Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Вишгородський районний
суд Київської області в складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,при
секретарі Мядзель О.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді цивільну справу за позовом
ПАТ «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди,

встановив:

представник позивача звернувся до суду
з даним позовом, посилаючись на те, що
транспортним засобом, володільцем
якого є відповідач, унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася з вини останнього, завдано
матеріальну шкоду в розмірі 30 834 грн. 29
коп., яку позивач просить стягнути з
відповідача в порядку регресу,
оскільки останній не повідомив
страховика про настання страхового
випадку в установлений Законом строк.

В судовому засіданні представник
позивача просив про задоволення позову
з викладених у ньому підставах.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечив, пояснив,
що не повідомив страховика у строки з
поважних причин, оскільки перебував у
відрядженні.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 22
грудня 2012 року з вини відповідача
ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої пошкоджено
автомобіль «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_4

Відповідач на той час керував належним
йому автомобілем «Nissan X-trail» д.н.з.
НОМЕР_2.

Про ці ж обставини йдеться в постанові
Дніпровського районного суду м. Києва
від 08 лютого 2013 року, якою відповідача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Дана постанова суду набрала законної
сили.

Відповідно до звіту № 6195/7292 з оцінки
транспортного засобу від 03 січня 2013
року вартість матеріального збитку
завданого автомобілю ««Hyundai Accent» д.н.з.
НОМЕР_1, внаслідок ДТП становить 31 344
грн. 29 коп.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайнових правам фізичної
або юридичної особа, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоду завдано не з її вини.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 03
вересня 2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ
«ПРОСТО-страхування» укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, про що видано Поліс № АВ/8082854.
За вказаним договором забезпеченим
транспортним засобом є автомобіль «Nissan
X-trail» д.н.з. НОМЕР_2.

На підставі страхового акту № 7292-50901-12/1
від 23 квітня 2013 року відповідно до
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» ПАТ
«ПРОСТО-страхування» виплатила ОСОБА_4
страхове відшкодування в розмірі 30 834
грн. 29 коп.

14 січня 2013 року відповідач звернувся до
позивача з заявою про настання
страхового випадку.

Згідно п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону,
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав
змоги виконати зазначений обов'язок,
він має підтвердити це документально.

Відповідно до положень ст. 38 п. 38.1., 38.1.1.
п. «ґ» Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховик після
сплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у термін передбачений
підпунктом 33.1.2. пункту 33.1. ст. 33 цього
Закону.

Згідно наказу №20-в від 18 грудня 2012 року
вбачається, що відповідач з 22 грудня 2012
року по 13 січня 2013 року включно
перебував у службовому відрядженні в м.
Сімферополь.

Наведене свідчить про поважність
причин пропуску відповідачем
триденного строку на повідомлення
позивача про факт настання страхового
випадку.

Після повернення з відрядження 14 січня
2014 року відповідач одразу повідомив
позивача про виниклий страховий
випадок.

Доводи позивача про те, що відповідач
мав можливість у м. Сімферополі
звернутися до відділення ПАТ
«ПРОСТО-страхування» і подати письмову
заяву про страховий випадок на увагу не
заслуговують, оскільки відповідач на
той час знаходився у службовому
відрядженні, а отже з поважних причин
не мав змоги виконати цей обов'язок.

За таких обставин порушених прав
позивача, які б підлягали захистові в
цій справі не встановлено, а тому в
задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області протягом 10 днів
з дня його проголошення шляхом подання
в зазначений строк апеляційної скарги
через Вишгородський районний суд.

Суддя