АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5288/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1813/14
Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О.
Доповідач Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Гальонкіна С.А., Акопян В.І.

при секретарі Верещаці М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Крюківського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від 28
березня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ПАТ КБ
"ПриватБанк" звернувся до суду із
вказаним позовом, просив ухвалити
рішення, яким стягнути з відповідача на
його користь заборгованість у розмірі
22 124 грн. 83 коп. за кредитним договором №
б/н від 25 липня 2005 року, обгрунтовуючи
вимоги тим, що відповідач
відмовляється добровільно виконувати
свої зобов"язання перед Банком.

Рішенням Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 28 березня 2014
року позов задоволено: стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 22 124 грн. 83 коп.; стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк"
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального і матеріального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначив що суд
при вирішенні питання по суті неповно
з"ясував обставини, що мають значення
для справи, а саме не перевірив
заперечень відповідача щодо отримання
кредитної картки, кредитних коштів. Суд
безпідставно відмовив в задоволення
клопотання про витребування кредитної
справи і проведення аудиторської
перевірки. Суд допустився помилки у
вирішенні питання про застосування
строків давності.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених в
суді першої інстанції, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь в
справі, дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК
України апеляційний суд за
результатами розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції вправі відхилити апеляційну
скаргу та залишити рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено, що 25 липня 2005 року між ПАТ
КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 укладений
кредитний договір, згідно якого
останній отримав кредит у сумі 5 000 грн.
у виді встановленого кредитного ліміту
на платіжну картку зі сплатою 36% річних
на залишок суми заборгованості.
Кінцевий термін повернення кредиту
відповідає строку дії кредитної
картки.

Згідно розрахунку Банку за станом
на 31 серпня 2013 року заборгованість
ОСОБА_1 за укладеним кредитним
договором становить 22 124 грн. 83 коп., з
яких 6 446 грн. 66 коп. - тіло кредиту, 14 148
грн. 42 коп. - заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитними
коштами, 500 грн. штраф (фіксована
частина), 1 029 грн. 75 коп. - штраф
(процентна складова).

Суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив надані сторонами
докази, належно їх оцінив і дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

При цьому суд правомірно виходив з
того, що при укладанні договору сторони
керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно
якої договором приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Згідно статтей 526, 527, 530
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. У порушення зазначених норм
закону та умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав.

Висновок суду першої інстанції
про відсутність підстав для
застосування наслідків спливу строку
позовної давності ґрунтується на
законі та відповідає фактичним
обставинам.

Згідно ст.258 ЦК України загальний строк
позовної давності - три роки.

Як слідує з пункту 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг (а.с.15), які є
невід'ємною частиною кредитного
договору, останній діє протягом
дванадцяти місяців з дня його
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
його дія автоматично продовжується на
такий же строк.

У Постанові ВСУ №6-14цс14 від 19 березня 2014
року сформульована правова позиція,
згідно якої при вирішенні питання щодо
строку дії кредитного договору, який
реалізується шляхом видачі кредитної
картки, слід керуватися пунктами 3.1.1, 5.4
Правил користування платіжною карткою.

Як вбачається зі змісту зазначених
нормативних приписів (а.с.15 і зворот)
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH).
Згідно наданої Банком інформації про
карту/рахунок, виданої на ім'я ОСОБА_1 26
липня 2005 року, строк дії виданої карти
до лютого 2013 року.

За таких обставин відсутні підстави
вважати, що Банк звернувся до суду поза
межами строку давності.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про недоведеність факту
отримання ОСОБА_1 кредитної картки,
кредитних коштів та відмову суду
провести аудиторську перевірку,
колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.10, ст.58-60 ЦПК України
кожна із сторін зобов'язана довести
належними і допустимими доказами ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

Банк, обґрунтовуючи свої вимоги, надав
суду належним чином завірені копії
документів, які підтверджують факт
укладення і виконання Банком
кредитного договору (а.с.11-16, 32-43).

Позивач, повідомлений про час та місце
розгляду справи у суді апеляційної
інстанції в порядку ч.5 ст.76 ЦПК України,
у судове засідання не з'явився, свого
представника не направив, будь-яких
обґрунтованих клопотань щодо
призначення експертизи суду не подав,
тобто не скористався своїми
процесуальними правами для
обґрунтування своїх заперечень.

Апеляційна скарга не містить нових
засобів доказування, її доводи не
спростовують висновків суду, отже
рішення суду першої інстанції є
законним, підстави для його зміни чи
скасування відсутні.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.308,
ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від 28
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів безпосередньо
до суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.А.Лобов

Судді:
С.А.Гальонкін

В.І.Акопян

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов