АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/3975/14
Справа: № 2-161/08
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого: судді -
Даниленка В.М.,

суддів: Малінської
С.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Каменській
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Фрунзенського районного м.
Харкова від 18 квітня 2014 року за заявою
ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню, по
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року боржник ОСОБА_2
звернувся до суду з заявою, в якій
просив визнати виконавчий лист,
виданий Фрунзенським районним судом м.
Харкова 03.12.2010 року позивачці ОСОБА_4
таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог боржник
ОСОБА_2 вказував на те, що заочним
рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 29.01.2008 року було
задоволено позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4:
стягнуто з нього на користь останніх 50
500,00 грн. основного боргу за договором
позики, 3% річних від суми простроченого
боргу в розмірі 1 353,13 грн., 8 954,14 грн.
інфляційних втрат, 610,00 грн. судового
збору, а також 30,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 07.08.2008 року
заочне рішення суду першої інстанції,
ухвалене по справі, було змінено: в
частині стягнення процентів з
урахуванням індексу інфляції це
рішення було скасовано та зменшено
суму судового збору, що підлягала
стягненню з відповідача на користь
позивачів.

Проте, виконавчий лист, що був виданий
Фрунзенським районним судом м. Харкова
03.12.2010 року позивачці ОСОБА_4, не
відповідає вимогам ч. 2 ст. 368 ЦПК
України, оскільки зазначені заочне
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 29.01.2008 року та рішення
апеляційного суду Харківської області
від 07.08.2008 року ухвалені на користь двох
позивачів, але в цих судових рішеннях
точно не зазначено, які частини
вказаних рішень треба виконати на
користь ОСОБА_4, як не зазначено й у
якому розмірі слід сплатити їй
присуджену суму.

Ухвалою Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 18 квітня 2014 року в
задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, відмовлено.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2
просить скасувати зазначену ухвалу
районного суду як незаконну,
постановлену з порушенням норм
процесуального права, та направити
його заяву про визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню,
на новий розгляд до того ж суду першої
інстанції.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги апелянт ОСОБА_2 посилається на
те, що судове засідання з розгляду його
заяви відбулося за його відсутності,
при цьому в порушення ч. 4 ст. 74 ЦПК
України судова повістка про виклик
його до суду була вручена йому лише
напередодні самого судового засідання,
призначеного на 10 год. 30 хв. 18 квітня 2014
року, в зв'язку з чим він з об'єктивних
причин не зміг з'явитися в судове
засідання, прийняти у ньому участь та
скористатися своїми процесуальними
правами щодо надання особистих
пояснень з ініційованого ним питання
та навести відповідні доводи на
підтримку своєї заяви про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
районного суду відповідно до ст. 303 ЦПК
України, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється
відповідно до Конституції України,
цього Кодексу та Закону України «Про
міжнародне приватне право».

За загальним правилом, встановленим ч. 1
ст. 158 ЦПК України, розгляд судом
цивільної справи відбувається в
судовому засіданні з обов'язковим
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі.

Порядок розгляду заяв про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, визначений законодавцем у
ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частини другої вказаної
правової норми суд, який видав
виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню.

Частиною третьою ст. 369 ЦПК України
прямо передбачено, що суд розглядає
заяву в десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням стягувача та
боржника.

Згідно ч. 1 ст. 74 ЦПК України судові
виклики здійснюються судовими
повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна
бути вручена з таким розрахунком, щоб
особи, які викликаються, мали достатньо
часу для явки в суд і підготовки до
участі в судовому розгляді справи, але
не пізніше ніж за три дні до судового
засідання (ч. 4 ст. 74 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи заява боржника ОСОБА_2 про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню, дійсно була
розглянута судом першої інстанції в
судовому засіданні 18 квітня 2014 року за
відсутності божника ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 9-10).

При цьому як вбачається з розписки про
отримання судової повістки, божник
ОСОБА_2 отримав судову повістку про
виклик у судове засідання лише,
напередодні, тобто 17 квітня 2014 року (т. 2.
а.с. 7).

Проте, суд першої інстанції, на
зазначену обставину уваги не звернув, у
зв'язку з чим безпідставно розглянув
вищезазначену заяву ОСОБА_2 за його
відсутності, не зважаючи на те, що
останній не був належним чином
(завчасно) повідомленим про час та
місце призначеного судом судового
засідання, чим фактично обмежив його
процесуальні права та інтереси.

За таких обставин, враховуючи наведене
вище, оскаржувана ухвала Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 18 квітня
2014 року не може бути визнана законною й
такою, що постановлена з дотриманням
вимог процесуального закону, а тому
судова колегія вважає за необхідне на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
скасувати цю ухвалу районного суду, а
заяву боржника ОСОБА_2 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, направити на новий розгляд
до того ж суду першої інстанції для її
розгляду відповідно до вимог діючого
цивільного процесуального
законодавства.

Таким чином, з огляду на викладене та
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 18 квітня 2014 року -
скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню,
по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики направити на новий
розгляд до того ж суду першої інстанції
для її розгляду відповідно до вимог
діючого цивільного процесуального
законодавства.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно з моменту її
проголошення, є остаточною й
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: