Справа № 465/4909/13
Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин
Провадження № 22-ц/783/2986/14
Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Азенко
М.В.,

з участю: представника
головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області
Кропивницького М.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області на рішення Франківського
районного суду м. Львова від 02 липня 2013
року у справі за заявою ОСОБА_3, за
участю заінтересованої особи -
Львівського державного університету
внутрішніх справ про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеною заявою у якій на
підставі ст.ст.234, 235, 256-259 ЦПК України
просив встановити факт, що має юридичне
значення, а саме, що:

його призначення на посаду помічника
ректора з організаційних питань групи
аналітичної роботи та контролю
відповідно до Наказу Львівського
державного університету внутрішніх
справ № 208 о/с від 11.06.2011 року у зв'язку
із звільненням із займаної посади
проректора Львівського державного
університету внутрішніх справ із
заочного та дистанційного навчання
відповідно до Наказу МВС України № 669
о/с від 30.05.2011 року;

призначення його на посаду професора
кафедри конституційного та
міжнародного права факультету з
підготовки фахівців для підрозділів
кримінальної міліції згідно Наказу
Львівського державного університету
внутрішніх справ № 2о/с від 04.01.2012 року;

та переведення його з посади професора
кафедри конституційного та
міжнародного права факультету з
підготовки фахівців для підрозділів
кримінальної міліції на посаду
професора кафедри конституційного,
адміністративного права та
адміністративного процесу факультету
з підготовки фахівців для підрозділів
кримінальної міліції згідно Наказу
Львівського державного університету
внутрішніх справ № 209 о/с від 03.09.2012 року
- було переведенням в інтересах служби
(а.с.2-5).

Оскаржуваним рішенням Франківського
районного суду м. Львова від 02 липня 2013
року заяву ОСОБА_3, за участю
заінтересованої особи - Львівського
державного університету внутрішніх
справ про встановлення фактів, що мають
юридичне значення задоволено.

Встановлено факт, що призначення
ОСОБА_3 на посаду помічника ректора з
організаційних питань групи
аналітичної роботи та контролю
відповідно до Наказу Львівського
державного університету внутрішніх
справ № 208 о/с від 11.06.2011 року у зв'язку
із звільненням із займаної посади
проректора Львівського державного
університету внутрішніх справ із
заочного та дистанційного навчання
відповідно до Наказу МВС України № 669
о/с від 30.05.2011 року - є переведенням в
інтересах служби.

Встановлено факт, що звільнення ОСОБА_3
з посади помічника ректора з
організаційних питань групи
аналітичної роботи і контролю та
призначення його на посаду професора
кафедри конституційного та
міжнародного права факультету з
підготовки фахівців для підрозділів
кримінальної міліції згідно Наказу
Львівського державного університету
внутрішніх справ № 2о/с від 04.01.2012 року -
є переведенням в інтересах служби.

Встановлено факт, що переведення
ОСОБА_3 з посади професора кафедри
конституційного та міжнародного права
факультету з підготовки фахівців для
підрозділів кримінальної міліції на
посаду професора кафедри
конституційного, адміністративного
права та адміністративного процесу
факультету з підготовки фахівців для
підрозділів кримінальної міліції
згідно Наказу Львівського державного
університету внутрішніх справ № 209 о/с
від 03.09.2012 року - є переведенням в
інтересах служби.

Рішення суду оскаржило головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області.

В апеляційній скарзі посилається на те,
що до переліку фактів, визначеному у ч. 1
ст. 256 ЦПК України, юридичний факт, який
просить встановити заявник, не
відноситься.

Частиною 9 ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» передбачено, що особами
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, переведеним за
станом здоров»я або за віком з льотної
роботи, підводних човнів (підводних
крейсерів), атомних надводних кораблів
і мінних тральщиків на посади з меншим
посадовим окладом, пенсії
обчислюються, за бажанням пенсіонера,
виходячи з посадового окладу за
останньою штатною посадою, займаною
перед звільненням, чи з указаних у цій
частині посад, які вони займали до
переведення, якщо на день переведення
вони мали право на пенсію за вислугу
років. У такому ж порядку обчислюються
пенсії особам офіцерського складу та
особам начальницького складу з
військовим званням полковника або
спеціальним званням полковника
міліції чи внутрішньої служби,
полковника податкової міліції,
полковника Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, також їм рівних і
вище, якщо вони за таких обставин та
умов переведені в інтересах служби з
посад, які ці особи займали не менше
трьох років до переведення і на день
переведення мали право на пенсію за
вислугу років.

Із змісту рішення видно, що
розглядається спір про право, а саме:
право на перерахунок пенсії, який
обчислюється у відповідності до ч.9 ст.
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» від 09.04.1992 року.

Вказує, що при ухваленні рішення, судом
не враховано ч. 4 ст. 256 ЦПК України, яка
передбачає, що у разі виявлення під час
розгляду справи спору про право, суддя
залишає заяву без розгляду.

Просить рішення Франківського
районного суду м. Львова від 02 липня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні заяви
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області Кропивницького М.О. на
підтримання апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення у межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
часткового задоволення з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 проходив службу в органах МВС,
зокрема у Львівському інституті
внутрішніх справ при Національній
академії внутрішніх справ України з
липня 1995 року по 26 лютого 2002 року та з 08
вересня 2005 року по 31 грудня 2012 року і
йому призначено пенсію за вислугу
років відповідно до Законів України
«Про міліцію» та «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Для проведення перерахунку пенсії
заявник просив встановити факти, що
накази ректора Львівського Державного
університету внутрішніх справ: №208 о/с
від 11.06.2011р., №2 о/с від 04.01.2012р. та №209 о/с
від 03.09.2012 року про його наступні
переведення в Університеті були в
інтересах служби.

Таким чином, виник спір про право між
ОСОБА_3 та Львівським державним
університетом внутрішніх справ,
головним управлінням Пенсійного фонду
України у Львівській області щодо
перерахунку пенсії відповідно до
положень ч.9 ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

У той же час, як передбачено п.1 ст.15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема:

спори фізичних і юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби (ч.2 ст.17
КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.18 КАС місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні:

адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
адміністративним судам;

усі адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Задовольняючи скаргу, суд першої
інстанції помилково розглянув
публічно-правовий спір між ОСОБА_3 та
Львівським державним університетом
внутрішніх справ, головним управлінням
Пенсійного фонду України у Львівській
області з приводу перерахунку пенсії в
порядку цивільного судочинства на
підставі ст.ст.234, 235, 256-259 ЦПК України.

Такий спір, згідно зазначених норм
чинного законодавства, мав би
вирішуватися адміністративним судом у
позовному провадженні.

Враховуючи наведене, колегія
суддів дійшла висновку, що ухвалене з
порушенням вимог процесуального
закону рішення суду першої інстанції
залишатись в законній силі не може й
підлягає скасуванню в апеляційному
порядку із закриттям провадження по
справі.

Керуючись п.1 ч.1ст.205, ч.3 ст.303, п. 4 ч.
1 ст. 307, ст.310, п.3 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області задовольнити
частково.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 02 липня 2013 року -
скасувати, провадження по справі
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.