Справа № 515/1142/14-ц
Провадження 2/515/1420/14
Татарбунарський районний суд Одеської
22 травня 2014 р. Татарбунарський
районний суд Одеської області у складі:
головуючого- судді Чебан
при секретарі Білик М.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договорами позики,
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договорами позики, посилаючись на
05.09.2013 року між позивачем та ОСОБА_2 був
укладений договір позики грошових
коштів на суму 82 000 грн. Крім того, 05.12.2013
року позивачем та ОСОБА_2 був укладений
ще один договір позики грошових
коштів на суму 13 000 грн. Ці правочини між
сторонами були укладені письмово, про
що свідчать розписки ОСОБА_2 від 05.09.2013
року та 05.12.2013 року. Вищевказану грошову
суму відповідач зобов'язався,
відповідно до умов договорів
позики(розписок), повернути до 15 січня
2014 року, однак у зазначений термін
загальний борг не повернув, тому 17.03.2014
року позивач на адресу відповідача
направив лист-повідомлення про
повернення йому боргу відповідно до
вказаних розписок. Незважаючи на це,
ОСОБА_2 до теперішнього часу борг
позивачу не повернув, став уникати
зустрічей з ним та всіляко ухилятися
від виконання умов договорів позики,
тому він вимушений звернутися до суду з
Представник позивача, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, однак направив
до суду заяви про слухання справи за
його відсутності, надав оригінали
розписок та позовні вимоги підтримав.
Відповідач в судове засідання двічі не
з'явився по невідомим суду причинам,
хоча був належним чином повідомлений
про час та місце слухання справи, заяв
про причини неявки не надіслав.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.
Згідно розписок (а.с.5,6) відповідач
ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг 82 0000
гривень та 13 000 гривень, які
зобов'язався повернути до 15 січня 2014
Згідно ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Суд вважає, що письмова форма договору
позики через його реальний характер є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
Судом з достовірністю встановлено, що
між сторонами були укладені договори
позики. На підтвердження укладення
договорів позики та його умов
позивачем представлені розписки
позичальника (а.с.5,6), які посвідчують
передання йому позикодавцем грошової
суми, що відповідає вимогам ч.2 ст.1047 ЦК
Також судом встановлено, що відповідач
не виконав умов договору, а саме: не
повернув борг у встановлений договором
строк, чим порушив ст.1049 ЦК України, яка
передбачає, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
Таким чином, відповідач, що взяв у
позивача в борг 95 000 грн., не
звільняється від відповідальності за
неможливість сплати боргу через
відсутність коштів, тому має повернути
Керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,
ст.ст. 58-60, 213, 215,224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договорами позики -
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 82
000(вісімдесят дві тисячі) грн. боргу за
договором позики від 05.09.2013 року та 13
000(тринадцять тисяч) грн. боргу за
договором позики від 05.12.2013 року, а
Стягнути з ОСОБА_2(ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 950(дев'ятсот
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Татарбунарський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку.

Суддя
Чебан