АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1629/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 2 Коваль А. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
Карпенко О. В. УХВАЛА
01 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоКарпенко О. В.
суддівПальонний В. С. , Єльцов В. О. при
секретаріАнкудінову О.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Черкаси апеляційну скаргу
ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 08 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до Уманського міськвиконкому,
треті особи: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Черкаській області, ОСОБА_9 про
визнання права власності на самочинне
будівництво та зустрічним позовом
ОСОБА_9 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
права власності на спадкове майно,

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши ОСОБА_6, яка підтримала
апеляційну скаргу, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в жовтні 2013 року
звернулись до Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області із позовом до Уманського
міськвиконкому, треті особи: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Черкаській області, ОСОБА_9
про визнання права власності на
самочинне будівництво.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що
ОСОБА_6 є власником 56/75 частин житлового
будинку з відповідною частиною
господарських споруд, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_7 є
власником 19/225 частин цього ж
будинковолодіння.

З метою поліпшення житлових умов,
вказують позивачі, ними було здійснено
будівництво наступних споруд: ОСОБА_6:
прибудову «З», гараж «Е», веранду «а1»,
прибудову «а2»; ОСОБА_7: гараж «Ж». Дане
будівництво було здійснено без дозволу
компетентних державних органів та
органів місцевого самоврядування,
проте, воно не суперечить вимогам
чинного законодавства України, що
підтверджується висновками
відповідних установ.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказують, що на даний
час виникла необхідність визнання за
ними права власності на вищевказані
об»єкти самочинного будівництва, але
зробити це в добровільному порядку їм
не вдалося, що змусило їх звертатися із
даним позовом до суду.

Позивачі зазначають, що згідно
відповіді Інспекції ДАБК у Черкаській
області їм неможливо здати в
експлуатацію самочинно збудовані
споруди, оскільки прийняття в
експлуатацію самочинно збудованих
об'єктів будівництва, які збудовані до
05 серпня 1992 року не підлягають здачі в
експлуатацію. Також обов'язковою
умовою здачі в експлуатацію самочинно
збудованих об'єктів будівництва є
наявність земельної ділянки на праві
власності, а вказана земельна ділянка
згідно довідки СП ТОВ «Фавор» від 16
вересня 2013 року № 280 знаходиться у
користуванні і не є приватною
власністю позивачів.

З метою захисту своїх прав ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 звернулись до Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області та просили постановити судове
рішення, яким визнати за ОСОБА_6 право
власності на самочинне будівництво
таких споруд: «З» прибудова розміром 4,35
х 2,72; «Е» гараж розміром 3,05 х 5,70; «а1»
веранда розміром 2,55 х 3,16; «а2» прибудова
розміром 5,05 х 3,16, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на
самочинне будівництво споруди «Ж»
гараж розміром 5,25 х 3,16, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уточнили
свої позовні вимоги, а саме просили
визнати за ОСОБА_6 право власності на
самочинне будівництво таких споруд, що
знаходяться по АДРЕСА_1 «З» прибудова
розміром 4,35x2,72; «Е» гараж розміром
3,05x5,70; «а1» веранда розміром 2,55x3,16; «а2»
прибудова розміром 5,05x3,16.

Визнати за ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9
право власності на самочинне
будівництво гаража «Ж», знаходиться по
вулиці АДРЕСА_1 в частинах згідно
правовстановлюючих документів на
спільне вказане будинковолодіння:
відповідно 56/75, 19/225 та 38/225 часток.

В свою чергу, ОСОБА_9 в листопаді 2013 року
звернулась до Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області із зустрічним позовом до
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права
власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умані Черкаської
області помер її батько ОСОБА_10 і після
його смерті відкрилася спадщина, яка
складається з частини житлового
будинку, господарських будівель,
іншого спадкового майна.

Спадкоємцями першої черги, що прийняли
спадщину після смерті батька є вона
-ОСОБА_9 та ОСОБА_7 Проте, під час
отримання вищевказаного свідоцтва з
незрозумілих причин в масу спадкового
майна не було включено гараж «Ж» та
відповідно це майно не було включено в
свідоцтво про право на спадщину за
законом, а відповідно, спадкоємці не
набули на нього право власності.

Оскільки вказаний гараж «Ж» уже був
успадкований її батьком, то відповідно
ОСОБА_9 теж має право на його
успадкування, але оскільки у свідоцтво
про право на спадщину вказана споруда
включена не була, вона звернулась до
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області та просила визнати
за нею право власності на 2/3 частини
гаража «Ж», що розташований в АДРЕСА_1.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 08 травня 2014
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Уманського
міськвиконкому, треті особи: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Черкаській області, ОСОБА_9
про визнання права власності на
самочинне будівництво та зустрічних
позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання права власності на
спадкове майно - відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та
представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
неповне з»ясування обставин, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення виниклого між сторонами
спору по суті, просять рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 08 травня 2014 року
скасувати, ухваливши при цьому нове
рішення по суті з уточненими позовними
вимогами, яким визнати за ОСОБА_6 право
власності на самочинне будівництво
таких споруд, що знаходяться по
АДРЕСА_1: «З» прибудова розміром 4,35х2,72,
«У» гараж розміром 3,05х5,70, «а1» веранда
розміром 2,55х3,16, «а2» прибудова розміром
5,05х3,16. Визнати за ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_9 право власності на самочинне
будівництво гаража «Ж», що знаходиться
по АДРЕСА_1 в частинах згідно
правовстановлюючих документів на
спільне дане будинковолодіння:
відповідно 56/75, 19/225 та 38/225 часток.

Заслухавши думку учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
поданої апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга ОСОБА_6 та
представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - підлягає
відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд
правильно встановив факти і відповідні
їм правовідносини, постановив рішення
із додержанням норм матеріального і
процесуального права, яке ґрунтується
на зібраних по справі доказах, оцінивши
які в сукупності, суд прийшов до
обгрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення як основних, так і
зустрічних позовних вимог.

Є необгрунтованими посилання
апелянтів в апеляційній скарзі на те,
що суд першої інстанції безпідставно
відмовив у визнанні права власності на
об»єкти самочинного будівництва,
оскільки такі посилання
спростовуються наданими на адресу суду
доказами.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання. У зв»язку із цим
звернення до суду з позовом про
визнання права власності на самочинне
будівництво має здійснюватися за
наявності даних про те, що порушене
питання було предметом розгляду
компетентного державного органу.

Проте, як вбачається із матеріалів
справи, позивачі - ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
такого компетентного державного
органу, зокрема, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Черкаській області, із питанням
прийняття об»єктів самочинного
будівництва до експлуатації не
зверталися, будь-якого рішення із цього
питання прийнято не було. Також
позивачами не надано на адресу суду
будь-яких об»єктивних доказів їх
звернення із питанням набуття права
власності на самочинно збудовані
об»єкти до органу місцевого
самоврядування.

Крім того, вирішуючи справу про
визнання права власності на самочинне
будівництво, суд першої інстанції
зобов»язаний встановлювати усі
обставини справи, зокрема, чи є позивач
власником /користувачем/ земельної
ділянки. Позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не
надали доказів, які б свідчили про те,
що вони в передбаченому законом
порядку є власниками або
користувачами земельної ділянки, на
якій здійснено самочинне будівництво.

Також, обов»язковою передумовою
визнання за особою права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно є
відсутність при цьому порушень прав та
законних інтересів інших осіб. Однак,
позивачі не залучили при розгляді
даної справи в якості сторони тих осіб,
які є власниками або користувачами
суміжних із домоволодінням по АДРЕСА_1
земельних ділянок.

Інші доводи, наведені в апеляційній
скарзі, є несуттєвими, були предметом
судового розгляду і отримали правильну
юридичну оцінку.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
встановивши дійсні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального права, не допустив
порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення спору, і ухвалив у справі
законне та обґрунтоване рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6,
представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 08 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
Уманського міськвиконкому, треті
особи: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Черкаській області, ОСОБА_9 про
визнання права власності на самочинне
будівництво та зустрічним позовом
ОСОБА_9 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
права власності на спадкове майно -
відхилити, зазначене рішення суду
першої інстанції -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :