Номер провадження: 22-ц/785/5945/14
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О.,
Сидоренко І.П.,

при секретарі - Колмакові В.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 25 березня 2014
року по справі за позовом Одеської
міської ради до ОСОБА_2, третя особа
Приморська районна адміністрація
Одеської міської ради про зобов'язання
приведення квартири у попередній стан
відповідно до технічної документації,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
зобов'язання приведення квартири
АДРЕСА_1 у попередній стан відповідно
до технічної документації та стягнення
судових витрат, посилаючись на те, що
розглянувши надані ПРА ОМР документи,
було встановлено, що квартиру АДРЕСА_1
громадянка ОСОБА_2 самовільно
реконструювала, змінила її цільове
призначення та улаштувала до неї
фасадний вхід, чим значно погіршила
житлово-побутові умови мешканців
прилеглих квартир та технічний стан
будинку. ОСОБА_2 реконструювала вказану
квартиру без затвердженої у
встановленому законом порядку,
проектної документації. У зв'язку з цим,
начальником дільниці № 5 КП ЖКС
«Порто-Франківський» відповідачці був
винесений припис з вимогою зупинити
реконструкційні роботи та надати
проектно-дозвільну документацію щодо
здійснення реконструкції, однак
вказані вимоги виконані не були. У
зв'язку з цим, ПРА ОМР було прийнято
розпорядження № 655 від 23.10.2012 року «Про
приведення самовільно
реконструйованої квартири АДРЕСА_1 в
первинний стан», яке відповідачкою
також не виконано, тому він вимушений
звернутися до суду.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 25.03.2014 року задоволено
позов Одеської міської ради.
Зобов'язано ОСОБА_2 за власні кошти
привести в первинний стан, самовільно
реконструйовану квартиру АДРЕСА_1
відповідно до технічної документації
КП «ОМБТІ та РОН».

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати, ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову Одеської міської ради.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_2 не з'явилася, належним чином
була повідомлена про час та місце
розгляду справи, не з'явився також її
представник, який також належним чином
був повідомлений про час та місце
розгляду справи, заяв про відкладення
розгляду справи не надали.

Представник Одеської міської ради
вважав рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим, апеляційну
скаргу просив відхилити.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 26.04.2012 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 3-791 та
витягом КП «ОМБТІ та РОН» про державну
реєстрацію прав № 34160361 від 17.05.2012 року.

Згідно наявної в матеріалах справи
копії технічного паспорту на вказану
квартиру вбачається, що квартира
розташована на першому поверсі
трьохповерхового будинку, складається
з трьох житлових кімнат, має загальну
площу 107,4 кв.м., житлову 67,8 кв.м. Паспорт
виготовлено станом на 20.04.2012 року.

Будинок, в якому розташована квартира,
віднесений до пам'яток архітектури
національного значення, перебуває під
охороною держави, що підтверджено
охоронним договором від 21.12.2012 року
№0402/4672. Акт технічного стану пам'ятки
та опис архітектурно художніх
елементів свідчить про те, що предметом
є колишній будинок Вучині, побудований
у 1849 році за проектом архітектора Ф.Й.
Моранді.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2
реконструювала зазначену квартиру
шляхом улаштування до неї фасадного
входу за рахунок розширення віконного
отвору, без затвердженої у
встановленому законом порядку
проектної та дозвільної документації,
та шляхом реконструкції фактично
переобладнала квартиру в нежитлове
приміщення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
реконструкція здійснена без отримання
проектної та дозвільної документації,
чим значно погіршені житлово-побутові
умови мешканців прилеглих квартир та
технічний стан будинку, реконструкція
є самочинною.

Такий висновок суду відповідає
фактичним обставинам справи та вимогам
закону.

Факт реконструкції без отримання
проектних та дозвільних документів
підтверджуються наявними в матеріалах
справи актами обстеження, приписами та
розпорядженнями компетентних органів
про припинення будівельних робіт з
розширення віконного отвору на фасаді
будівлі та наданням
проектно-дозвільної документації,
технічним паспортом, з якого видно, що
квартира переобладнана в магазин, а
також відсутністю належно
затвердженого проекту (а.с.49).

Оскільки приписи ОСОБА_2 не виконані,
дозвільна та проектна документація не
надана, то суд у відповідності до вимог
ст.376 ЦК України дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_2 отримала дозвільні документи і
суд передчасно прийшов до висновку про
задоволення позову, до уваги не
приймаються, оскільки суду першої
інстанції такі представлені не були,
так само не надані вони і суду
апеляційної інстанції, а рішення суду
не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи є дозвіл від 28.05.2013
року за підписом Директора
Департаменту культурної спадщини та
культурних цінностей на виконання
робіт з реставрації фасаду в частині
квартири під магазин з влаштуванням
фасадного виходу, але він не спростовує
правильність висновків суду, оскільки
термін його дії сплинув 31.12.2013 року
(а.с.47), і сам по собі він також
передбачає обов'язкове виконання робіт
відповідно до затвердженої проектної
документації та вимог законодавства у
сфері охорони культурної спадщини.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги правильність висновків суду не
спростовують, тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 25 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: