Справа №443/1521/13-ц
Провадження № 2/443/63/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року Жидачівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Цюмрака
М.Д.

при секретарі Шальвіра
І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Жидачів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2
про витребування майна з чужого
незаконного володіння, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона разом з чоловіком,
з яким після одруження проживали в
АДРЕСА_1, придбали за спільні кошти
багато речей, які належать їм на праві
особистої власності. З часом позивачка
з чоловіком побудувала новий будинок, в
який перейшли жити, забравши туди своє
майно, а деякі речі, які належать їм на
праві власності, залишили у
батьківському будинку, а саме: два
столи, посуд, покривала на диван,
доріжки на підлогу, рушники, сітка
рябця, бляха оцинкована та ін.

Оскільки позивачка з чоловіком
проживали у своєму новозбудованому
будинку то, відповідно, втратили
контроль над особистим майном, яке
залишилося в батьківському будинку
АДРЕСА_1.

Через деякий час позивачці стало
відомо, що її речі з будинку батьків
забрав її брат - відповідач по даній
справі ОСОБА_2, тобто відповідач
незаконно заволодів її майном, яке
позивачка просить їй повернкти, а саме:
два дерев"яні кімнатні столи,12
дерев"яних м"яких крісел, м"який диван,
покривало на диван, одіяло, дві доріжки
на підлогу довжиною 4.5 м кожна, 20 м
білого полотна, два махрові рушники,
образ, баняк емалірований на 40 л, баняк
емалірований на 20 л, дві емаліровані
миски, бляха оцинкована на ринву, сітка
рябця - 20 м., цегла червона - 5 тис.шт.

Крім того відповідач, вказує в позовній
заяві позивачка, заволодів чотирма
тисячами Американських доларів, які
були вислані з Канади двоюрідним
братом батька позивачки для навчання
її сина ОСОБА_3, а також забрав з будинку
оригінал майнового снртифікату на
земельну ділянку, виданого на ім"я
батька ОСОБА_4.

Позивачка просить повернути їй все
перераховане майно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_5вимоги, викладені в
позовній заяві повністю підтримали і
суду пояснили, зокрема ОСОБА_1, що вона з
чоловіком купила два полірованих
столи, які забрав відповідач. Один стіл
вона купила в 1978 році, а другий в той
час, коли відповідач служив в армії,
приблизно в 1981 році.Другий стіл та 6
м"яких крісел позивачка придбала у
м.Стрий в деревообробному комбінаті (в
ДОКу). Відповідач у Стрию також замовив
6 м"яких крісел, за які заплатила мати та
позивачка, але на цих 6 крісел позивачка
не претендує, нехай залишаються
відповідачу, а ті 6 шт., які купила вона,
нехай відповідач поверне.Відповідач у
2003 році купив м"який диван і привіз до
батьків, а позивачка за даний диван
заплатила свої гроші, тому вважає його
своєю власністю і просить їй повернути.
Покривало на диван, дві доріжки на
підлогу, а також одіяло позивачка
привезла з Польщі, а в якому році - не
пам"ятає, яка їх вартість - незнає.

Протягом 1990-1991 років позивачка купила
за купони в універмазі у м.Жидачеві 20м.
білого полотна, 2 махрові рушники, а
також два емаліровані баняки та миски.
Яку суму заплатила за цю покупку,
позивачка не пам"ятає. Приблизно в 1987-1988
роках позивачка купила у м.Стрию на
ринку образ (ікону), яку відповідач
забрав, а її чоловік купив бляху, а де її
купив, коли і скільки заплатив грошей
за неї позивачка не знає. Цю бляху
позивачка з чоловіком залишили
батькові позивачки, щоб він зробив
ринви на хату, але батько ринви не
зробив і та бляха пропала. Сітку рябця
чоловік позивачки разом з сином купили
у м.Львові у 2004 році за материні гроші, а
скільки коштувала сітка, позивачка не
знає. 5 тис. шт.цегли купила позивачка з
чоловіком і батьком для будівництва
сараю для утримування свиней, а коли
саме була придбана цегла і за яку суму,
ОСОБА_1 не знає.

Відповідач забрав майно приблизно в
жовтні-листопаді 2011 року. Чи бачив
хтось як відповідач забирав з хати
майно, позивачці невідомо.

Позивачка пояснила, що вона не пам"ятає
якого розміру був образ і хто на ньому
зображений та яка його вартість в даний
час. 4 тисячі Американських доларів
позивачка в руках не держала, бо
доларів у хаті не було. Відповідач ті
долари отримав у відділенні банку, а в
якому, вона не знає. Долари з Канади
були переказані на ім"я матері ОСОБА_6
або на ім"я відповідача приблизно у
2002-2003 роках, позивачка точно не знає.

Позивачка суду пояснила, що вона з
заявою про прийняття спадщини після
смерті батьків в нотаріальну контору
не зверталася. Батьки позивачки
заповіту на своє майно не залишили.

ОСОБА_1 просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і
суду пояснив, що до 1988 року він проживав
разом з батьками у їхній хаті, де
проживала і позивачка.У 1988 році він
одружився і перейшов проживати до
дружини в с.Рогізно Жидачівського
району.

Батьки побудували позивачці хату в
с.Іванівці на "Саджівці", куди вона
перейшла проживати разом із своєю
сім"єю приблизно у 1993-1994 роках, а батьки
залишилися одні. Він з дружиною
постійно приїжджали до батьків,
допомагали їм по господарству, в полі.

Коли позивачка вибиралася від батьків
у свій будинок, то з батьківської хати
забрала стінку, килими, постіль,
доріжки на підлогу, стіл, стільці, ліжко
та багато іншого майна. У батьків
залишилося два столи, 4 крісла і диван,
які відповідач забрав собі після
смерті батьків так як він їх купив за
свої гроші, а частково йому дала гроші
мати. Батьки взагалі говорили, що хату і
все що в хаті залишають йому, а дочці
побудували нову хату, тобто дітей
поділили порівну, але позивачка
незаконно заволоділа ще й батьківською
хатою і вимагає від нього майно, якого
або не було взагалі, або яке придбав
відповідач. Позивачка не пред"явила
жодного чеку на ті речі, на які
претендує. Сітку, на яку претендує
позивачка, купив відповідач і він нею
загородив батьківське подвір"я, іншої
сітки він не бачив. Цегла була на
подвір"ї батьків, але позивачка забрала
до нового подвір"я, куда переселилася.

Відносно американських доларів, які
вимагає повернути позивачка, то він
взагалі про них взнав тільки в даний
час, коли ознайомився з позовною
заявою. Жодних доларів відповідач не
отримував із-за кордону. Відповідач
просить в позові відмовити, оскільки
жодних доказів того, що позивачка мала
таке майно у батьківській хаті, суду не
пред"явила, а одні тільки слова.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її
представника, відповідача, свідків,
дослідивши письмові докази, дав їм
оцінку і вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити, виходячи з таких
міркувань.

Позивачка просить зобов"язати
відповідача повернути її майно, яким
він незаконно заволодів, однак не
пред"явила суду жодного доказу того, що
таке майно було у її власності.

З пояснення свідка ОСОБА_7, даного в
судовому засіданні вбачається, що він
одружився з ОСОБА_1 і поселився
проживати до неї. Після того, як він з
дружиною побудував власний будинок в
с.Іванівці, то перейшли із своєю сім"єю
проживати в новий будинок. Свідок із
дружиною купили стіл, шість крісел,
диван, які знаходилися в батьківському
будинку, а також мати позивачки купили
ще один стіл, шафу, сервант, диван. На
придбання цих меблів позивачка дала
матері частину своїх грошей.
Відповідач в той час, коли купувалися
вказані меблі, служив в Армії.

Крім того свідок пояснив, що у м.Сокаль
він купив бляху на ринви, яку свідок
залишив у матері, а відповідач її
забрав, а також забрав 5 тис.шт.цегли,
яку свідок разом з батьком дружини
купив для будівництва у батька сараю
для свищо його дружина - позивачка по
справі, купила в Польщі одіяло, доріжки
на підлогу, покривало, які також з хати
пропали, тобто завбрав відповідач.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ті речі,
які перераховані в позовній заяві, вона
з чоловіком ОСОБА_2 з батьківської хати
не забирали собі і взагалі вона не знає,
чи дійсно такі речі там були. Вона з
чоловіком забрали з хати батьків те, що
чоловік колись купив, а саме:2 столи, 4
стільці, а також новий диван. Коли помер
батько чоловіка, а він помер вдома на
дивані, то після похорону батька
яоловік той диван спалив, а замість
нього купив новий і цей диван чоловік
забрав. Але ці меблі не належали ОСОБА_7,
а фактично батькам, тому чоловік із
свідком забрали їх собі. Після смерті
матері у 2007 році чоловік її поховав, а
хату зкрив, так як батьки завжди
говорили, що свою хату залишають
синові, а дочці - позивачці по справі,
вони побудували нову хату.
Користувався відповідач батьківською
хатою до 2011 року, користувався всім
батьківським майном. На горищі хати
відповідач держав зерно, користувався
батьківським полем. Ні позивачка
ОСОБА_1 із своїм чоловіком, ні її діти у
батьківській хаті не проживали. Крім
того при житті батьків їм по
господарству допомагав тільки
відповідач із своєю сім"єю, про що може
ствердити все село. У 2011 році, пізно
восени, коли ОСОБА_1 була у відповідача
в с.Рогізно, то попросила, щоб на свято
"Введення", коли відповідач буде їхати
на могилу матері світити свічку,
оскільки матір звали ОСОБА_6, щоб
відкрив їм батьківську хату, що ОСОБА_2
і зробив. В той день ОСОБА_1 забрали собі
з батьківської хпти подушки, перини, а
відповідач знову закрив хату і забрав
ключі. ОСОБА_1 говорила, що ще хоче
забрати з хати батьків новий диван,
який купив відповідач, але відповідач
через пару днів після цієї розмови
поїхав в с.Іванівці і забрав той диван
собі в с.Рогізно, оскільки той диван
купив особисто відповідач і це його
власна річ Після цього позивачка
систематично нападала на відповідача,
ображала його, а тому він звертався із
заявами у міліцію. Такі випадки були на
базарі, привселюдно.

Приблизно у 2012 році позивачка із своїм
чоловіком розбили замки на вхідних
дверях в будинок батьків і встановили
свої замки і з того часу відповідача до
батьківської хати не впускають.

Свідок бачила, що у дворі батьків була
купка битої цегли, але її чоловік цеглу
собі не брав і взагалі крім того, що
перерахувала свідок, чоловік нічого з
хати батьків не взяв.

Відносно доларів, то свідок взагалі про
це нічого не знає, оскільки чоловік
ніяких доларів із-за кордону ніколи не
отримував.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що батько
позивачки ОСОБА_4 був її дядьком, а тому
вона часто провідувала дядька так як
проживала з ним в одному селі. Дядькові
у всьому допомагав його син -
відповідач по справі разом із дружиною
і своїми дітьми, а дочка - позивачка по
справі, до батьків навідувалася дуже
рідно і ніколи їм нічим не допомагала.
Свідкові відомо, що батько позивачки
постійно говорив, що його хата буде
синові, тобто відповідачу по даній
справі, а дочці він побудував нову хату.
Коли відповідач служив в Армії у
м.Сургуті, то звідти вислав батькам
декілька кожухів, біле полотно, доріжку
на підлогу. Дружина відповідача
постійно у хаті батьків прибирала,
прала їм, білила хату, Свідок також
побудувала собі хату в с.Іванівці і
пам"ятає, що перейшла жити до своєї
нової хати у 1991 році, а позивачка
перейшла до своєї нової хати трохи
раніше і там постійно проживає із своєю
сім"єю. У батьківській хаті в даний час
ніхто не живе.

З пояснення свідка ОСОБА_10, даних в
судовому засіданні вбачається, що
батьки позивачки тримали по декілька
штук худоби, яку здавали на м"ясо, а за
виручені гроші будували дочці -
позивачці по справі нову хату, в якій та
в даний час разом із сім"єю проживає. У
старій батьківській хаті в даний час
ніхто не живе. Свідок часто бувала у
хаті батьків і чула як батько говорив,
що їхня хата буде синові, бо дочці вони
побудували нову хату. Син постійно
допомагав батькам, привозив їм
продукти, його дружина прибирала у
батьків, білила, часто готувала їм їсти.
Син купив до хати меблі. Відповідач
займався похованням батьків, а не
дочка. Після їх смерті відповідач
закрив батьківську хату і ключі були у
нього так як всі знали, що батьківська
хата буде належати йому, оскільки це
була воля батьків.

Пізніше ОСОБА_1 розбили замки на
вхідних дверях хати і почепили свою
колодку, як вони розбивали замки
бачила ОСОБА_11.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона
багато років працює секретарем
сільської ради, а тому добре знає
сторін та знала їх батьків. ОСОБА_1 із
своєю сім"єю в даний час проживає у
своїй новій хаті в АДРЕСА_2 без
реєстрації. Земельна ділянка під
забудову була виділена ОСОБА_7 і на цій
ділянці у 80-их роках була побудована
хата,, жити в яку ОСОБА_1 перейшли на
початку 90-х років. Нової будинкової
книжки вони не завели, а по старій
будинковій книжці вони зареєстровані в
АДРЕСА_3, тобто до будинку батьків
позивачки, але в погосподарських
книгах вони вже числяться з 1993 року у
своєму будинку по АДРЕСА_2.

Свідок пояснила, що позивачка отримала
матеріальну допомогу за те, що повінь
знищила по АДРЕСА_2 урожай, чим була
спричинена позивачці матеріальна
шкода.

Крім того на питання відповідача
ОСОБА_2свідок відповіла, що дійсно вона
видавала йому довідки протягом 1995-1997
років про те, що в будинку по АДРЕСА_1
проживали тільки двоє старих батьків
сторін і такі довідки направлялися у
відділ житлових субсидій, щоб батьки
скористалися житловою субсидією. Такі
довідки не фальшиві, оскільки, як
пояснила свідок, вона видавала їх
згідно погосподарських книг, а
позивачка із сім"єю по погосподарських
книгах за ті роки була зареєстрована по
АДРЕСА_2, тобто у своїй новій хаті, де
проживає і в даний час.

З пояснення свідка ОСОБА_13 вбачається,
що він подружився з ОСОБА_7 приблизно в
1984 році.Приблизно у 1985 році свідок
двічі привозив ОСОБА_7 автомобілем
цеглу на новобудову, якої було біля 3-х
тис.шт.

Про те, що пропало із речей ОСОБА_7 і
коли саме, свідкові нічого невідомо,
йому про це ОСОБА_7 нічого не
розповідав.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона
проживає поряд а тому багато чого знає
про дану родину, тим паче, що свідок
постійно спілкувалася із матер"ю
сторін. Зі слів матері сторін свідкові
відомо, що мати з батьком побудували
позивачці хату, а цю хату, в якій батьки
проживали, вони залишають синові
ОСОБА_2. ОСОБА_2 з дружиною та дітьми
постійно були у батьків, коли ті ще
жили, допомагали їм по господарству.
обробляли їх город, прибирали, прали,
білили хату та ін. ОСОБА_2 кругом
загородив подвір"я. Ні дочка-ОСОБА_1., ні
зять батькам не допомагали. Вони
проживали у своїй новій хаті.

Свідок бачила на подвір"ї старої хати
куски цегли, але скільки тієї цегли там
було, свідок не знає.

Після смерті батька, відповідач ОСОБА_2
на городі спалив диван, на якому лежав
батько, а після похорону він купив
новий диван.

В даний час у старій хаті ніхто не
проживає, ні відповідач, ні позивачка.
Відповідач мав ключі від хати і
навідувався туди, але приблизно три
роки тому ОСОБА_1 розбив замок на
вхідних дверях у стару хату і почепив
свою колодку, тому ОСОБА_2 не має
можливості зайти у батьківську хату. В
стайні коло старої хати ОСОБА_1тримає
худобу, користується городом коло
старої хати.

За слів матері сторін свідкові відомо,
що коли відповідач служив в армії в
Сургуті, то звідти вислав матері багато
білого полотна, доріжки на підлогу та
ін.

Отже, жоден із свідків в судовому
засіданні не ствердив той факт, що
ОСОБА_2щось вивіз із майна з
батьківської хати, яке належало ОСОБА_1.
Сама позивачка та її свідок ОСОБА_7 не
зуміли в судовому засіданні довести, що
у їхній власності було майно, вказане в
позовній заяві і яке, наче, викрав
відповідач. Крім того не зуміла
позивачка довести факт отримання
відповідачем 4 тис. доларів США, які
були адресовані їй для навчання її сина
та не довела факт викрадення
відповідачем сертифікату на земельну
частку (пай), виданого на ім"я батька.

Судом ухвалою надавався позивачці
строк для усунення недоліків,
виявлених в поданій до суду позовній
заяві, в якій суд зазначив, що позивачка
не предоставила доказів хто являється
власником забраних з будинку речей,
тобто не долучено чеків, квитанцій чи
ін.доказів, які б свідчили про те, що
саме позивачка придбала перераховані в
позовній заяві речі.

У позовній заяві, направленій до суду
позивачкою після отримання ухвали про
усунення недоліків, позивачка
зазначила, що квитанцій, чеків та
ін.доказів придбання майна пред"явити
суду не може, однак просила викликати в
суд як свідків її чоловіка та сина.

Суд допитав чоловіка позивачки, який не
знає хто викрав майно з будинку та з
подвір"я батьків позивачки.

Крім того позивачка в одній позовній
заяві вказала, що відповідач отримав по
переказу одну тисячу доларів США, які
мали належати їй, а в іншій позовній
заяві вже вказала 4 тис. доларів США,
крім того позивачка не змогла пояснити
де купувалося майно, хто саме його
придбав, коли і по якій ціні. Позивачка
просить повернути їй ікону, яку забрав
відповідач, однак вона навіть не знає
хто зображений на тій іконі, то яку саме
ікону суд повинен зобов"язати
відповідача повернути позивачці.

Крім того з відповіді територіального
відокремленого безбалансового
відділення №10013/0166 філії Львівського
обласного управління АТ "Ощадбанк"
вбачається, що журнали з обліку
переказів коштів, отриманих з-за
кордону зберігаються 10 років.
Аналогічну відповідь суд отримав з ПАТ
КБ "ПРИВАТБАНК".

Отже, позивачка в суді не зуміла
довести наявність у неї майна, яке
вказала у позовних заявах, а також факт
заволодіння ним відповідачем.

Судом встановлено, що з будинку, який
належав батькам позивачки та
відповідача, відповідач забрав два
столи, 4 стільці та диван, тобто ті речі,
які особисто купив, або пополовині з
матері"ю і які ніколи не належали
позивачці. Забрав дані речі перед
весіллям своєї дочки ще у 2011 році.

Судом також встановлено, що ні
позивачка, ні відповідач з заявами про
прийняття спадщини після смерті
батьків до нотаріальних органів не
зверталися.

Позивачка, посилаючись на ст.387 ЦК
України, просить зобов"язати
відповідача повернути їй її майно.

Згідно ст.387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не зуміла
довести що у неї було майно, вказане в
позовній заяві і що ним заволодів саме
відповідач, тому при таких обставинах в
задоволенні позову слід відмовити за
недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України ст.387
ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння. відмовити за
недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів з часу його оголошення
шляхом подачі апеляції через
Жидачівський районний суд.

Головуючий - суддя
підпис.

Суддя Жидачівського

районного суду
М.Д.Цюмрак.

ПРИМІТКА: оригінал рішення знаходиться
в суді в матеріалах справи № 443/1521/13-ц.