Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2881/14
Головуючий у 1-й інстанції: Пустовіт З.П.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 на ухвалу
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 13 травня 2014
року про відмову в роз'ясненні рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 01 листопада 2012
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Дмитрівської сільської ради
Бердянського району Запорізької
області, Бердянської районної
державної адміністрації Запорізької
області про визнання поважною причини
пропуску строку звернення до суду,
визнання права на земельний пай та
зобов'язання виділити земельну ділянку
в натурі за рахунок вільних земель та
видати Державний акт на право
власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 01
листопада 2012 року позов задоволено.

Визнано поважною причину пропуску
ОСОБА_3 строку звернення до суду.

Визнано за ОСОБА_3, як колишнім членом
КСП ім. Леніна Бердянського району
Запорізької області, право на
земельний пай та зобов'язано
Бердянську районну державну
адміністрацію Запорізької області
виділити ОСОБА_3 земельну ділянку в
натурі за рахунок вільних земель
запасу та резервного фонду на
території Бердянського району
Запорізької області, яка не перебуває у
власності, постійному користуванні та
оренді, та видати на ім'я ОСОБА_3
Державний акт на право власності на
виділену земельну ділянку.

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із заявою про роз'яснення рішення
суду.

В заяві зазначала, що в порядку
виконання вищевказаного рішення суду
розпорядженням голови Бердянської
районної державної адміністрації
Запорізької області № 235 від 11.06.2013 року
рекомендовано Управлінню
Держземагентства в Бердянському
районі оформити, зареєструвати та
видати їй сертифікат на право на
земельну ділянку (пай) по КСП ім. Леніна
на території Дмитрівської сільської
ради.

У зв'язку зі змінами ст. 122 ЗК України
райдержадміністрації втратили право
виділу у власність або в користування
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення.
Виконання судових рішень стосовно
надання таких земельних ділянок з
01.01.2013 року покладено на Головне
управління Держземагентсва України в
Запорізькій області.

Враховуючи, що виконання судового
рішення перервалося внаслідок
переходу прав і обов'язків сторони
(правонаступництво), стало неможливим
його виконання, а тому рішення потребує
роз'яснення.

Посилаючись на зазначені обставини,
ОСОБА_3 просила суд роз'яснити
резолютивну частину рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 01 листопада 2012
року в частині виконання рішення при
переході прав і обов'язків повноважень
сторони у зв'язку зі змінами ст. 122 ЗК
України.

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 13 травня
2014 року відмовлено у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, просить ухвалу
суду скасувати та постановити нову по
суті заявлених вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

За положеннями ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи про
цьому його змісту.

У відповідності до роз'яснень п. 21
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі»,
згідно статті 221 ЦПК роз'яснення
рішення суду можливе тоді, коли воно не
містить недоліків, що можуть бути
усунені лише ухваленням додаткового
рішення, а є незрозумілим, що ускладнює
його реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання.

Якщо фактично порушено питання про
зміну рішення або внесення в нього
нових даних, у тому числі й роз'яснення
мотивів ухваленого рішення, суд
ухвалою відмовляє в роз'ясненні
рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
дійшов вірного висновку, що ОСОБА_3 по
суті просить надати роз'яснення щодо
порядку виконання рішення суду у
зв'язку з новою редакцією ст. 122 ЗК
України, яка набрала чинності з 01.01.2013
року, якою передбачено, що повноваження
по передачі у власність ділянок
сільськогосподарського призначення
покладено на Головні управління
Держземагентства України, тобто
виникли обставини, що утруднюють
виконання рішення у зв'язку з
переданням повноважень щодо надання
земельних ділянок іншому державному
органу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, що дане питання
регулюється ст. 373 ЦПК України, а не
вирішується в порядку роз'яснення
судового рішення, більш того, сторони
не заперечують, що на момент його
ухвалення рішення не містило якихось
недоліків чи незрозумілостей, в тому
числі і щодо його виконання. В порядку
роз'яснення рішення неможливо
зобов'язати іншу особу, яка не приймала
участі у розгляді справи в якості
відповідача, на здійснення певних дій.

Зважаючи на викладене, доводи
апеляційної скарги про порушення судом
норм процесуального права не знайшли
свого підтвердження.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими для вирішення спірного
питання.

Колегія суддів приходить до висновку,
що ухвала суду постановлена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 13 травня
2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: