Справа № 447/874/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2014 року Миколаївський районний
суд Львівської області в складі:

головуючого –судді Головатий А. П.

при секретарі Савків Л.М.,

за участю представника заявника
ОСОБА_1, боржника ОСОБА_2-І.В.,
представника боржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві справу за
клопотанням ОСОБА_2 ОСОБА_4 Еліаша до
ОСОБА_2 про визнання і надання дозволу
на примусове виконання рішення
польського суду на території України ,-

в с т а н
о в и в :

07.04.2014 року заявник звернувся з заявою
про визнання і надання дозволу на
примусове виконання вироку районного
суду у ОСОБА_5 від 22.12.2008 року про
стягнення аліментів та вироку
районного суду у ОСОБА_5 від 25.06.2013 року
про збільшення розміру аліментів. В
обґрунтування клопотання наведено
наступне. Вироком районного суду у
ОСОБА_5 від 22.12.2008 року боржника
зобов'язали сплачувати аліменти на
користь заявника у розмірі 300 польських
злотих, починаючи з 20.06.2007 року. Вироком
районного суду у ОСОБА_5 від 25.06.2013 року
розмір аліментів збільшено до 350
польських злотих, починаючи з 06.07.2010
року. Заявник просить визнати дані
вироки і надати дозвіл на їх примусове
виконання.

В судове засідання заявник ОСОБА_6 не
з'явився, уповноважив на
представництво своїх інтересів
Міністерство юстиції України.

Уповноважений представник заявника
ОСОБА_1 клопотання підтримав, просив
таке задоволити. У підтвердження того,
що боржник був повідомлений про судове
засідання у справі про збільшення
розміру аліментів подав протокол
допиту боржника від 02.10.2012 року.

Боржник ОСОБА_2-І. В. проти надання
дозволу на примусове виконання рішень
польського суду заперечив, подав
письмові заперечення відповідно до
яких зазначив, що його матеріальний
стан не дозволяє йому сплачувати
аліменти у зазначеному розімірі та
ставлення його сина до нього є
незадовільним.

Представник боржника ОСОБА_3 у судовому
засіданні проти надання дозволу на
примусове виконання рішень польського
суду заперечив, оскільки боржника не
було повідомлено про проведння
розгляду вищевказаних судових справ, а
також рішення про стягнення
періодичних платежів може бути
пред'явлено до примусового виконання
протягом усього строку проведення
стягнення у межах трьох років з дня
звернення з відповідним клопотанням.
Також у зазначених рішеннях польського
суду не вказано період протягом, якого
слід проводити стягнення.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши подані
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення її по суті, суд встановив
наступні обставини справи та надав їм
правову оцінку.

Вироком районного суду у ОСОБА_5 від
22.12.2008 року боржника зобов'язали
сплачувати аліменти на користь
заявника у розмірі 300 польських злотих,
починаючи з 20.06.2007 року до дня 10-го
кожного, наступаючого по собі місяця з
гори, з законними відсотками у річному
відношенні, у випадку запізнення у
платежі будь-якого з внесків. У
матеріалах справи відсутні докази
належного повідомлення боржника про
проведення судового розгляду у справі,
а тому вимоги заявника в частині
надання дозволу на примусове виконання
даного рішення польського суду не
підлягають задоволенню.

Вироком районного суду у ОСОБА_5 від
25.06.2013 року розмір аліментів збільшено
до 350 польських злотих, починаючи з
06.07.2010 року до дня 10-го кожного,
наступаючого по собі місяця з гори, з
законними відсотками у річному
відношенні, у випадку запізнення у
платежі будь-якого з внесків. У
матеріалах справи є підтвердження про
вручення боржнику документів у даній
справі. Також у матеріалах справи є
протокол допиту боржника у дані справі,
відповідно до якого він стверджує, що
йому було вручено позовну заяву та
заперечив проти задоволення позову і
надав відповідні обґрунтування своєї
позиції.

Відповідно до ст.391 ЦПК України рішення
іноземного суду про стягнення
періодичних платежів може бути
пред'явлено до примусового виконання
протягом усього строку проведення
стягнення з погашенням заборгованості
за останні три роки.

Відповідно до ст.396 ЦПК України
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду не задовольняється у
випадках, визначених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України. І
лише якщо такі випадки міжнародними
договорами не врегульовано, то у
задоволенні клопотання може бути
відмовлено у випадках, передбачених ч.2
ст.396 ЦПК України.

Відповідно до ст.52 Договору між
Україною та Республікою Пльща про
правову допомогу та правові відносини
у цивільних і кримінальних справах,
підписаного 24.05.1993 року, ратифікованого
04.02.1994 року, який набрав чинності 14.08.1994
року передбачено, що при розгляді
справи суд обмежується перевіркою
виконання умов, передбачених у ст.ст. 50,
51 цього договору.

На виконання цього положення судом
встановлено, що клопотання про
визнання і виконання рішення
іноземного суду відповідає вимогами,
передбаченим ст.51 вищевказаного
міжнародного договору, а також наявні
всі підстави для визнання і виконання
вироку районного суду у ОСОБА_5 від
25.06.2013 року про підвищення аліментних
виплат, передбачені ст.50 вищевказаного
міжнародного договору.

Керучись ст. ст. 395, 396 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання задоволити частково.

У наданні дозволу на примусове
виконання вироку районного суду у
ОСОБА_5 від 22.12.2008 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_2-І. В. - відмовити.

Надати дозвіл на примусове виконання
вироку районного суду у ОСОБА_5 від
25.06.2013 року про підвищення аліментних
виплат, визначених вироком районного
суду у ОСОБА_5 22.12.2008 року у справі ІІІ. RC.
165/07, від відповідача ОСОБА_7 на річ
позивача ОСОБА_4 ОСОБА_7, з суми 300 зл до
суми 350 зл місячно, починаючи від дня
06.07.2010 року, платних з гори до дня 10-го
кожного наступаючого по собі місяця, з
гори, на руки ОСОБА_4 ОСОБА_7, з законними
відсотками у річному відношенні, у
випадку запізнення у платежі
будь-якого з внесків, з урахуванням
вимог ст.391 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення ухвали,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали. Апеляційна скарга
подається апеляційному суду через суд
першої інстанції, який постановив
оскаржувану ухвалу.

Суддя:

Головатий А.
П.