УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
Личакі
вський районний суд м. Львова

в складі: головуючого
судді                              Л
еньо С. І.

з участю секретаря
Станько Р.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника позивача у справі ОСОБА_3

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1
про відстрочку виконання рішення суду
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

встановив:

11 липня 2011 року Личаківським районним
судом м. Львова ухвалено рішення в
справі за позовом ОСОБА_4, яким частково
задоволено вимоги та вирішено стягнути
з відповідача ОСОБА_1 на користь
позивача 16 490 грн. матеріальної шкоди, 2
000 грн. моральної шкоди, 228,80 грн. витрат
на правову допомогу, а також в дохід
держави стягнуто 120 грн. витрат на ІТЗ,
164,90 грн. судового збору, в задоволенні
решти вимог відмовлено.

Згідно ухвали апеляційної інстанції
від 10.11.2011 року рішення районного суду
залишено без змін, а відтак таке
набрало законної сили.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся з заявою
про відстрочку виконання вказаного
судового рішення, мотивуючи тим, що
рішення суду від 11.07.2011 року про
відшкодування шкоди ґрунтується на
вироку у кримінальній справі, по якій
ОСОБА_1 звинуватили в заподіянні ОСОБА_4
тілесного ушкодження середньої
тяжкості. 04.07.2011 року прокуратурою
Львівської області винесена постанова
про розслідування нововиявлених
обставин у кримінальній справі. На
даний час, вказівки прокуратури, які
вказані в цій постанові виконані в
повному обсязі, після чого прокуратура
Личаківського району м. Львова
звернулась до суду з заявою про
перегляд вироку у зв’язку з
нововиявленими обставинами. Мотиви
такої заяви полягають в тому, що
висновком комісійної судово-медичної
експертизи було встановлено
відсутність у ОСОБА_4 в серпні 2009р.
власних зубів на верхній щелепі, а
наявність металокерамічного
мостоподібного протезу, відтак
травматичного зламу коронок 8-ми
власних зубів 10.08.2009р. бути не могло. В
січні 2010р. позивач виїхала закордон, і
на даний час в Україну не повернулась, і
у випадку стягнення коштів за рішенням
суду, здійснити поворот виконання буде
неможливим. Крім того, за заявою
представника стягувача – ОСОБА_3,
державним виконавцем було накладено
арешт на автомобіль відповідача, який є
єдиним джерелом його доходу і за таких
обставин, він позбавлений можливості
заробити та відшкодувати кошти,
визначені рішенням суду. Такі
обставини в їх сукупності вважає
винятковими, що є підставою для
відстрочки виконання рішення суду.

В судовому засіданні заявник та його
повноважний представник підтримали
мотиви поданої заяви. Просять надати
відстрочку виконання рішення суду на
термін до 01.10.2014р. та заяву задовольнити
повністю.

Повноважний представник позивача у
справі – ОСОБА_3 проти обґрунтованості
заяви заперечив. Вважає, що мотиви, які
наведені в заяві не є винятковими, і
носять виключно суб’єктивних
характер. Об’єктивними їх назвати не
можна, а тому, виключається можливість
надання відстрочки виконання рішення
суду. З цих підстав, заяву просить
залишити без задоволення.

Розглянувши заяву та подані документи,
суд приходить до висновку, що заява
відповідача ОСОБА_1 до задоволення не
підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім’ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ,
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчий лист про стягнення коштів
видано Личаківським районним судом м.
Львова 22.12.2011 року. На підставі
виконавчого листа № 2-839 державним
виконавцем Личаківського органу ДВС
Львівського МУЮ винесено постанову від
06.02.2012 року про відкриття виконавчого
провадження.

Ухвалою Личаківського районного суду
м. Львова від 30.10.2012р., яка залишена без
змін ухвалою Колегії суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області
від 25.02.2013р. відмовлено в задоволенні
заяви про відстрочку виконання
судового рішення, яка була заявлена з
практично аналогічних підстав.
Аналогічна ухвала також була
постановлена Личаківським районним
судом м. Львова 12.08.2013р., і ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 12.12.2013р. вона також була залишена
без змін. Крім того, аналогічна ухвала
була постановлена Личаківським
районним судом м. Львова 13.05.2014р., яка в
апеляційному порядку не оскаржувалась.

З’ясувавши мотиви заяви, суд приходить
до висновку, що обставини, на які
покликається відповідач ОСОБА_1 не є
винятковими, які б в силу вимог ст. 373
ЦПК України давали правові підстави
для відстрочки виконання рішення суду.
Суд не може прийняти до уваги посилання
відповідача на те, що законність вироку
на даний час переглядається у зв’язку
з нововиявленими обставинами, оскільки
такий вирок суду відносно ОСОБА_1 на
момент розгляду заяви не скасовано. За
змістом ст. 373 ЦПК України, винятковими
є лише ті обставини, які унеможливлюють
з поважних причин виконання рішення
суду боржником. Всупереч вимогам цієї
статті, таких поважних причин
відповідач не навів. Не можуть бути
підставами для відстрочки виконання
рішення обставини, які мають
суб’єктивний фактор, а також будь-які
дії боржника, спрямовані на зміну або
скасування постановленого вироку, який
слугував однією з підстав для
ухвалення рішення в даній цивільній
справі.

При цьому, в разі перегляду
кримінальної справи і ухвалення іншого
судового рішення це може бути
підставою для перегляду рішення суду в
цивільній справі у зв’язку з
нововиявленими обставинами.

Що стосується мотивів заяви про
необхідність надати відстрочку для
скасування накладеного арешту на
автомобіль як єдиного джерела доходу,
таку обставину слід також визнати
суб’єктивною. Рішення суду про
стягнення з відповідача матеріальної
та моральної шкоди набрало законної
сили одночасно з постановленням судом
апеляційної інстанції ухвали про
відхилення апеляційної скарги та
залишення без змін рішення суду першої
інстанції, що мало місце 10.11.2011р., і
немає підстав для висновку, що
відповідач, будучи працездатною
особою, з моменту набрання рішенням
суду законної сили і на момент
постановлення цієї ухвали не мав
можливості отримати дохід для
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Аналогічно, не може вважатись
об’єктивною та обставина, що у випадку
постановлення виправдовувального
вироку та перегляду цивільної справи
за нововиявленими обставинами, стане
неможливим здійснення повороту
виконання рішення суду, оскільки така
обставина є лише припущенням
відповідача, і в розумінні ст. 373 ЦПК
України винятковою вважатись не може.

Тому підстав для задоволення заяви суд
не вбачає, про що постановляється
відповідна ухвала.

З огляду на викладене, керуючись ст. 373
ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
відстрочку виконання рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 11.07.2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди –
відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені
ст.ст.294,296 ЦПК України.

Суддя:

Леньо С. І.