АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1051/14
інстанції - Зуб Г.А.
Доповідач - Борова С.А.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Борової С.А.,

суддів - Трішкової І.Ю.,
Кірсанової Л.І .,

при секретарі - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
роз'яснення судового рішення по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року представник позивача
звернувся до суду з позовом, у якому
просив в рахунок погашення
заборгованості за договором позики від
04.04.2011 року р.№ 1137 (з подальшими змінами)
укладеним між позивачем та
відповідачами на суму 579 200 гривень
звернути стягнення на двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 та виселити
відповідачів з вказаного житлового
приміщення.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на наступне. 04.04.2011 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3
укладено договір позики грошей,
посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5, р.№ 1137.
04.04.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в
забезпечення виконання договору
позики укладено іпотечний договір,
предметом якого стала квартира
АДРЕСА_1. 04.04.2012 року до договору були
підписані зміни, відповідно до яких
відповідачі отримали в позику грошові
кошти у розмірі 289 600 гривень, що на
момент укладення договору складало
еквівалент 36 200 доларів США та
сторонами було встановлено порядок
повернення грошових коштів. Але
відповідачі умови договору позики не
виконують, грошові кошти не повертають,
тому позивач змушений звернутися до
суду для захисту своїх прав.

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 04 грудня 2013 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення задоволено
частково.

В рахунок погашення заборгованості за
договором позики від 04.04.2011 року, р.№ 1137
(з подальшими змінами), укладеним між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5 на загальну
суму 579 200 (п'ятсот сімдесят дев'ять
тисяч двісті) гривень, що складається з
основної заборгованості у розмірі 289 600
гривень, суми штрафу за прострочення
виконання зобов'язання у розмірі 289 600
гривень, звернуто стягнення на предмет
іпотеки за іпотечним договором від
04.04.2011 року, р. № 1140 (з подальшими
змінами), укладеним між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5, а
саме на двокімнатну ізольовану
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,4
кв.м, шляхом визнання за ОСОБА_2 права
власності на квартиру АДРЕСА_1.
Виселино без надання іншого житлового
приміщення ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 з
квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4,
судовий збір у розмірі 3 441 гривень,
тобто по 1147 гривень з кожного.

Ухвалою від 08.01.2014 року виправлено
описку в резолютивній частині рішення
Київського районного суду м. Харкова
від 04 грудня 2013 року, вказавши суму
заборгованості за договором позики
04.04.2011 року, р.№ 1137 (з подальшими
змінами), укладеним між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, посвідчений ПН
ХМНО ОСОБА_5 у розмірі 506 780 грн., що
складається з основної заборгованості
у розмірі 289 600 гривень, суми
прострочення виконання зобов'язання у
розмірі 217 180 гривень.

Додатковим рішенням від 08.01.2014 року
внесено в резолютивну частину рішення
Київського районного суду м. Харкова
від 04.12.2013 року вартість предмету
іпотеки, а саме двокімнатної
ізольованої квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 55,4 кв.м. - 359 281 гривня.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 18 лютого 2014
року рішення Київського районного суду
міста Харкова від 04 грудня 2013 року
скасоване.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 про звернення стягнення
на предмет іпотеки та виселення
відмовити.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про
роз'яснення рішення апеляційного суду
Харківської області від 18.02. 2014 року з
посиланням на те, що на підставі
заочного рішення від 10.07. 2013 року без її
відома реєстраційною службою
Харківського міського управління
юстиції перереєстровано право
власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_2

Оскільки рішення Київського районного
суду м. Харкова від 10.07. 2013 року
скасоване та ухвалене нове рішення від
18.02. 2014 року, яким у задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено, вона звернулася до
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції з заявою
про перереєстрацію права власності на
зазначену квартиру на її ім'я.

Реєстраційна служба відмовила їй у
проведенні реєстраційних дій з
посиланням на те, що із доданих дол.
Заяви матеріалів, в т.ч. і рішення
апеляційного суду Харківської області
від 18.02. 2014 року, не міститься даних про
скасування рішення державного
реєстратора про державну реєстрацію
права власності на квартиру або щодо
права власності на цю квартиру. На її
повторне звернення, реєстраційна
служба листом від 11.06. 2014 року надіслала
їй відповідять в якій зазначила, що
рішення суду, що набрало законної сили,
яке буде містити інформацію щодо
виникнення, переходу або припинення
права власності на об'єкт нерухомого
майна є належною правовою підставою
для проведення державної реєстрації
речових прав у випадку відповідності
поданих документів вимогам
законодавства України.

Таким чином вона позбавлена
можливості зареєструвати своє право
власності на квартиру та виконати
рішення суду, яким зареєструвати своє
ніким не скасоване право власності на
нерухоме майно. Дане питання може бути
вирішено шляхом роз'яснення судового
рішення з зазначенням в ухвалі суду, що
рішення апеляційного суду від 18
лютого 2014 року є обов'язковою правовою
підставою для скасування рішення
державного реєстратора про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_2 на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та
обов'язковою перереєстрацією органами
реєстраційної служби вказаної
квартири на первісного власника, а саме
на ОСОБА_1

Сторони у судове засідання не з'явилися
, Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України
неявка осіб, які брали участь у справі
не перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 221 ЦПК України якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його зміст.

Подання заяви про роз'яснення рішення
суду допускається, якщо воно ще не
виконане або не закінчився строк,
протягом якого рішення може бути
пред'явлене до примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається,що на
підставі договору купівлі- продажу від
16.09. 2009 року ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1. ( а.с.7)

За іпотечним договором від 04 квітня 2011
року зазначена квартира іпотекодавцем
ОСОБА_1 передана в іпотеку
іпотекодержателю ОСОБА_2, в особі його
представника ОСОБА_6 на забезпечення
договору позики.

Заочним рішенням від 10 липня 2013 року
Київського районного суду м. Харкова
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. (
а.с. 80)

Рішення набрало законної сили та було
підставою для проведення державної
реєстрації права власності нерухомого
майна, зареєстроване у державному
реєстрі за № 01 на ім'я ОСОБА_2

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 02 жовтня 2013 року заочне
рішення Київського районного суду від
10.07. 2013 року скасоване.

При повторному розгляді справи
рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 04 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 знову задоволені
частково

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 18 лютого 2014
року рішення Київського районного
суду м. Харкова від 04 грудня 2013 року
скасоване, ухвалене нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення відмовлено.

Рішення набрало законної сили.

Таким чином, підстава набуття права
власності на квартиру ОСОБА_2 відсутня,
у зв'язку з чим право власності
залишається за попереднім власником
ОСОБА_1

Чинне законодавство не передбачає у
таких випадках вирішувати питання
щодо власника нерухомого майна.

Судова колегія вважає можливим
роз'яснити рішення апеляційного суду
Харківської області від 18 лютого 2014
року, вказавши, що підставою реєстрації
права власності за ОСОБА_1 є рішення
апеляційного суду Харківської області
від 18 лютого 2014 року, за яким ОСОБА_2
відмовлено у позові про набуття права
власності на квартиру АДРЕСА_1

Керуючись ст.. 303, 304, 221 ЦПК України,
судова колегія,-

у х в а л и л а :

Роз'яснити судове рішення
апеляційного суду Харківської області
від 18 лютого 2014 року зазначивши, що
власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі- продажу від
16.09. 2009 року.

Рішення апеляційного суду від 18 лютого
2014 року є правовою підставою для
скасування рішення державного
реєстратора про державну реєстрацію
права власності ОСОБА_2 та
перереєстрації права власності на
ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: