________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/7048/14-ц
Провадження № 2/520/4847/14
УХВАЛА

27.06.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до Одеської міської ради, третя особа -
ОСОБА_2 «про встановлення права
спільної часткової власності на
нерухоме майно»,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста
Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1,
якою позивач просить:

« 1. Встановити, що квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 64,6 м.кв. право на яку
посвідчене Свідоцтвом на право
власності на житло, виданому
Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської ради народних депутатів 11.10.1993
року за № 4-4787, належить на праві
спільної часткової власності в рівних
долях ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка
дорівнює площі 21, 5333 м. кв.;

3. Визнати за ОСОБА_2 право власності на
1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка
дорівнює площі 21, 5333 м. кв.;

4. Визнати за ОСОБА_3, яка померла 06.04.2000
року право власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1, яка дорівнює площі 21,
5333 м. кв.»

За правилами ст. 114 ЦПК України, позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Позов виник з приводу нерухомого майна
- квартири АДРЕСА_1, що територіально
відноситься до Київського району
міста.

Справа підсудна Київському районному
суду міста Одеси.

З метою перевірки адреси реєстрації
позивача та третьої особи, судом
витребувано необхідну інформацію з
відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області.

27 червня 2014 року, при ознайомлені із
довідкою ВАДР ГУ ДМС України в Одеській
області встановлено, що ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 що не
співпадає з даними зазначеними в
позовній заяві, оскільки у позові в
адресах позивача та третьої особи
номер квартири не зазначено.

Отже, позовна заява потребує внесення
уточнень щодо місця реєстрації
позивача та третьої особи, з метою
належного виконання вимог,
встановлених п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і
оформленої в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Порядок подання та оформлення позовних
заяв встановлений статтями 119, 120 ЦПК
України, якими визначенні вимоги до
форми, змісту позовної заяви та порядку
подання копій позовної заяви та
доданих до неї документів.

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до заяви
встановлені й інші підстави для
залишення позову без руху, у зв'язку із
недодержанням правил, визначених ст.ст.
119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити ціну
позову.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у
позовах про визнання права власності
на майно або його витребування, ціна
позову визначається - вартістю майна.

Ціна позову у справах про спадкування
майна визначається виходячи з вартості
відшукуваного майна, що відповідає ст.
29 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування».

Відбиття в позовній заяві ціни позову
має значення в першу чергу для захисту
прав самого позивача, так як обумовлює
розмір сплати державного мита,
розподіл судових витрат між сторонами
і навіть впливає на можливість
порушення судової діяльності на захист
права.

Отже від визначеної ціни позову
залежить і розмір судового збору.

Позивач заявляє вимоги майнового
характеру, а саме про визнання право
власності по 1/3 частині квартири
АДРЕСА_1 за трьома особами.

Сплачений судовий збір в розмірі 243,60
грн. вочевидь не відповідає вартості
майна, оскільки з доданого до позовної
заяви звіту про визначення оціночної
вартості спірної квартири вбачається,
що станом на 19.03.2014 року вартість
об'єкта оцінки становить 473 400 грн.

Ставка судового, відповідно до ч. ч. 1, 2
Закону України «Про судовий збір» за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру встановлена у
розмірі 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Крім того, позивачем заявлено також
вимогу немайнового характеру.

За правилами ч. 3 ст. 6 Закону України
«Про судовий збір», за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

З урахуванням того, що позивачем було
сплачено 243,60 грн. позивач при зверненні
до суду повинен був сплатити судовий
збір ще і за вимоги майнового характеру
у сумі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят
чотири) гривні.

На підставі наведеного суд зобов'язує
позивача доплатити судовий збір у
розмірі 3654 грн. та додати квитанцію до
позовної заяви. При підтверджені іншої
вартості спірного майна належними
доказами, позивач зобов'язується
оплатити судовий збір з вимог
майнового характеру у розмірі 1
відсотку ціни позову, але не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати
станом на 01 січня 2014 року.

Крім того, п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позивач зобов'язується зазначити в
позовній заяві докази, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Позивач дані зобов'язання не виконав, в
позовній заяві не зазначив докази
постійного проживання разом зі своєю
матір'ю.

Позивач не зазначає і наявність
підстав для звільнення від
доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Відповідно до ч. 7 ст. 119 ЦПК України, у
разі пред'явлення позову особами, які
діють на захист прав, свобод та
інтересів іншої особи, в заяві повинні
бути зазначені підстави такого
звернення.

В свою чергу, позивач просить визнати
право власності на спірну квартиру не
тільки за собою, а й право власності на
цю квартиру за іншими особами. Тобто
позивач пред'являє позов, не тільки на
захист своїх прав, свобод та інтересів,
а й діє на захист прав, свобод та
інтересів третьої особи та своєї
померлої мати.

При таких обставинах, позивачу
необхідно виконати вимоги ч. 7 ст. 119 ЦПК
України та зазначити підстави
звернення в інтересах інших осіб чи
уточнити зміст позовних вимог.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу та третій
особі копії документу, який указаний в
п. 1 додатків до позовної заяви.

Також позивачу пропонується вирішити
питання щодо залучення до участі у
справі у якості третіх осіб, які не
заявляють самостійні вимоги
державного нотаріуса Третьої Одеської
державної нотаріальної контори А.О.
Ставнійчука, Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції,
Департамент міського господарства
Одеської міської ради (правонаступник
Управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Одеської міської ради), оскільки, як
вбачається зі змісту позовної заяви та
доданих до неї документів, рішення суду
за вимогами, заявленими позивачем може
вплинути на їх права та обов'язки.

Окремо увага позивача звертається на
наступне.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна
правоздатність фізичної особи
припиняється у момент її смерті.

Цивільна правоздатність - це визнана за
фізичною особою можливість мати
цивільні права і нести цивільні
обов'язки.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у своєму листі «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13
зазначив - деякі суди також помилково
задовольняли позовні вимоги про
визнання права власності на самочинно
зведені будівлі за померлим
спадкодавцем та визнавали право
власності на зазначені будівлі, як
таке, що перейшло в порядку спадкування
до спадкоємців. Відповідно до ст. 25 ЦК у
момент смерті припиняється цивільна
правоздатність фізичної особи. Іноді
суди всупереч вимогам ст. 3 ЦПК, статей 27
- 31 ЦПК вирішували питання про права
осіб, які не є сторонами процесу та у
зв'язку зі смертю не мають цивільної
процесуальної правоздатності і
дієздатності.

З урахуванням викладеного, позивачу
пропонується уточнити свої позовні
вимоги в частині визнання права
власності за померлою особою.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За положеннями ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,
суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до Одеської міської ради, третя особа -
ОСОБА_2 «про встановлення права
спільної часткової власності на
нерухоме майно».

Надати позивачу строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити позивачу, якщо позивач
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 ЦПК України
позовна заява буде вважатись поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві, що не
перешкоджає повторному зверненню до
суду з цим позовом у встановленому
порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.