Справа № 125/382/14-ц Провадження №
22-ц/772/1618/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Хитрук В. М.Категорія:
23Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Міхасішина І.В., Брегового О.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю представника апелянта,
відповідача товариства з обмеженою
відпо-відальністю «Краєвид Поділля»
Шишкіної Н.П., позивача ОСОБА_3, який діє
у своїх інтересах та як піклувальник в
інтересах ОСОБА_4, його представника,
адвоката ОСОБА_5, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці, в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом

ОСОБА_3, який діє в своїх
інтересах та як

піклувальник в інтересах
ОСОБА_4 до то-

вариства з обмеженою
відповідальністю «Краєвид Поділля»
про

припинення договору
оренди землі, усунення перешкод у
корис-

туванні земельними
ділянками, їх повернення,

за апеляційною скаргою генерального
директора товариства з обмеженою
від-повідальністю «Краєвид Поділля»
Литвинюка Володимира Вікторовича на
рішення Барського районного суду
Вінницької області від 08 квітня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

06 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернувся в
Барський районний суд Вінницької
області в своїх інтересах та як
піклувальник в інтересах брата ОСОБА_4
з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Краєвид Поділля» (
далі - ТОВ ) про припинення договорів
оренди землі, усунення перешкод у
користуванні земельними ділянками, їх
повернення ( а. с. 2-4 ). Позов мотивований
тим, що позивачеві, його братові
належать на праві власності згідно
Державних актів відповідно від 30 липня
2008 року серії ЯЕ № 691045 та від 02 лютого
2006 року серії ЯБ № 394372 земельні ділянки
площами 3,6958 га та 3,6960 га на території
Супівської сільської ради Барського
району Вінницької області, призначені
для ведення товарного
сільськогос-подарського виробництва. 24
червня та 15 липня 2008 року між
позивачами та ТОВ «Краєвид Поділля»
були укладені договори оренди належних
першим земельних ділянок строком на
п'ять років. Термін дії договорів
закінчився у 2013 році, ОСОБА_3 письмово
звертався до відповідача із заявами
про повернення предметів оренди, однак
відповідей від орендаря не отримав.
Умовами укладених договорів ( п. 36 )
передбачено, що їхня дія припиняється у
разі закінчення строку, на який вони
були укладені. Поскільки відповідач
добровільно не повертає орендовані
земельні ділянки, позивач звернувся в
суд з даним позовом.

Ухвалою Барського районного суду
Вінницької області від 20 лютого 2014 року
до участі в даній справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача залучений
відділ Держземагенства у Барському
районі Вінницької області ( а. с. 41 ).

Рішенням Барського районного суду
Вінницької області від 08 квітня 2014 року
( а. с. 77-81 ) позов задоволений повністю;
визнані припиненими з 15 ли-пня 2013 року
договір оренди земельної ділянки
площею 3,6958 га, укладений 15 липня 2008 року
між ОСОБА_3 та ТОВ «Краєвид Поділля»,
за-реєстрований у відділі Держкомзему
у Барському районі Вінницької області
29 лютого 2012 року; з 24 червня 2013 року -
договір оренди земельної ділянки
площею 3,6960 га, укладений 24 червня 2008
року між ОСОБА_4 та ТОВ «Краєвид
Поділля», зареєстрований у відділі
Держкомзему у Барському районі
Вінницької області 06 квітня 2011 року.
Дані земельні ділянки розташовані на
території Супівської сільської ради
Барського району Вінницької області та
призначені для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Договори визнані припиненими у зв'язку
із закінченням строків, на які вони
бу-ли укладені. ТОВ «Краєвид Поділля»
зобов'язане повернути ОСОБА_3, ОСОБА_4
належні їм на праві власності земельні
ділянки.

Додатковим рішенням Барського
районного суду Вінницької області від
30 травня 2014 року ( а. с. 95-96 ) вирішено
питання розподілу судових витрат у
справі: стягнуто з ТОВ «Краєвид
Поділля» на користь ОСОБА_3 243,60 гривні
сплаченого судового збору та витрати
на правову допомогу у сумі 1000,00 гривень.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у
справі, генеральний директор ТОВ
«Краєвид Поділля» Литвинюк В.В.
оскаржує його в апеляційному по-рядку,
просить скасувати дане судове рішення,
ухвалити нове рішення про відмову у
позові в повному обсязі ( а. с. 83-86 ).
Апелянт посилається на неповне
дослідження судом обставин справи, не
встановлення правовідносин, що виникли
між сторонами, незастосування
законодавства, яке підлягає до
застосування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
по скарзі та заперечення на неї осіб,
які беруть участь у справі, дослідивши
матеріали останньої, проаналізу-вавши
наявні в їх сукупності докази у справі,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку від 30 липня 2008 року
серії ЯЕ № 691045 ( а. с. 14 ),
за-реєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 21,
ОСОБА_3 належить 3,6958 га землі на
території Супівської сільської ради
Барського району Вінницької області з
цільовим призначенням для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Відповідно до Державного
акту на право власності на земельну
ділянку від 02 лютого 2005 року серії ЯБ
№ 394372 ( а. с. 22 ), зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 64,
ОСОБА_4 належить 3,6960 га землі,
розташованої там же, з тим же цільовим
призначенням.

24 червня 2008 року ОСОБА_4 уклав договір
оренди землі з ТОВ «Краєвид Поділля»
строком на п'ять років, зареєстрований
у відділі Держ-комзему у Барському
районі Вінницької області 06 квітня 2011
року за № 00322 ( а. с. 18-20 ).

15 липня 2008 року ОСОБА_3 уклав договір
оренди землі з ТОВ «Краєвид Поділля»
строком на п'ять років, зареєстрований
у відділі Держ-комзему у Барському
районі Вінницької області 29 лютого 2012
року за № 05390 ( а. с. 10-12 ).

Рішенням Супівської сільської ради
Барського району Вінницької області
від 15 лютого 2003 року ОСОБА_3 призначено
піклувальним над братом, інвалідом 1-ї
групи ОСОБА_4 Рішенням Барського
районного суду Вінницької області від
28 травня 2009 року ОСОБА_4 визнаний
не-дієздатним внаслідок психічної
хвороби. ( а. с. 7, 8 ).

Задовольняючи позов ОСОБА_3 у повному
обсязі , суд першої інс-танції виходив з
того, що згідно Порядку державної
реєстрації договорів орен-ди земельних
ділянок, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25
грудня 1998 року № 2073, державна
реєстрація договорів оренди є
офіційним визнанням і підтвердженням
державою факту виникнення або
при-пинення права оренди земельних
ділянок. Датою реєстрації договору
оренди землі є дата запису факту
державної реєстрації у Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди.

Суд першої інстанції врахував, що
державна реєстрація договору оренди
земельної ділянки не визначає моменту
його укладення, який є укладеним з
моменту досягнення сторонами всіх
істотних умов договору ( ч. 1 ст. 638 ЦК
України ). Поняття «набрання чинності»
договором оренди, застосоване у ст. 18
Закону України «Про оренду землі»,
виначає, що саме укладений договір
набирає чинності з дати його державної
реєстрації. Такий висновок суду
грунту-ється на правовій позиції,
висловленій Верховним Судом України у
постанові від 06 березня 2013 року ( справа
№ 6-5цс13 ), згідно якої державна
реєстрація договору оренди земельної
ділянки у період визначеного сторонами
строку його дії забезпечує правомірне,
договірне використання орендарем
орендованої земельної ділянки
відповідно до норм Земельного та
Цивільного кодексів України, інших
законодавчих актів незалежно від дати
проведення такої реєстрації.

Статтею 31 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що договір орен-ди
землі припиняється в разі, зокрема,
закінчення строку, на який його було
укладено.

Суд першої інстанції констатував, що
відповідач як орендар не скористався
наданим йому законом переважним правом
на укладення з позивачем договорів
оренди землі на новий строк, а ОСОБА_3
письмово повідомив його про наміри
самостійно обробляти земельні ділянки.
Копія відповідного листа міститься в
матеріалах справи. З врахуванням цих
фактичних обставин справи позов
підлягав задоволенню.

Суд дійшов вірного висновку, що за
датою державної реєстрації договору не
продовжується його дія після
закінчення строку, обумовленого
договором. Визначення терміну дії
спірних договорів оренди землі
моментом їх державної реєстрації, що
відбулася 06 квітня 2011 року та 29 лютого
2012 року, призвело б до збільшення
строку оренди землі на тривалий період,
а це є порушенням умов договорів, прав
позивача на вільне використання
власної землі та землі опікуваної
особи, перешкодить самостійно
використовувати земельні ділянки за
цільовим призначенням.

Оскаржуючи судове рішення, апелянт у
скарзі посилається на те, що згідно
актів від 06 квітня 2011 року, 29 лютого 2012
року спірні земельні ділянки лише із
вказаних дат перебувають в оренді
товариства, а показання допитаних
судом свідків стосуються виключно того
факту, за яким на полі розташування
земельних ділянок позивача працювала
техніка відповідача і тільки. Крім
цього, на думку апелянта, суд не
врахував норми ст. 18 Закону України
«Про оренду землі», де визначено час
набрання договором чинності з моменту
його державної реєстрації.

Колегія суддів, погоджуючись з
висновками суду першої інстанції,
викла-деними у рішенні від 08 квітня 2014
року, приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не заслуговують на
увагу, оскільки суд не помилився у
зас-тосуванні норм законодавства, які
апелянт трактує на свій розсуд, дав
вірну аргументацію як доводам
позивача, так і запереченням
відповідача.

Суд першої інстанції правильно
встановив правовідносин, що склалися
між сторонами у справі, та регулюються,
крім спеціальних норм права, нормами
цивільного, земельного законодавства
України в частині оренди землі, суд
застосував саме ті норми матеріального
права, що регулюють дані
право-відносини, дав повну та
об'єктивну оцінку показанням допитаних
свідків, всім іншим доказам сторін,
наданими суду у відповідності з ч. 3 ст.
10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, згідно яких
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Мотиви апелянта, викладені у скарзі на
судове рішення, не спростовують
висновків суду першої інстанції щодо
обгрунтованості та доведеності
заявлених позовних вимог.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що
апеляційний суд відхиляє апе-ляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інс-танції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319,
324, 325 ЦПК Украї-ни, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу генерального
директора товариства з обмеженою
відпо-відальністю «Краєвид Поділля»
Литвинюка Володимира Вікторовича
відхилити.

Рішення Барського районного суду
Вінницької області від 08 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак вона може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеці-алізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом вірно: