АДРЕСА_1
(далі - житловий будинок), який належить
на праві власності ОСОБА_3 У цей період
позивачка спільно з чоловіком ОСОБА_5
здійснили прибудови та капітальний
ремонт житлового будинку, підвели до
нього газ і воду. ОСОБА_3 погодилася
повернути їм витрачені на ремонт кошти
в сумі 5000 доларів США, на підтвердження
чого 26 квітня 2012 року вона видала
позивачці відповідну розписку, але до
цього часу ОСОБА_3 не виконала свого
обов'язку.

У зв'язку з цим, ОСОБА_1 просила суд
стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 40995
грн. понесених нею затрат на ремонт
житлового будинку.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 5 лютого 2014 року в
позові відмовлено.

Суд керувався тим, що ОСОБА_1 не
довела проведення нею ремонтних робіт
у житловому будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заперечуючи проти апеляційної
скарги, відповідачка ОСОБА_3 зазначила,
що рішення суду є законним та
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
рішення суду не відповідає.

Суд першої інстанції не в повній
мірі з'ясував обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги та
заперечення сторін і не дотримався
норм ст.ст. 10, 57, 60, 61 ЦПК України.

У зв'язку з неповним з'ясуванням
судом обставин, що мають значення для
справи та порушенням судом норм
процесуального права рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення.

Згідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України має
бути змінений розподіл судових витрат.

Встановлено, що з 23 травня 1999 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який на даний
час розірвано. ОСОБА_5 є племінником
ОСОБА_3

За договором купівлі-продажу від
28 листопада 2003 року, посвідченим
приватним нотаріусом Хмельницького
районного нотаріального округу ОСОБА_6
(реєстраційний № 3061), ОСОБА_3 придбала у
ОСОБА_7 житловий будинок.

З 29 вересня 2005 року до 4 травня 2012
року ОСОБА_1 з сім'єю проживали у
житловому будинку на правах членів
сім'ї власника.

За цей період останні за згодою
відповідачки здійснили в житловому
будинку наступні будівельні роботи:
обладнали системи водо-, газо- і
електропостачання; облаштували септик,
туалет, ванну кімнату; встановили
сантехнічне обладнання; добудували
кухню та веранду; поклали на підлозі
керамічну плитку, провели внутрішні
ремонтно-оздоблювальні роботи (провели
електропроводку, укріпили покрівельні
балки, облаштували міжкімнатні стіни
та стелю з гіпсокартону, здійснили
шпаклівку стін і стелі, зробили бетонну
стяжку підлоги, покрили підлогу
лінолеумом, встановили газові прилади,
витяжку, лічильники обліку газу та
електроенергії, встановили двері (5
міжкімнатних, 1 вхідні) та вікна.

ОСОБА_3 погодилася відшкодувати
ОСОБА_1 понесені нею затрати на
будівництво в розмірі 5000 доларів США,
на підтвердження чого 26 квітня 2012
року вона видала позивачці розписку. До
теперішнього часу ОСОБА_3 не сплатила
ОСОБА_1 цих коштів.

Дані обставини визнані сторонами
та підтверджуються наявними у справі
письмовими доказами.

Згідно висновку експерта № 182/014
від 13 червня 2014 року ринкова вартість
будівельних робіт, проведених у
житловому будинку, становить 64527 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону
України від 7 лютого 1991 року № 697-ХІІ
«Про власність» (чинному на час
виникнення спірних відносин; далі -
Закон № 697-ХІІ) громадянин набуває
права власності на доходи від участі в
суспільному виробництві,
індивідуальної праці, підприємницької
діяльності, вкладення коштів у
кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане
внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Житлові будинки є об'єктами права
приватної власності (ч. 1 ст. 13 Закону
№ 697-ХІІ).

Частиною 3 статті 156 ЖК України
визначено, що члени сім'ї власника
будинку (квартири) зобов'язані дбайливо
ставитися до житлового будинку
(квартири). Повнолітні члени сім'ї
власника зобов'язані брати участь у
витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі у витратах вирішуються в
судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у п. 4 постанови від 4
жовтня 1991 року № 7 «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок», відповідно
до ст. 12 Закону України «Про власність»
у приватній власності громадян можуть
знаходитись жилі будинки, збудовані на
відведеній у встановленому порядку
земельній ділянці або придбані на
законних підставах, наприклад, за
договором купівлі-продажу, міни
дарування, за правом спадщини. Інші
особи, які приймали участь у
будівництві жилого будинку (його
купівлі) не на підставі угоди про
створення спільної власності, яка
відповідає законодавству, вправі
вимагати не визнання права власності
на будинок, а відшкодування своїх
затрат на будівництво (купівлю
будинку), якщо допомогу забудовнику
(покупцю) вони надавали не безоплатно.
Таке ж право за цих умов належать
членам сім'ї власника жилого будинку,
якщо вони приймали участь лише у
будівництві підсобних будівель
(літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних
приміщень або коли їх затрати на ремонт
жилого будинку перевищували
покладений на них ст. 156 ЖК обов'язок.

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Досліджені у справі докази
вказують на те, що житловий будинок є
приватною власністю ОСОБА_3

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 здійснили ремонт
житлового будинку за власні кошти. Ці
роботи проведені ними не безоплатно, у
зв'язку з чим ОСОБА_3 зобов'язалася
сплатити позивачці їх вартість.
Зазначені обставини визнані сторонами
та не підлягають доказуванню.

До того ж, про намір відповідачки
відшкодувати ОСОБА_1 вартість затрат на
будівництво свідчить розписка ОСОБА_3
від 26 квітня 2012 року (а.с. 6).

На порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України
суд першої інстанції не сприяв повному
та всебічному з'ясуванню обставин
справи, не роз'яснив належним чином
позивачці її права, зокрема, щодо
призначення у справі
будівельно-технічної експертизи для
визначення вартості будівельних робіт,
не попередив ОСОБА_1 про наслідки
вчинення або невчинення цих
процесуальних дій, не сприяв
здійсненню прав сторін.

Після роз'яснення апеляційним
судом сторонам права на вчинення
вказаної процесуальної дії ОСОБА_1
заявила клопотання про призначення
будівельно-технічної експертизи,
висновок якої № 182/014 від 13 червня 2014
року (а.с. 78-108) встановив дійсну
вартість затрат останньої на
будівництво.

Отже, висновок суду першої
інстанції про необґрунтованість
позову ОСОБА_1 не відповідає фактичним
обставинам справи та нормам чинного
законодавства.

З огляду на викладене,
апеляційний суд дійшов висновку, що цей
позов підлягає задоволенню.

Враховуючи принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, яким визначено, що суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачами вимог (ст. 11 ЦПК
України), з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
слід стягнути 40995 грн. на відшкодування
затрат на будівництво. При цьому,
апеляційний суд взяв до уваги заяву
ОСОБА_5 (а.с. 72), який не заперечував щодо
отримання позивачкою його частини
коштів.

Позов задоволено у повному
обсязі, тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
слід присудити понесені нею судові
витрати: 409 грн. 95 коп. судового збору та
2100 грн. витрат на проведення
експертизи, - а всього 2509 грн. 95 коп.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314, 316, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 5 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 40995 грн. на відшкодування затрат
на будівництво, 2509 грн. 95 коп. судових
витрат, а всього 43504 грн. 95 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Карплюк
О.І.

Доповідач - Ярмолюк О.І.
Категорія 5