Справа № 127/7581/14-ц Провадження №
22-ц/772/2187/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Венгрин О. О.Категорія:
27Доповідач: Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Копаничук С.Г.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк»

на рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 12 червня 2014 року
у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В с т а н о в и л а:

В квітні 2014 року ПАТ «Акцент-Банк»
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості, в якому
просив стягнути з відповідача на
користь банку заборгованість за
кредитним договором б/н від 5 серпня 2008
року в сумі 18 699,77 грн., із яких: 2 398,60
грн. - заборгованість за кредитом; 8 879,51
грн. - заборгованість зі сплати
відсотків за користування кредитом; 6
055,00 грн. - заборгованість зі сплати
комісії за користування кредитом; 500
грн. - штраф (фіксована частина), 866,66 грн.
- штраф (процентна складова).

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 12 червня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову ПАТ
«Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
б/н від 5 серпня 2008 року в сумі 18 699,77 грн.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ
«Акцент-Банк» просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги банку задовольнити
в повному обсязі.

Зазначив, що рішення суду вважає
незаконним, ухваленим з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, через недоведеність обставин, що
мають значення для справи та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечив апеляційну
скаргу, просить її відхилити і залишити
без змін рішення суду.

Представник позивача, будучи належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення,
дослідивши матеріали цивільної справи,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд під час розгляду справи в
апеляційному порядку перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що
підписавши 5 серпня 2008 року заяву,
відповідач ОСОБА_4 погодилась на те, що
така заява разом із Пам'яткою клієнта і
Правилами надання банківських послуг,
а також Тарифами становить між нею та
банком (ЗАТ «Акцент-Банк») договір про
надання банківських послуг, за яким
відповідач отримала кредит в сумі 3 000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 2% на місяць на
залишок заборгованості та щомісячної
комісії в розмірі 3,5% (а. с. 3).

Умовами зазначеного договору
передбачено, що позичальник здійснює
погашення кредиту шляхом внесення
мінімального обов'язкового платежу,
який складається з плати за
користування кредитом і частини
заборгованості за кредитом; строк
погашення процентів за кредитом -
щомісячно за попередній місяць; строк
погашення кредиту в повному обсязі - не
пізніше останнього дня місяця,
зазначеного на платіжній картці. За
несвоєчасне виконання боргових
зобов'язань позичальник сплачує
проценти за завищеною процентною
ставкою або додаткову комісію, розміри
яких визначаються тарифами. Договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін. При порушенні
клієнтом строків платежів за будь-яким
із грошових зобов'язань, передбачених
цим договором на строк понад 120 днів,
клієнт зобов'язаний сплатити банку
штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову (а. с. 10-12).

Відповідач ОСОБА_3 належним чином не
виконувала свої зобов'язання за
вказаним договором, в зв'язку з чим
склалася заборгованість, яка згідно
розрахунку позивача станом на 27
березня 2014 року склала 18 699,77 грн., із
яких: 2 398,60 грн. - заборгованість за
кредитом; 8 879,51 грн. - заборгованість зі
сплати відсотків за користування
кредитом; 6 055,00 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 500
грн. - штраф (фіксована частина) та 866,66
грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України (параграф 1
глава 71) позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК
України зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

За правилами ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач пропустив строк позовної
давності на звернення до суду, про
застосування якого заявлено
представником відповідача.

По справі встановлено, що сторони
встановили строк дії договору і строки
виконання відповідачем зобов'язань
щодо сплати кредиту та відсотків
шляхом внесення щомісячних платежів.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч. 3 ст.254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Згідно положень ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною 2 статті 258 ЦК України
встановлено, що до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік.

За правилами ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила (ч. 1). За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку (ч. 5).

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів, процентів за
користування кредитом та комісії,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відмову в
задоволенні позову з підстав пропуску
строку позовної давності для звернення
з позовом до суду, оскільки сторонами
було встановлено строки виконання
відповідачем зобов'язань щодо сплати
кредиту та відсотків шляхом внесення
щомісячних платежів; останній платіж
за договором відповідачем було
здійснено в серпні 2009 року, що
вбачається із виписки по особовому
рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 38-44); та про
застосування позовної давності було
заявлено представником відповідача.

Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на всебічному, повному й
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення позовних вимог, відповідає
нормам матеріального і процесуального
права, а отже, є законним і
обґрунтованим, у зв'язку із чим
підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги позивача
обґрунтовані тим, що строк позовної
давності банком не пропущено, оскільки
відповідно до Умов та правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання; якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін. Відповідач не
надавала в банк заяву про припинення
строку дії договору, тому договір
автоматично лонгувався щоразу на той
же термін.

Такі доводи є безпідставними та
спростовуються вищевикладеним,
зокрема тим, що сторонами було
встановлено строки виконання
відповідачем зобов'язань щодо сплати
кредиту та відсотків шляхом внесення
щомісячних платежів, а також умовами
договору передбачено, що строк
погашення кредиту в повному обсязі - не
пізніше останнього дня місяця,
зазначеного на платіжній картці.

Позивачем не надано суду доказів того,
що дія платіжної картки, яка була
видана відповідачу 5 серпня 2008 року,
продовжена, або що відповідачу було
видано нову платіжну картку на новий
термін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 12 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/
М.В. Матківська

Судді: /підпис/
В.С. Марчук

/підпис/
С.Г. Копаничук

Згідно з оригіналом:

Суддя:
М.В. Матківська