Провадження №22-ц/784/1868/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання:
Яценко Л.В.,

за участю: ОСОБА_1 - представника
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 26 грудня 2013 року,
ухвалене за позовом ПАТ «Укрсоцбанк»
(далі - Банк) до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
стягнення в солідарному порядку
заборгованості за кредитом,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року Банк звернувсь до
суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
стягнення в солідарному порядку
заборгованості за кредитом.

Банк вказував, що 22 листопада 2007 року
між ним та ОСОБА_3 укладено договір
кредиту №460/716-К716, відповідно до умов
якого він надав ОСОБА_3 кредит в сумі 21
394, 00 доларів США, зі сплатою 13 % річних
за користування кредитом.

У якості забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за вказаним договором
кредиту 22 листопада 2007 року між Банком
та ОСОБА_2 укладено договір поруки,
відповідно до якого останній
зобов'язався у повному обсязі
відповідати за виконання ОСОБА_3
зобов'язань щодо повернення суми
кредиту, сплати відсотків за
користування кредитом, а також
можливих штрафних санкцій, у розмірах
та у випадках, передбачених зазначеним
договором кредиту.

Проте зобов'язання за кредитним
договором ОСОБА_3 не виконує, в зв'язку з
чим станом на 9 вересня 2013 року
утворилась заборгованість в
загальному розмірі 293 397 грн. 25 коп., з
якої: заборгованість за кредитом - 20 542
доларів США, що еквівалентно - 164 192 грн.
20 коп.; заборгованість за відсотками - 14
178, 54 доларів США, що еквівалентно - 113 329
грн. 05 коп.; пеня за несвоєчасне
повернення кредиту - 112,57 доларів США, що
еквівалентно - 899 грн. 81 коп.; пеня за
несвоєчасне повернення відсотків - 1876,66
доларів США, що еквівалентно - 14 976 грн.
20 коп.

Посилаючись на наведене, Банк просив
стягнути на його користь в солідарному
порядку з відповідачів 293 397 грн. 25 коп.
заборгованості за кредитом.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 26 грудня 2013 року позов
Банку задоволено частково.

Постановлено стягнути на користь Банку
в солідарному порядку з ОСОБА_3 і ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№640/716-К716 від 22 листопада 2007 року в сумі
279 421 грн. 05 коп., з якої: заборгованість
за кредитом - 20 542 доларів США, що
еквівалентно - 164 192 грн. 20 коп.;
заборгованість за відсотками - 14 178, 54
доларів США, що еквівалентно -113 329 грн. 05
коп.; пеня за несвоєчасне повернення
кредиту - 112,57 доларів США, що
еквівалентно - 899 грн. 81 коп.; пеня за
несвоєчасне повернення відсотків у
сумі 1000 грн.

Стягнуто з кожного відповідача на
користь Банку по 1397 грн. 11 коп. витрат
по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2
звернувся із апеляційною скаргою, в
якій просить змінити рішення суду та
відмовити в частині задоволення вимог
Банку про стягнення з нього в
солідарному порядку заборгованості за
кредитом. Він посилається на те, що
оскаржуване рішення ухвалено судом з
порушенням положень ч.1 ст. 559 ЦК
України, оскільки укладений ним
договір поруки є припиненим.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки Банком доведено обставини,
які свідчать про порушення ОСОБА_3 умов
кредитного договору щодо повернення
грошових коштів, то відповідно до ст.
ст. 526, ч.1 ст. 553, ст. ст. 554, 611 ЦК України є
підстави для стягнення заборгованості
за даним кредитним договором в
солідарному порядку із позичальника
ОСОБА_3 і поручителя ОСОБА_2

Проте з таким висновком суду повністю
погодитись не можна.

Із матеріалів справи вбачається, що 22
листопада 2007 року між Банком та ОСОБА_3
укладено договір кредиту №460/716-К716,
відповідно до умов якого Банк надав
ОСОБА_3 кредит в сумі 21 394, 00
доларів США, зі сплатою 13 % річних за
користування кредитом та зі строком
дії договору до 21 листопада 2032 року.

У п. 2.6 договору кредиту сторони
визначили, що у разі зміни процентних
ставок на кредитному ринку України, в
тому числі внаслідок прийняття
компетентними державними органами
України рішень, що прямо або
опосередковано впливають на стан
кредитного ринку України, а також за
рішенням Правління, Комітету з питань
управління активами та пасивами,
Кредитно-інвестиційного комітету,
Тарифного комітету Кредитора, Кредитор
має право лише ініціювати зміну
розміру процентів та комісії,
визначених, відповідно, в п.п. 1.1 та 3.3.16
цього договору.

22 листопада 2007 року між Банком та
ОСОБА_2 укладено договір поруки
№640/716-П716, відповідно до п.п. 1.1, 2.1.2 якого
останній зобов'язався перед Банком у
повному обсязі відповідати за
виконання ОСОБА_3 зобов'язань щодо
повернення суми кредиту, сплати
відсотків за користування кредитом в
розмірі 13%, а також можливих штрафних
санкцій, у розмірах та у випадках,
передбачених цим договором кредиту.

Підпунктом 3.3.2 п.3.3 договору поруки
передбачено, що кредитор зобов'язаний
до моменту виконання забезпеченого
порукою зобов'язання не змінювати умов
договору кредиту без попереднього
письмового погодження поручителя.

Тобто, із змісту договору поруки
(пункти 1.1, 2.1, підпункт 3.3.2 п. 3.3)
вбачається, що порукою за цим договором
забезпечуються вимоги кредитора щодо
сплати боржником кожного і всіх його
боргових зобов'язань за кредитним
договором у такому розмірі, у такій
валюті, у такий строк і в такому
порядку, як встановлено у кредитному
договорі. Договором поруки не
передбачена можливість зміни розміру
процентів за основним зобов'язанням і
строків їх виплати без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди.

Судом встановлено, що зобов'язання за
кредитним договором ОСОБА_3 не виконує,
в зв'язку з чим станом на 9 вересня 2013
року утворилась заборгованість в
загальному розмірі 293 397 грн. 25 коп., з
яких: сума заборгованості за кредитом -
20 542 доларів США, що еквівалентно - 164 192
грн. 20 коп.; сума заборгованості за
відсотками - 14 178, 54 доларів США, що
еквівалентно - 113 329 грн. 05 коп.; пеня за
несвоєчасне повернення кредиту - 112,57
доларів США, що еквівалентно - 899 грн. 81
коп.; пеня за несвоєчасне повернення
відсотків - 1876,66 доларів США, що
еквівалентно - 14 976 грн. 20 коп.

Між тим, із розрахунку заборгованості
видно, що Банком з жовтня 2008 року
змінена процентна ставка за
користування кредитом з 13% річних до 14%
річних, а з листопада 2008 року - до 14,1%
річних. Проте письмових доказів на
підтвердження того, що поручитель
ОСОБА_2 був повідомлений про зміну
процентної ставки за користування
кредитом і погодився на таку умову,
Банк не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК порука
припиняється у разі зміни зобов'язання
без згоди поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п. 22 постанови №5
від 30 березня 2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснив, що
відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
припинення договору поруки
пов`язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умовами
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а, отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК
України порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Аналіз зазначених норм закону дає
підстави для висновку, що до припинення
поруки призводять такі зміни умов
основного зобов'язання без згоди
поручителя, які призвели або можуть
призвести до збільшення обсягу
відповідальності останнього.
Збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає в разі: підвищення
розміру процентів; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування чужими
грошовими коштами тощо.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
звернув уваги обставини, які свідчать,
що без згоди ОСОБА_2 як поручителя
збільшено зобов'язання по сплаті
процентів за користування кредитом, що
згідно зі ч. 1 ст. 559 ЦК України є
підставою припинення поруки.

Тому з висновком суду про
стягнення з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в
солідарному порядку заборгованості за
кредитним договором погодитися не
можна, оскільки він суперечить
фактичним обставинам справи, наявним у
ній доказам та положенням ч. 1 ст. 559 ЦК
України, що відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст.
309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення, яким слід стягнути на
користь Банку з ОСОБА_3 заборгованість
за кредитним договором №640/716-К716 від 22
листопада 2007 року в сумі 279 421 грн. 05 коп.,
з якої: заборгованість за кредитом - 20 542
доларів США, що еквівалентно - 164 192 грн.
20 коп.; заборгованість за відсотками - 14
178, 54 доларів США, що еквівалентно -113 329
грн. 05 коп., пеня за несвоєчасне
повернення кредиту - 112,57 доларів США, що
еквівалентно - 899 грн. 81 коп. та пеня за
несвоєчасне повернення відсотків у
сумі 1000 грн. В позові Банку до ОСОБА_2
про стягнення в солідарному порядку
заборгованості за кредитним договором
та в частині стягнення з ОСОБА_2 судових
витрат слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на
користь Банку із ОСОБА_3 слід стягнути
2794 грн. 21 коп. витрат по сплаті судового
збору, а з Банку на користь ОСОБА_2 - 1400
грн. витрат по сплаті судового збору за
подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 26 грудня 2013 року
скасувати і постановити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» заборгованість за
кредитним договором №640/716-К716 від 22
листопада 2007 року в сумі 279 421 (двісті
сімдесят дев'ять тисяч чотириста
двадцять одна) грн. 05 коп., із якої:
заборгованість за кредитом - 20 542
доларів США, що еквівалентно - 164 192 грн.
20 коп., заборгованість за відсотками - 14
178, 54 доларів США, що еквівалентно -113 329
грн. 05 коп., пеня за несвоєчасне
повернення кредиту - 112,57 доларів США, що
еквівалентно - 899 грн. 81 коп., та пеня за
несвоєчасне повернення відсотків - 1000
грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» 2794 (дві тисячі сімсот
дев'яносто чотири) грн. 21 коп. витрат по
сплаті судового збору.

В позові ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №640/716-К716 від 22 листопада 2007
року відмовити.

Стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» на
користь ОСОБА_2 1400 (одна тисяча
чотириста) грн. витрат по сплаті
судового збору за подачу апеляційної
скарги.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча
Судді