Справа № 376/323/14-ц Головуючий у І
інстанції Ярошенко С.М. Провадження №
22-ц/780/4287/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 21
УХВАЛА

Іменем України

09 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходько К.П.,

за участю секретаря - Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
матеріали справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Сквирського
районного суду Київської області від 28
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Сквирська міська рада, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом про
зобов'язання ОСОБА_2 вчинити дії,
посилаючись на наступні обставини.

Позивачка ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від 03
жовтня 1981 року є власником спадкового
майна, яке залишилось після смерті її
матері- ОСОБА_4, а саме: житлового
будинку з надвірними будівлями, який
розташований у АДРЕСА_1.

Земельна ділянка, на якій розташований
будинок, також перебуває в приватній
власності у ОСОБА_1 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю Серії РЗ № 358398.

У липні 2003 року позивач звернулась до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
м. Сквира з повідомленням про самочинне
будівництво житлового будинку ОСОБА_2
на земельній ділянці по АДРЕСА_2 та
порушення будівництвом її прав. По
даному зверненню була створена
комісія, яка встановила факт
будівництва відповідачем житлового
будинку без відповідного дозволу, та
складено відповідний припис з вимогою
припинити розпочаті будівельні роботи
до отримання дозволу в установленому
порядку. В результаті перевірки було
також встановлено, що котлован для
будинку розміщено на відстані 2,95 м від
межі будинку позивача, що є порушенням
вимог ДБН 360-92 «Планування і забудова
міських і сільських поселень» і
протипожежна відстань між житловими
будинками має бути не менша 8 м.

Не дивлячись на вказаний припис, в
період з 2003 року по 25.10.2011 року
відповідач продовжував самочинне
будівництво.

25.10.2011 року до Сквирської міської ради
звернувся відповідач про надання
дозволу на будівництво житлового
будинку на приватизованій ним
земельній ділянці розміром 0,0790 га по
АДРЕСА_2.

22.11.2011 року виконком Сквирської міської
ради прийняв рішення № 279 «Про
погодження будівництва гр. ОСОБА_2
індивідуального житлового будинку та
надвірних господарських будівель і
споруд по АДРЕСА_2», у відповідності до
якого ОСОБА_2 зобов'язано виготовити
будівельний паспорт.

16.02.2012 року відділ містобудування,
архітектури, житлово-комунального
господарства Сквирської районної
державної адміністрації видав
будівельний паспорт на забудову ОСОБА_2
даної присадибної ділянки, вказавши на
дотримання забудовником санітарних,
будівельних та протипожежних вимог по
відношенню до суміжного житлового
будинку.

24.07.2012 року виконком Сквирської міської
ради, розглянувши чергове звернення
позивача щодо порушення її прав
забудовником ОСОБА_2, прийняв рішення
про заборону ОСОБА_2 проводити
будівницто індивідуального житлового
будинку з відхиленням від будівельного
паспорта та зобов'язав привести у
відповідність до будівельного
паспорта габаритні розміри будинку
стосовно забезпечення протипожежної
відставні від уснуючого житлового
будинку на суміжній земельній ділянці
по вул. АДРЕСА_1. Проте, відповідач не
виконав рішення виконавчого комітету
від 24.07.2012 року та продовжує проводити
будівельні роботи з відхиленням від
будівельного паспорту, чим порушує
права позивача, як суміжного
землекористувача та власника
нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, позивачка
ОСОБА_1 просила зобов'язати відповідача
привести у відповідність до
будівельного паспорта габаритні
розміри житлового будинку, який він
зводить на присадибній ділянці по
АДРЕСА_2, шляхом проведення відповідної
перебудови та заборонити ОСОБА_2
подальше будівництво зазначеного
будинку, без попереднього проведення
відповідної перебудови, стягнути з
відповідача на її користь судові
витрати.

Рішенням Сквирського районного суду
Київської області від 28 травня 2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі позивачка
ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати
з підстав невідповідності висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити. В обгрунтування
апеляційної скарги зазначає, що судом
надано невірну оцінку доказам, які
подані нею на підтвердження порушення
прав позивача у зв'язку із здійсненням
будівництва відповідачем з істотним
відхиленням від будівельного паспорту.
Також вважає, що судом неправильно
застосовано положення ст. 391 ЦК України,
у зв'язку з тим, що нею заявлені позовні
вимоги не про знесення самочинного
будівництва, а про приведення
габаритних розмірів житлового будинку
до будівельного паспорта.

Колегія суддів апеляційного суду,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників судового процесу,
перевіривши матеріали цивільної
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку про її відхилення, виходячи з
наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка ОСОБА_1, звернувшись
до суду з зазначеним позовом, не довела,
що відхилення від будівельного
паспорта на забудову присадибної
земельної ділянки ОСОБА_2 є істотними,
порушують її права як суміжного
землекористувача та власника
нерухомого майна.

Колегія суддів з такими висновками
погоджується, оскільки вони
відповідають обставинам справи та
грунтуються на вимогах чинного
законодавства.

Так, судом установлено, що згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 03.10.1981 року, позивач є
власником житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1, та
05.12.2002 року одержала державний акт
серії Р3 № 358398 на право приватної
власності на земельну ділянку площею
0,1504 га, розташовану за тією ж адресою,
призначену для будівництва,
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд, ведення
особистого селянського господарства
(а.с.18, 19).

У липні 2003 року позивач звернулася до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
м. Сквира з повідомленням про самочинне
будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_2 та порушення цим будівництвом
її прав. По даному зверненню була
створена комісія, яка встановила факт
будівництва відповідачем житлового
будинку без належного дозволу, та
складено відповідний припис з вимогою
припинити розпочаті будівельні роботи
до отримання дозволу в установленому
порядку. В результаті перевірки також
було встановлено, що котлован для
будинку розміщено на відстані 2,95 м від
межі будинку позивача, що є порушення
вимог п.1 ДБН 360-92 «Планування і забудова
міських і сільських поселень» і
протипожежна відстань між житловими
будинками повинна бути не менша 8 м.
(а.с.20-24).

Судом також встановлено, що 25.10.2011 року
ОСОБА_2 звернувся до Сквирської міської
ради із заявою про надання дозволу на
будівництво житлового будинку на
приватизованій ним земельній ділянці
розміром 0,0790 га по АДРЕСА_2 (а.с.25).

22.11.2011 року виконавчий комітет
Сквирської міської ради прийняв
рішення № 279 «Про погодження
будівництва громадянину ОСОБА_2
індивідуального житлового будинку та
надвірних господарських будівель і
споруд по АДРЕСА_2» у відповідності до
якого зобов'язав ОСОБА_2 виготовити
будівельний паспорт (а.с.29).

16.02.2012 року, враховуючи вимоги рішення
виконкому Сквирської міської ради №279
від 22.11.2011 року, відділ містобудування,
архітектури, житлово-комунального
господарства Сквирської районної
державної адміністрації видав
будівельний паспорт на забудову ОСОБА_2
даної присадибної земельної ділянки,
вказавши на дотримання забудовником
санітарних, будівельних та
протипожежних вимог по відношенню до
суміжного житлового будинку по по вул.
АДРЕСА_1 (а.с. 26-28).

24.07.2012 року виконавчий комітет
Сквирської міської ради, розглянувши
чергове звернення позивача щодо
порушення її прав забудовником ОСОБА_2,
прийняв рішення про заборону проводити
ним будівництво індивідуального
житлового будинку на власній
присадибній земельній ділянці площею
0,0790 га по АДРЕСА_2 з відхиленням від
будівельного паспорта на забудову
даної присадибної земельної ділянки і
привести у відповідність до
будівельного паспорта габаритні
розміри вищезазначеного будинку
стосовно забезпечення протипожежної
відстані від існуючого
одноповерхового житлового будинку на
суміжній земельній ділянці № 83 (а.с.32).

Судом першої інстанції в судовому
засіданні був опитаний спеціаліст
ОСОБА_3, яка роз'яснила, що однією із
виступаючих частин спірний будинок
відповідача розміщено на відстані від
6,80 м до 7,20 м від житлового будинку
позивача, що не відповідає
протипожежним вимогам та вимогам
будівельного паспорта. На даний час
будинок зведений, припис про усунення
допущених порушень ОСОБА_2 не вносився.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

За змістом ч.1 статті 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Як зазначив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у постанові від 30.03.2012 №6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» будівництвом, яке
здійснюється з істотним порушенням
будівельних норм і правил, вважається у
тому числі будівництво, яке хоча і
здійснюється за наявності проекту, але
з порушенням державно-будівельних норм
та санітарних правил, що загрожують
життю та здоров'ю людини у разі
невиконання приписів інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил тощо.

Під істотним порушенням будівельних
норм і правил слід розуміти, зокрема,
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших вимог і правил, а також зміну
окремих конструктивних елементів
житлового будинку, будівлі, споруди, що
впливає на їх міцність і безпечність.

При вирішенні питання про те, чи є
відхилення від проекту істотним і
таким, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
суди повинні в кожному випадку
з'ясовувати, зокрема, наскільки
збудована будівля за розміром
відповідає площі, поверховості,
розміщенню та іншим умовам,
передбаченим проектом; як впливає
допущене порушення з урахуванням
місцевих правил забудови, громадських
і приватних інтересів на планування,
забудову, благоустрій вулиці, на
зручність утримання суміжних ділянок
тощо.

Судом вірно встановлено, що однією із
виступаючих частин спірний будинок
розміщено на відстані від 6,80 м до 7,20 м
від житлового будинку позивача, що не
відповідає протипожежним вимогам та
вимогам будівельного паспорта, проте
відповідно до положень частини сьомої
статті 376 ЦК України, ОСОБА_2, який
здійснив самочинне будівництво, не
було видано припис про усунення
порушень, не доведено обставин
можливості здійснення перебудови
об'єкту та чи відмовляється особа, яка
здійснила самочинне будівництво, від
такої перебудови.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до ст.ст. 57-60
ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, рішення суду
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Сквирського районного суду
Київської області від 28 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: