РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/952/14-ц

пр. № 2/759/1900/14

23 червня 2014 року

Святошинський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого - судді Мазур І.В.

при секретарі Сіряченко
Я.В.

з участю представника позивача
Яндульського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_3, 3-тя особа
ОСОБА_4 про звернення стягнення в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду
із позовом до ОСОБА_3, 3-тя особа ОСОБА_4
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, посилаючись на неналежне
виконання 3-ю особою ОСОБА_4 взятих на
себе грошових зобов'язань за кредитним
договором. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№KIAOGA00000042 від 25.07.2007року просив
звернути стягнення на предмет іпотеки -
квартиру загальною площею 48,70кв.м., яка
розташована за адресою АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки ( на
підставі договору іпотеки № KIAOGA00000042
від 25.07.2007року) Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«Приватбанк» з укладенням від імені
відповідача ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
купівлі-продажу предмета іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування.

В обгрунтування позовних вимог
посилався на те, що відповідно до
укладеного договору №KIAOGA00000042 від
24.07.2007року ОСОБА_4 - 3-тя особа по справі
отримала кредит у розмірі 112000 доларів
США зі сплатою відсотків у розмірі 11,04%
на рік на суму залишкову
заборгованість за кредитом з кінцевим
терміном повернення 25.07.2017року.
Одночасно кредитним договором
передбачена можливість односторонньої
зміни тарифів та інших невід'ємних
частин Договору. Станом на 4.12.2013р. 3-тя
особа ОСОБА_4 має заборгованість
250353,42доларів США, що за курсом 7,99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 4.12.2013р. складає
2000323грн.83коп. (два мільйони триста
двадцять три грн..83коп.), яка
складається з 131336,94дол.США -
заборгованість за кредитом;
36286,59дол.США заборгованість про
процентам за користування кредитом;
5651,94дол.США заборгованість по комісії
за користування кредитом; 65126,56дол.США -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до Договору;
31.29дол.США - штрафі (фіксована частина),
11920,10дол.США - штраф (процентна
складова). В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 25.07.2007р.уклали
договір іпотеки № KIAOGA00000042, згідно
якого відповідач надала в іпотеку
нерухоме майно, а саме квартиру
загальною площею 48,70кв.м., яка
розташована за адресою АДРЕСА_1, яка
належить їй на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу.
Ціна предмета іпотеки дорівнює 707000грн.
У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 умов
кредитного договору просять
задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач та 3-тя особа в судове
засідання не з'явилися, належним чином
повідомлені про день слухання справи,
про причини неявки суд не повідомили.
Суд, керуючись вимогами ст.ст.74,77,ч.4
ст.169, 224-228 ЦПК України, вважає можливим
постановити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів. Представник
позивача проти такого вирішення
справи не заперечував.

При цьому 3-тя особа ОСОБА_4 направила
до суду заперечення проти позовних
вимог, в яких посилалася на те, що вона
не отримувала готівкових доларів США у
касі банку згідно умов договору, а
позивач намагається надати нікчемні та
неправдиві докази у справі. Банком не
надано належних і допустимих доказів
своїх зобов'язань по договору,
зокрема-передачі у власність
позичальнику іноземної валюти, як
вказано в кредитному договорі, а надано
недійсну заяву на видачу готівки, що
дає підстави, що позичальник кредит в
доларах США не отримував.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи
і встановлено судом, відповідно до
укладеного договору №KIAOGA00000042 від
24.07.2007року між позивачем ПАТ КБ
«ПриватБанк» та 3-ю особою ОСОБА_4,
згідно п.1.1 Банк зобов'язався надати
позичальникові кредит шляхом видачі
готівки через касу або перерахування
на рахунок, зазначений в п.7.1 цього
Договору, Строк , вид кредиту, цілі,
розмір кредиту, відсотків, винагород,
розмір щомісячного платежу., період
сплати, погашення заборгованості за
цим договором зазначені у розділі 7
Договору. Згідно п.7.1 Банк
зобов'язується надати позичальникові
кредит кошти шляхом видачі готівки
через касу на строк з 25 липня 2007р. по 25
липня 2017року включно у розмірі
112000доларів США на наступні цілі:
покращення житлових умов, а також у
розмірі 11200 доларів США на сплату
страхових платежів. (а.с. 15 - 17).

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у
зобов`язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов`язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Частина 1 статті 626 Цивільного
кодексу України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов`язків.

Згідно з частиною 2 статті 1050
Цивільного кодексу України якщо
договором встановлено обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), та в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З метою забезпечення виконання
позичальником своїх кредитних
зобов'язань, між ПАТ КБ «Приватбанк»
(іпотекодержатель) і ОСОБА_3
(іпотекодавець) було укладено договір
іпотеки від 25.07.2007 року, за яким
іпотекодавець передав банку в іпотеку
квартиру загальною площею 48,70кв.м., яка
розташована за адресою АДРЕСА_1 .(а.с.
21-22). Іпотекодавець є власником
квартири на підставі договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
21.12.2006 року, зареєстрованого за
реєстровим номером № 2273, та
зареєстрованого в Державному реєстрі
правочинів за реєстровим №524.

Договір іпотеки містить застереження
про задоволення вимог
іпотекодержателя, яке визначає
можливість банку звернення стягнення
на предмет іпотеки, шляхом продажу його
на публічних торгах відповідно до
розділу V Закону України «Про
іпотеку».(а.с. 22 п.22-26 Договору іпотеки).

Доказом надання відповідачеві
кредитних коштів є наявні у матеріалах
справи копії заяви на видачу готівки
від 26.07.2007 р.(а.с.18)

Однак позичальником ОСОБА_4 умови
договору кредиту належним чином не
виконувались.

Вимогою від 28.10.2013 кредитор
повідомив позичальника та відповідно
іпотекодавця ОСОБА_3. про неналежне
виконання ОСОБА_4 грошових зобов`язань
із своєчасного повернення отриманих
кредитних коштів і плати за
користування ними, що випливають із
кредитного договору №KIAOGA00000042 від
24.07.2007 і вказав, що заборгованість
ОСОБА_4 становить 139145,26 доларів США (а.с.
11). Відправка повідомлення сторонам
підтверджується реєстром поштових
відправлень - рекомендованих листів з
повідомленням. (а.с.12-14)

Проте вимоги банку у позасудовому
порядку задоволені не були.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (стаття 610 ЦК
України).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Факт неналежного виконання
позичальником своїх договірних
зобов'язань і наявність
підтверджується наявними у матеріалах
справи наданими позивачем вказаними
платіжними документами і розширеними
розрахунками заборгованості, якими
підтверджується заявлений банком
розмір загального боргу позичальника.
(а.с.70-142)

При цьому, судом не приймаються
заперечення 3-ї особи ОСОБА_4 проти
позову в частині необґрунтованості
заявленого банком загального розміру
кредитної заборгованості та
невідповідності отримання кредитних
коштів позичальником , зокрема
передачу у власність іноземної валюти,
надання недійсної заяви на видачу
готівки з огляду на те, що у ході
розгляду даної справи 3-ю особою ОСОБА_4
не подавались будь-які докази щодо
невідповідності обставинам справи
здійсненого кредитором розрахунку
боргу і не було заявлено клопотання про
проведення відповідної судової
експертизи на підставі наявних у
матеріалах справи виписок з особового
рахунку позичальника та платіжних
документів. Як і не надано доказів того,
що взагалі по укладеному кредитному
договору кошти нею не були отримані і
що заява на видачу готівки
сфальсифікована позивачем.

Відтак заборгованість відповідача за
кредитним договором №KIAOGA00000042 від
24.07.2007 року у загальній сумі 250 353,42
дол.США доведена кредитором належними
і допустимими доказами і спростована
ні відповідачем ні 3-ю особою не була.

Відповідно до частини 1 статті 589 ЦК
України, у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває права
звернення на предмет застави.

Відповідно до частини 1 статті 33
Закону України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Викладене свідчить про наявність
підстав на звернення стягнення банком
на предмет іпотеки в рахунок
задоволення своїх вимог за кредитним
договором № KIAOGA00000042 від 24.07.2007 року.

Відповідно до статей 590, 591 ЦК
України звернення стягнення на предмет
застави здійснюється за рішенням суду,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Реалізація предмета застави,
на який звернене стягнення,
провадиться шляхом його продажу з
публічних торгів, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період його реалізації,
якщо такі необхідні; спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього Закону; пріоритет та
розмір вимог інших кредиторів, які
підлягають задоволенню з вартості
предмета іпотеки; початкова ціна
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації.

Щодо звернення стягнення на предмет
іпотеки на підставі рішення суду
відповідно до статті 39 Закону України
«Про іпотеку», то суд у своєму рішенні
може встановити спосіб звернення
стягнення на предмет іпотеки або
шляхом проведення прилюдних торгів,
або із застосуванням процедури
продажу, встановленої статтею 38 Закону
України «Про іпотеку».

Таким чином і застосування судом
процедури продажу іпотекодержателем
предмета іпотеки у порядку статті 38
Закону України «Про іпотеку» і продаж
забезпеченого іпотекою майна з
прилюдних торгів у ході виконавчого
провадження є встановленими
законодавцем способами звернення
стягнення на предмет іпотеки, кожен із
яких суд застосовує, враховуючи
характер спірних правовідносин сторін.

Так, у даному разі, позовною вимогою,
яка визначає і предмет позову, є вимога
про захист порушеного права
іпотекодержателя, шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки, а відтак
суд може застосовувати будь-який із
способів звернення стягнення,
передбачених законодавцем у частині 1
статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи викладене, задля
забезпечення захисту цивільних
майнових, житлових та інших
конституційних прав і законних
інтересів сторін даного спору, суд
вважає за необхідне, задовольнити
даний позов і звернути стягнення на
користь ПАТ КБ «Приватбанк» на предмет
іпотеки, яким є квартира загальною
площею 48,70кв.м., яка розташована за
адресою АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки ( на
підставі договору іпотеки № KIAOGA00000042
від 25.07.2007року) Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«Приватбанк» з укладенням від імені
відповідача ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
купівлі-продажу предмета іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування.

Керуючись ст.88 ЦПК України суд стягує
з відповідача ОСОБА_3 на користь
позивача Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
"Приватбанк" судові витрати по справі
судовий збір в розмірі 3654грн. (три
тисячі шістсот п"ятдесят чотири грн.).

Керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 572, 589 - 592,
610, 611 ЦК України, ст.ст. 11, 33, 39, 40 Закону
України „Про заставу", ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88,
208, 209, 212 - 215, 224 - 225, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

В рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором №KIAOGA00000042 від
25.07.2007року звернути стягнення на
предмет іпотеки - квартиру загальною
площею 48,70кв.м., яка розташована за
адресою АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки ( на
підставі договору іпотеки № KIAOGA00000042
від 25.07.2007року) Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«Приватбанк» з укладенням від імені
відповідача ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
купівлі-продажу предмета іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.н.
НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку "Приватбанк" судові витрати по
справі судовий збір в розмірі 3654грн.
(три тисячі шістсот п"ятдесят чотири
грн.).

За письмовою заявою відповідача,
поданою до суду протягом 10 днів, заочне
рішення може бути переглянуте.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

.

Суддя