Справа № 140/2011/13-ц Провадження №
22-ц/772/1737/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Науменко С. М.Категорія:
19Доповідач: Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Пащенко Л.В.

Суддів: Жданкіна В.В., Ковальчука О.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

За участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Немирівського районного
суду від 11 квітня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа-ОСОБА_5, про визнання
недійсним правочину, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_4, 3-ї особи ОСОБА_5, про
визнання недійсним правочину.

В заяві зазначав, що йому на праві
власності належало будинковолодіння
АДРЕСА_1. Як йому-позивачу стало відомо,
що 31.03.1984 року він, начебто, продав
відповідачу ОСОБА_4 4/25 частини
вказаного будинку (на той час
незакінченого будівництвом), про що в
той же день був укладений договір
купівлі-продажу, посвідчений
держнотаріусом Немирівської
держнотконтори Цимбалам В.В.,
реєстраційний №471. Проте, ніякого
договору купівлі-продажу він не
укладав і не підписував та не мав
ніякого бажання продавати цю частину
будинку.

Вважає, що укладення названого
договору було без його відома і у його
відсутність призвело до порушення його
прав власника.

Тому просив суд визнати договір
купівлі-продажу 4/25 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 від 31.03.1984 року,
укладений між ним-позивачем і
відповідачем ОСОБА_4, недійсним та
стягнути на його користь з відповідача
судові витрати.

Рішенням Немирівського районного суду
від 11 квітня 2014 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду, як постановлене з
порушенням вимог закону, скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, його
адвоката та третьої особи-ОСОБА_5,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення по
слідуючих підставах.

Зі змісту позовної заяви та пояснень
позивача вбачається, що останній
поставив питання про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
частини будинку АДРЕСА_1, на тій
підставі, що укладення цього договору
відбулося без його відома і у його
відсутність, він його не підписував та
не мав ніякого бажання продавати цю
частину будинку (а.с.2-3).

Як видно, спірний договір
купівлі-продажу частини вказаного
будинку було укладено 31.03.1984 року, тобто
тридцять років назад (а.с.6-9, 38-39).

Із оглянутих оригіналів договору
купівлі-продажу 4/25 вказаного будинку,
які знаходяться в інвентарній справі
та в державному нотаріальному архіві
Вінницької області, судом встановлено,
що в текстах вказаних договорів
містяться підписи сторін, також вони
належним чином зареєстровані
нотаріусом (копії архівних
нотаріальних документів-а.с.35-47, 71-83,
94-110).

Будь-яких інших належних, допустимих та
достовірних доказів на підтвердження
своїх позовних вимог, відповідно до
ст.60 ЦПК України, позивач суду не надав.
Від вирішення питання про призначення
судом почеркознавчої експертизи
позивач неодноразово ухилявся з
надуманих підстав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
справі, є підставою для відмови у
позові

При вирішенні даного спору відповідач
ОСОБА_4, заперечуючи проти позову
посилався як на його безпідставність,
так і на пропуск позивачем строку
позовної давності.

Суд також встановив, що відповідач
ОСОБА_4 з 1984 року проживає у
вищевказаній частині будинку, оформив
на неї необхідну технічну
документацію, а в 2009 році подарував цю
частину будинку своєму синові ОСОБА_5
(а.с.55-56). Позивач ОСОБА_3, який є
власником іншої частини
будинковолодіння, проживаючи протягом
тридцяти років фактично в одному
будинку з відповідачем та знаючи що в
частині будинку, нібито незаконно
відчуженій в нього, проживає стороння
особа, не вживав ніяких заходів для
захисту свої порушених майнових прав.
Звернувшись 25.07.2013 року до суду з даним
позовом, позивач заяви про поновлення
строку позовної давності не подав.

Таким чином, зазначене свідчить про
пропуск позивачем строку позовної
давності, встановленого цивільним
законодавством для вказаної категорії
справ.

Врахувавши вищевказані обставини
справи та вимоги закону, суд дійшов
вірного висновку про відмову позивачу
ОСОБА_3 в позові.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги
безпідставні, необґрунтовані і
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Немирівського районного суду
від 11 квітня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку у Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: /підпис/