ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
справа № 691/919/14-ц
провадження № 2/691/353/14
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 червня 2014 року
м. Городище

Суддя Городищенського районного
суду Черкаської області Синиця Л.П.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в
с т а н о в и в :

звертаючись до суду із позовною
заявою до ОСОБА_2, позивач вказує, що
подружжя «ОСОБА_1» є громадянами
Вірмені, яке тривалий час проживає на
території України, Черкаська область,
м. Городище, та враховуючи те, що
спільне життя не склалося, сім'я
фактично розпалася, не мають наміру
поновлювати дружні стосунки, просить
шлюб зареєстрований 08.09.1992р., у
Шорбулахській сільській раді
Еребунського району міста Єреван, про
що зроблено актовий запис за №10,
розірвати.

Вбачається, що правове регулювання
розлучення відповідно до уніфікованих
колізійних норм Мінської конвенція
країн СНД, куди входять і Україна, і
Вірменія, у статтях 28 і 29 містить
спеціальні правила про розірвання
шлюбу. Так, у справах про розірвання
шлюбу застосовується законодавство
держави - учасниці Конвенції,
громадянами якої є подружжя в момент
подачі заяви. У даному випадку шлюб
розривається в компетентній установі
країни, громадянами якої є подружжя в
момент подачі заяви. Однак, якщо на
момент подачі заяви обоє проживають на
території іншої країни - учасниці
Конвенції, то компетентні також і
установи останньої.

Отже, розірвання шлюбу іноземців між
собою в Україні здійснюється за
законами України, за нормами сімейного
і цивільного процесуального
законодавства України. Сімейне
законодавство іноземних держав може
застосовуватись у тому разі, якщо воно
не суперечить закріпленим нормам у ст.7
Сімейного кодексу України, основним
принципам регулювання сімейних
відносин.

Іноземці, відповідно до ч.1 ст.26
Конституції України, ст. 410 Цивільного
процесуального кодексу України, що
перебувають в Україні на законних
підставах користуються тими самими
правами і свободами, а також несуть
такі самі обов'язки, як і громадяни
України, - за винятками, встановленими
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, та мають право
звертатися до судів України для
захисту своїх прав, свобод чи
інтересів, та мають процесуальні права
та обов'язки нарівні з фізичними
особами України, за винятками,
встановленими Конституцією та
законами України, а також міжнародними
договорами, згода га обов'язковість
яких надана Верховною Радою України,
тобто мають в Україні такі ж пра ва та
обов'язки у сімейних відносинах, як і
громадяни України (ст. 275 СК).

Тобто, розірвання шлюбу іноземців
між собою провадиться у тому ж порядку
(в суді або органом РАЦСу), на тих же
підставах і з тими ж правовими
наслідками, що й ро зірвання шлюбу між
громадянами України.

Відповідно до ст.122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і оформленої в
порядку, встановленому цим Кодексом.
Форма і зміст позовної заяви наведені у
ст.119 ЦПК України, де в п.6 ч.2 даної
статті зазначено, що позовна заява
повинна містити, зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Суддя, згідно ст.121 ЦПК України,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення без
руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти діб з дня отримання позивачем
ухвали.

Крім того, позовна заява подається з
дотриманням правил підсудності.

За нормами ч.1 ст. 76 Закону України
«Про міжнародне право», суди можуть
приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом: якщо сторони передбачили
своєю угодою підсудність справи з
іноземним елементом судам України,
крім випадків, передбачених у статті 77
цього Закону (п.1); якщо на території
України відповідач у справі має
постійне місце проживання або
місцезнаходження (п.2).

Із матеріалів вбачається, що на
підтвердження місця проживання,
позивачем до суду надано довідку
депутата Городищенської міської ради
від 24.04.2014р., з наведеною інформацією, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, фактично проживають
у АДРЕСА_1, у власника будинку ОСОБА_4.

Разом з тим, документом який
засвідчує та підтверджує проживання
іноземця в України, за нормами ч.1 ст.1
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства», є
посвідка на постійне проживання (п.17),
посвідка на тимчасове проживання (п.18)
та ін..

З огляду на викладене вище, вважаю, що
дана позовна заява підлягає залишенню
без руху, оскільки, всупереч вимог п.6 ч.2
ст.119 ЦПК України, вона не містить
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, на яку позивач
посилається як на підставу своїх вимог.

Крім того, суд, у справах з іноземним
елементом, приймає документи, складені
мовами іноземних держав, за умови
супроводження їх нотаріально
засвідченим перекладом українською
мовою. Переклад свідоцтва про
укладення шлюбу не є таким, по-перше,
здійснено російською мовою, по-друге,
підпис перекладача не завірено
печаткою установи, що його здійснювала.

Отже, відсутність наведеного вище,
позбавляє можливості вирішити питання
про відкриття провадження у справі,
розглянути справу в строки визначені
діючим законодавством та здійснити
захист прав у спосіб, визначений
законами України.

Керуючись ч.1 ст.121, 410 ЦПК України,
Конвенцією про правову допомогу і
правові відносини у цивільних,
сімейних і кримінальних справах від
22.01.1993р., ЗУ України «Про міжнародне
право», ЗУ «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства», -

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - залишити без руху.

Повідомити позивача про
необхідність виправлення недоліків
позовної заяви, вказаних у
мотивувальній частині даної ухвали, а
саме, надати суду, для визначення
підсудності, або Угоду між сторонами
щодо підсудності даної справи судам
України, або належний документ на
підтвердження місця проживання
відповідача (посвідка на постійне
проживання чи посвідка на тимчасове
проживання), а також, супроводження
свідоцтва про укладення шлюбу
нотаріально засвідченим перекладом
українською мовою, і надання їх суду в
строк, який не перевищує п'яти днів, з
дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали судді в
зазначений строк, позовна заява
вважатиметься неподаною та буде
повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. П. Синиця