Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів
-Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі -
Чучка Н.В.,

за участю: представника
прокуратури -Стойко П.М.,

представника
відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу апеляційною
скаргою заступника прокурора
Закарпатської області Хиля М.М. в
інтересах держави на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
14 березня 2014 року у справі за позовом
прокурора м.Мукачева в інтересах
держави до Мукачівської міської ради,
ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
міськрайонне управління Держкомзему в
м.Мукачеве та Мукачівському районі
Закарпатської області, Державна
інспекція сільського господарства в
Закарпатській області, про визнання
рішення та державного акта недійсними
і скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року прокурор
м.Мукачева (далі-Прокурор) в інтересах
держави звернувся до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що на
підставі рішення 58-ї сесії 5-го
скликання Мукачівської міської ради
№1216 від 29.04.2010 року ОСОБА_2 видано
державний акт серії ВЛ №238787 від 26.11.2010
року на право власності на земельну
ділянку в АДРЕСА_1, площею 0,1 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку. Державною
інспекцією сільського господарства в
Закарпатській області в жовтні 2012 року
бала проведена перевірка на предмет
дотримання земельного законодавства,
за наслідками якої встановлено, що
передана у власність ОСОБА_2 земельна
ділянка знаходиться в прибережній
захисній смузі річки Латориця та в зоні
«зелених насаджень спільного
користування». Зазначеним рішенням
органу місцевого самоврядування
порушуються права інших осіб, а тому
прокурор просив суд визнати недійсним
рішення 58-ї сесії 5-го скликання
Мукачівської міської ради №1226 від
29.04.2010 року; визнати недійсним виданий
на підставі цього рішення державний
акт на право власності на земельну
ділянку; зобов»язати міськрайонне
управління Держкомзему в м.Мукачево і
Мукачівському районі скасувати
державну реєстрацію цього акту.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Останнім рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 14 березня 2014
року у задоволенні позовних вимог
прокурора м.Мукачево Закарпатської
області в інтересах держави до
Мукачівської міської ради, ОСОБА_2,
треті особи, що не заявлять самостійних
вимог на предмет спору- міськрайонне
управління Держкомзему в м.Мукачево та
Мукачівському районі Закарпатської
області, Державна інспекція сільського
господарства в Закарпатській області
про визнання рішення та державного
акта недійсними і скасування державної
реєстрації-відмовлено.

На вказане рішення заступником
прокурора Закарпатської області
М.Хиля в інтересах держави подано
апеляційну скаргу, в якій він
посилається на порушення судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права. При цьому
зазначає, що судом першої інстанції не
взято до уваги доводів про те, що
земельна ділянка передана у власність
за рахунок земель загального
користування - зелених насаджень з
порушенням земельного законодавства
України, так-як згідно містобудівного
обґрунтування ДАП «Архітектура»
передбачено на спірній земельній
ділянці забудову малоповерховими
індивідуальними будинками, а інша
частина ділянки - для рекреаційної
забудови та під будівництво дитячого
розважального майданчику. Також судом
не застосовано до спірних
правовідносин ст.9 Закону України «Про
державну експертизу землевпорядної
документації», в редакції на час
прийняття розпорядження, якою
визначено, що обов»язковій експертизі
підлягають всі без виключення проекти
землеустрою щодо відведених земельних
ділянок. З цих підстав просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник
прокуратури апеляційну скаргу
підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні доводи апеляційної
скарги не визнав, просив суд її
відхилити, а рішення суду залишити без
змін, посилаючись на його законність
та обґрунтованість.

Інші учасники судового процесу в
судове засідання не з»явилися, про час
та місце розгляду справи належним
чином повідомлялись, що не перешкоджає
апеляційному суду на підставі ч.2 ст. 305
ЦПК України розглянути справу в їх
відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, які з»явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги та заперечення на неї, вважає що
вона підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням 54-ї
сесії 5-го скликання Мукачівської
міської ради №1138 ОСОБА_2 надано дозвіл
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,1 га по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку (том 1, а.с.16).

Згідно висновку про погодження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки від 21.04.2010 року
НОМЕР_1, земельна ділянка відводиться
із категорії земель житлової та
громадської забудови ( том 1 а.с.19-20).

Рішенням 58-ї сесії 5-го скликання
Мукачівської міської ради №1226 від
29.04.2010 року даний проект затверджено і
передано ОСОБА_2 безоплатно у власність
земельну ділянку в АДРЕСА_1, площею 0,1 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку ( том 1 а.с.17).

26.11.2010 року на підставі
зазначено рішення ОСОБА_2 видано
державний акт на право власності на
вказану земельну ділянку серії ВЛ №238787
( том 1 а.с.11).

Відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції послався
на те, що позивачем не надано доказів
того, що спірна земельна ділянка
знаходиться в межах земель виділених в
установленому порядку під смуги
відведених для гідротехнічних та інших
водогосподарських споруд. Крім того,
судом відкинуто доводи позивача щодо
того факту, що земельна ділянка
передана у власність за рахунок земель
загального користування - зелених
насаджень з порушенням законодавства
України, при цьому суд послався на
містобудівне обґрунтування ДАП
«Архітектура» ( том 1 а.с.105-107).

З вказаним висновком суду
першої інстанції не погоджується
колегія суддів апеляційного суду,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.19-20
Земельного кодексу України, землі
України за своїм цільовим призначенням
поділяються на різні категорії.
Віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади,
Верховної Ради АРК, Ради Міністрів АРК
та органів місцевого самоврядування.

Згідно ст.60 Земельного кодексу
України вздовж річок, морів і навколо
озер, водосховищ та інших водойм з
метою охорони поверхневих водних
об»єктів від забруднення і засмічення
та збереження їх водності у межах
водоохоронних зон виділяються
земельні ділянки під прибережні
захисні смуги, які встановлюються,
зокрема, по берегах середніх річок,
шириною 50 метрів.

Згідно пункту «а» частини 3 ст.83
Земельного кодексу України не можуть
передаватися у приватну власність
землі загального користування
(майдани, вулиці, проїзди, набережні,
пляжі, парки, сквери, бульвари,
кладовища, місця знешкодження та
утилізації відходів тощо).

Перевіркою дотримання вимог
земельного законодавства, яка
проведена Державною інспекцією
сільського господарства в
Закарпатській області, за наслідками
якої складеного акт від 24.10.2012 р.
встановлено, що земельну ділянку
ОСОБА_2 передано у власність за рахунок
земель загального користування -
зелених насаджень, яка знаходиться в
прибережній захисній смузі річки
Латориця та в зоні «зелених насаджень
спільного користування», чим порушено
вимоги Земельного кодексу України, а
саме: ст.83 ч.3 п. а) ЗК України, згідно
якої земельні ділянки не можуть
передаватись у власність за рахунок
земель загального користування -
зелених насаджень (том 1 а.с.8-10).

За змістом пунктів 4, 5 Порядку
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 травня 1996 року
№486 ( у редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин), у
межах водоохоронних зон виділяються
землі прибережних захисних смуг та
смуги відведення з особливим режимом
її використання відповідно до ст. 88-91
Водного кодексу України. Розміри і межі
водоохоронних зон визначаються
проектом на основі
нормативно-технічної документації.
Проекти цих зон розробляються на
замовлення органів водного
господарства та інших спеціального
уповноважених органів, узгоджуються з
органами Мінекоресурсів, Держводгоспу,
Держкомзему, власниками землі,
землекористувачами і затверджуються
відповідними місцевими органами
державної виконавчої влади та
виконавчими комітетами Рад.

Таким чином, законодавством
визначено порядок розроблення,
погодження та затвердження проекту
визначення розмірів і межі
водоохоронних зон, у межах яких
виділяються землі прибережних
захисних смуг.

Оскільки прибережна захисна смуга в
межах Мукачівської міської ради
відповідного до такого порядку не
встановлена, то стверджувати про
порушення вимог ст.60 ЗК України та 88 ВК
України не має підстав.

Подібного висновку дійшов
Верховний Суд України у своїй
Постанові від 22.05.2013 року, яка прийнята
з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.355 ЦПК
України.

В той же час судом вірно
встановлено, що виділена відповідачу
земельна ділянка, згідно генерального
плану міста Мукачева, віднесена до
земель комунальної власності
загального користування - «зелених
насаджень спільного користування»
(сквер) та знаходиться в межах
5-метрової прибережної захисної смуги
річки Латориця.

Вирішуючи позовну вимогу
прокурора про зобов»язання
Міськрайонного управління Держкомзему
у м.Мукачеві і Мукачівському районі про
скасування державної реєстрації акту
на право власності на земельну ділянку,
колегія суддів констатує, що така до
задоволення не підлягає, оскільки
особа, яку просять зобов»язвати
вчинити дії не залучена до справи в
якості відповідача.

Відповідно до положень пп. 3 і 4
ч.1 ст. 309 ЦПК України невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального права є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309
ч.1 п.3 і 4, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія судової палати, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Закарпатської області Хиля
М.М. в інтересах держави -задовольнити.

Рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 14 березня 2014
року скасувати, ухваливши нове рішення,
яким позов задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення 58-ї
сесії 5-го скликання мукачівської
міської ради від 29 квітня 2010 року за
№1226 «Про передачу, надання, вилучення
земельних ділянок громадян м.Мукачево»
в частині затвердження проекту
землеустрою щодо відведення ОСОБА_2
земельної ділянки площею 0,1 га по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
безоплатної передачі ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,1 га по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку.

Визнати недійсним державний акт
про право власності серії ВЛ №238787 на
земельну ділянку площею 0,1000 га,
нормативна грошова оцінка якої
становить 288 930,00 грн., розташованої в
АДРЕСА_1, кадастровий номер :001:0876,
виданий ОСОБА_2, скасувавши державну
реєстрацію цього акту.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2
(мешканця:АДРЕСА_2) судовий збір у
розмірі 365,40 грн. на користь держави.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: