Справа № 639/1761/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Жовтневий районний
суду м. Харкова у складі:

Головуючого : судді - Шиянової Л.О.

За участю секретаря - Шевченко А.В.

Представників відповідача - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4
про розірвання договору дарування та
визнання права власності на будинок, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста
Харкова звернувся ОСОБА_2 із позовною
заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
розірвання договору дарування та
визнання права власності на будинок.

В обґрунтування позовної заяви позивач
зазначив, що його матір'ю, ОСОБА_5, за
життя, а саме у 1984 році було подаровано
його братові, ОСОБА_6 будинок, що
розташований за адресою АДРЕСА_1

Позивач зазначає, що договір дарування
укладений між його матір'ю та його
братом має бути розірваним, оскільки
останнім вівся розпусний спосіб життя,
він зловживав спиртними напоями,
надали йому значні кошти, які він
ніколи не повертав, понад десять років
він знущався над ним та над батьками,
наносив численні тілесні ушкодження ,
провокував постійні сварки, погрожував
вбивством. Все вказано робилось для
того, щоб прискорити смерть батьків,
тому вважає, ОСОБА_6 не заслуговує на
такий дар.

Крім того, 2008 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7,
батьками позивача, було вчинено
заповіти, згідно з якими, все майно, що
їм належить на момент вчинення
заповіту та буде належати у
майбутньому, вони заповідають
позивачеві, ОСОБА_2.

Вважаючи, що договір дарування має бути
розірваним а також наявність заповіту
позивач просить визнати за ним право
власності на будинок АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача, ОСОБА_4 -
ОСОБА_1 проти позову заперечував,
посилаючись на недоведеність та
необґрунтованість позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_3 до суду не
з'явилась, про час та місце проведення
судового засідання повідомлялась
належним чином, про причини неявки не
повідомила.

Вислухавши пояснення сторін ,
дослідивши матеріали справи суд
встановив наступне.

Як пояснив позивач у судовому
засіданні, його матір'ю, ОСОБА_5, у 1984
році нібито було укладено договір
дарування з ОСОБА_6 Цим договором
ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 належний їй
будинок АДРЕСА_1

06 грудня 2008 року ОСОБА_5 склала заповіт
на все майно що їй буде належати на
момент смерті на ім'я ОСОБА_2, який
посвідчено державним нотаріусом П'ятої
Харківської державної нотаріальної
контори , Шевцовою О.В. ,р. №6-755. ( а.с.32).

05 грудня 2008 року ОСОБА_7 склав заповіт
на все майно що їй буде належати на
момент смерті на ім'я ОСОБА_2, який
посвідчено державним нотаріусом П'ятої
Харківської державної нотаріальної
контори , Шевцовою О.В. р. №6-752. ( а.с.33).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.30).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 ( а.с.30).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6.

Статтями 10,11,60ЦПК України передбачено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності, згідно з якими
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень, а
суд розглядає справу в межах
заявлених вимог і вирішує справу на
підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в
змагальній формі ініціативи та
активності осіб, які беруть участь у
справі.

Принцип змагальності забезпечує
повноту дослідження обставин даної
справи. Сторони зобов'язані визначити
коло фактів, на які вони посилаються,я к
на підставу своїх вимог та заперечень,
і довести обставини, якими вони
обґрунтовують ці вимоги й заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь - які фактичні дані,на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці данні
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко-і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими
доказами є будь - які документи, акти,
довідки, листування службового або
особистого характеру або витяги з них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

Згідно до ст. 69 ЦПК України - перебіг
процесуального строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Слід зазначити, що позивачем не надано
жодного документу на підтвердження
укладення оскаржуваного договору
дарування, документів які
підтверджували право власності на
будинок станом на момент розгляду
справи.

Статтею 717 ЦК України передбачено, що
за договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір, що встановлює обов'язок
обдаровуваного вчинити на користь
дарувальника будь-яку дію майнового
або немайнового характеру, не є
договором дарування.

Відповідно до ст. 727 ЦК України
дарувальник має право вимагати
розірвання договору дарування
нерухомих речей чи іншого особливо
цінного майна, якщо обдаровуваний
умисно вчинив злочин проти життя,
здоров'я, власності дарувальника, його
батьків, дружини (чоловіка) або дітей.

Якщо обдаровуваний вчинив умисне
вбивство дарувальника, спадкоємці
дарувальника мають право вимагати
розірвання договору дарування.

Дарувальник має право вимагати
розірвання договору дарування, якщо
обдаровуваний створює загрозу
безповоротної втрати дарунка, що має
для дарувальника велику немайнову
цінність.

Дарувальник має право вимагати
розірвання договору дарування, якщо
внаслідок недбалого ставлення
обдаровуваного до речі, що становить
культурну цінність, ця річ може бути
знищена або істотно пошкоджена.

Статтею 728 ЦК України передбачена
позовна давність, що застосовується до
вимог про розірвання договору
дарування, яка є спеціальною та
становить один рік.

Позивачем у позовній заяві було
поставлено питання про поновлення
пропущеного строку позовної давності,
але не надано належних доказів та не
доведено поважності причин пропуску
строків позовної давності.

Крім того, відповідно до зазначених
норм цивільного законодавства вимога
про розірвання договору дарування може
ставитись саме дарувальником.
Можливості розірвання договору
дарування на вимогу зацікавленої особи
чинне законодавство не передбачає.

Враховуючи, що позивачем не надано
належних доказів у справі та не
доведено обставини на які він
посилається як на підстави своїх
позовних вимог, суд приходить до
висновку про необхідність залишення
позову без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11,57, 60, 61,64,69, 208,209,212-215,218 ЦПК
України, ст..ст.717,727,728 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ
:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору
дарування та визнання права власності
на будинок - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі апеляційної скарги
через Жовтневий районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами,які не були
присутні у судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
копії вказаного рішення.

Суддя
Л.О. Шиянова