22-ц/772/1966/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Дернова В. В.Категорія: 34
Доповідач: Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого:
Пащенко Л.В.

Суддів: Ковальчука О.В., Жданкіна В.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 04 червня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа - Приватне акціонерне
товариство «ПРОСТО-страхування», про
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди, завданих ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2012 року ОСОБА_3 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2, 3-я особа ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», про стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди, завданих ДТП.

В заяві зазначав, що 18.09.2011 року
приблизно о 23.20 год. на 360 км +
автодороги Стрій - Знам'янка сталася
дорожньо-транспортна пригода з вини
відповідача ОСОБА_2, внаслідок якої
було пошкоджено належний йому-позивачу
автомобіль «КІА», держномер НОМЕР_1. В
результаті технічних пошкоджень
автомобіля йому-позивачу, згідно
рахунку-фактури, завдано матеріальних
збитків в розмірі 19138,16 грн., з яких 12605,38
грн. йому було відшкодовано ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», в якому була
застрахована відповідальність
відповідача за шкоду третім особам.

Тому позивач вважав, що відповідач
ОСОБА_2 зобов'язаний відшкодувати йому
6532,78 грн. на підставі ст.1194 ЦК України і
просив стягнути вказану суму з
відповідача.

Крім того, посилаючись на те, що
протиправними діями відповідача і
намаганнями останнього уникнути
відповідальності йому-позивачу
завдано моральної шкоди, яка
виразилась у хвилюваннях і душевних
стражданнях через неодноразові
відвідування судів, органів ДАІ, через
додаткові витрати з сімейного бюджету
на відновлення автомобіля та порушення
із-за цього нормальних життєвих
стосунків, просив стягнути з
відповідача 2500 грн. моральної шкоди.

Також просив стягнути з відповідача
1983,60 грн. витрат на правову допомогу та
220,40 грн. витрат на оплату судового
збору.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Останнім рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від 04
червня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 5079,28 грн.
матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної
шкоди та 214,60 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду, як постановлене з
порушенням вимог закону, скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити
повністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення відповідача, його
представника та позивача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково по
слідуючих підставах.

Судом встановлено, що 18.09.2011 року на 360
км + автодороги Стрій - Знам'янка
сталась ДТП за участю автомобіля марки
«ДЕУ», держномер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2, та автомобіля марки «КІА»,
держномер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3.

Постановою Ленінського райсуду м.
Вінниці від 20.02.2012 року винним у скоєні
вказаної ДТП визнано ОСОБА_2, однак
провадження у справі за ст.124 КУпАП
відносно нього було закрито у зв'язку з
закінченням на момент розгляду справи
строків притягнення до
адміністративної відповідальності,
передбачених ст.38 КУпАП (а.с.7). Така
підстава закриття провадження у справі
про адміністративне правопорушення не
є реабілітуючою і тому не звільняє
особу від обов'язку відшкодувати
завдану шкоду.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 19.10.2011 року ОСОБА_3 було
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП , та накладено на нього
адмінстягнення у вигляді штрафу в
розмірі 340 грн.. Вказану постанову
відносно ОСОБА_3 постановою
апеляційного суду Хмельницької
області від 28.11.2011 року було скасовано,
а матеріали направлено начальнику ВДАІ
м. Вінниці (а.с.25,26-28). Тобто, ОСОБА_3 не
було притягнуто до
адмінвідповідальності за наслідками
даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до п.22.3 ст.22 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» Страховик відшкодовує
моральну шкоду, передбачену п.п.1,2 ч.2 ст.
23 ЦК України. Відшкодування
потерпілому моральної шкоди,
передбаченої п.п.3,4 ч.2 ст.23 ЦК, у розмірі
визначеному судом, здійснює особа, яку
визнано винною у скоєнні ДТП.

Як видно, в даному випадку, позивач
просив відшкодувати моральну шкоду, що
полягала у душевних стражданнях, яких
він зазнав саме у зв'язку з
пошкодженням його майна-автомобіля.

Задоволюючи частково, в розмірі 1000 грн.,
вимоги щодо відшкодування моральної
шкоди, суд правильно врахував
зазначені вище обставини, вимоги
закону та вимоги розумності і
справедливості.

Рішення суду в цій частині відповідає
матеріалам справи та вимогам закону.

Висновок суду в цій частині доводами
апеляційної скарги не спростовується.

Відмовляючи в частині вимог про
відшкодування матеріальної шкоди та у
відшкодуванні витрат на правову
допомогу в розмірі 1983,60 грн., суд вірно
виходив з того, що, відповідно до вимог
ст.60 ЦПК України, позивачем не доведено,
що ремонтні роботи (перевстановлення
автосигналізації) на суму 1453,50 грн. (Акт
виконаних робіт серії ЕА № 001352 від
10.11.2011 року), проведені ТОВ «Торговий
дім «Євромоторс», були викликані
пошкодженнями, які знаходяться у
причинно-наслідковому зв'язку з даною
ДТП, та з того що ні позивачем, ні його
представником не надано доказів про те,
що представник позивача-Пінтак А.І. є
фахівцем у галузі права і відповідно до
Закону має право надавати правову
допомогу.

Як вбачається зі змісту апеляційної
скарги, рішення суду в зазначеній
частині фактично відповідачем не
оспорюється, оскільки в скарзі
відсутні доводи щодо неправильності
рішення суду в цій частині.

Вирішуючи спір в частині позовних
вимог щодо відшкодування матеріальної
шкоди, завданої позивачу пошкодженням
належного йому автомобіля, суд
встановив наступне.

Згідно Полісу №АА/1069870 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів цивільно-правова
відповідальність відповідача
застрахована 23.02.2011 року в ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», забезпечений
транспортний засіб - автомобіль
ЗАЗ-DAEWOO, д/н НОМЕР_2, страхова сума за
шкоду, заподіяну майну (ліміт
відповідальності), становить 50000 грн.,
за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (на
одного потерпілого) становить 100000 грн.,
розмір франшизи - нуль, строк дії полісу
до 23.02.2012 року (а.с.24,39).

У відповідності до ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно п. 22.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (в редакції
чинній на момент скоєння ДТП) при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

На виконання умов вищевказаного
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
ПрАТ «ПРОСТО-страхування» сплатила
ОСОБА_3, як власнику автомобіля «КІА»,
держномер НОМЕР_1, страхове
відшкодування в розмірі 12605,38 грн. (а.с.8),
на підставі Звіту з оцінки
транспортного засобу № 2911/5169 від 22.06.2012
року (а.с.40-51) .

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Суд визначив фактичний розмір,
завданої внаслідок ДТП, матеріальної
шкоди, виходячи з рахунку-фактури
№КР-0034/1 від 21.09.2011 року, акту виконаних
робіт від 27.10.2011 року та квитанції до
прибуткового касового ордера №16 від
27.10.2011 року, наданих суду позивачем, з
яких слідує, що вартість ремонту,
належного позивачу, автомобіля марки
«KIA», держномер НОМЕР_1, складає 17684,66
грн. (а.с.9), ремонтні роботи було
проведено ФОП ОСОБА_6 та їх вартість у
розмірі 17684,66 грн. була оплачена ОСОБА_3
(а.с.10,105,106).

Врахувавши вищевказані вимоги закону
та обставини справи, суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_2 зобов'язаний
сплатити ОСОБА_3 різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодуванням), тобто 5079,28
грн. (17684,66грн. - 12605,38 грн.) матеріальної
шкоди.

Проте з таким висновком суду в цій
частині погодитися не можна, так як він
не відповідає фактичним обставинам
справи та зроблений з порушенням норм
матеріального права.

З Полісу №АА/1069870 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (а.с.24,39)
вбачається, що відповідач ОСОБА_2
застрахував свою відповідальність
перед третіми особами за шкоду,
заподіяну майну (на одного
потерпілого), в межах 50000 грн.

Як судом встановлено, на виконання умов
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
ПрАТ «ПРОСТО-страхування» сплатила
потерпілому ОСОБА_3 страхове
відшкодування в розмірі 12605,38 грн. (а.с.8),
яке було визначено експертом у звіті з
оцінки транспортного засобу № 2911/5169
від 22.06.2012 року (а.с.40-51). Згідно
ст.1194 ЦК України з особи, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, стягуються кошти на
відшкодування шкоди лише в разі
недостатності страхової виплати.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції помилково дійшов висновку
про те, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
підлягає стягненню різниця між
страховою виплатою та фактичною
шкодою.

Та обставина, що ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_2, а не до страхової
компанії, вказавши останню в позовній
заяві лише як третю особу, не звільняє
ПрАТ «ПРОСТО-страхування» від
виконання своїх зобов'язань, які
виникли на підставі договору
обов'язкового страхування, а позивачу
не перешкоджає звернутись в суд з
відповідним позовом до цієї страхової
компанії на загальних підставах.

За таких обставин рішення суду в
частині задоволених позовних вимог про
стягнення матеріальної шкоди в розмірі
5079,28 грн. та судового збору в сумі 214,60
грн. підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні названих вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволити частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 04 червня 2013 року
в частині задоволених позовних вимог
про стягнення матеріальної шкоди та
судового збору скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа - ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», в частині
стягнення матеріальних збитків,
завданих ДТП, відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку у Вищий
спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: /підпис/