пр.№ 2/464/319/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2014 року
м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого Борейка С.В.

за участю: секретаря Калітовської
А.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Петришин
О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа Сихівська районна
адміністрація Львівської міської ради,
як орган опіки і піклування про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулась в суд із позовною
заявою в якій просить: зобов'язати
відповідача не чинити позивачу
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1. В обґрунтування позову
покликається на те, що відповідач є
власником спірної квартири, у якій на
даний час проживають та зареєстровані,
окрім останнього - позивач та двоє
спільних дітей сторін. 25.09.2013 шлюб між
сторонами судовим рішенням розірвано,
однак такі надалі проживають разом. Між
сторонами постійно виникають сварки,
скандали, що призводить до виникнення
неприязних стосунків; відповідач
постійно погрожує, що вчинить
перешкоди у користуванні квартирою (
забере ключі від квартири та поміняє
замки у вхідних дверях такої, не
пустить позивача у квартиру, ногою
вдарив у підборіддя останню, вивіз
особисті речі позивача у село - всі ці
обставини свідчить про перешкоди
позивачу у користуванні квартирою із
сторони відповідача). Просить позов
задовольнити.

У судовому засіданні позивач та його
представник вимоги позовної заяви
підтримали повністю. Додатково
пояснили, що звертались до
правоохоронних органів відносно
протиправних дій відповідача.

У судовому засіданні відповідач та
представник відповідача заперечив
проти позовних вимог. Додатково
пояснили, що відповідач жодним чином не
чинить перешкод колишній дружині у
користуванні спірною квартирою, яка
належить відповідачу на праві
власності, однак, постійні скандали,
сварки, учасниками яких часто стають їх
діти, викликані провокаціями із
сторони позивача, яка надалі проживає у
зазначеній вище квартирі та такою
безперешкодно користується.

Представник третьої особи у судовому
засіданні щодо вирішення спірного
питання покладається на розсуд суду,
оскільки позовні вимоги не стосується
прав, свобод чи інтересів
неповнолітніх дітей сторін.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, показання свідків,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, з врахуванням положень
ст.ст.57-59 ЦПК України.

Згідно із ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів. При цьому дані докази
повинні бути належними і допустимими,
як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України.

Установлюючи наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхилюючи інші докази, суд повинен
свої дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником квартири
АДРЕСА_1, у якій, окрім останнього,
зареєстровані та проживають: ОСОБА_1
(позивач у справі), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( діти сторін у
справі), що підтверджено довідкою з
місця проживання про склад сім'ї і
прописки від 05.12.2013 № 2266 та актом ЛКП
«Старий Сихів» від 01.03.2014.

Так, 25 вересня 2013 року рішенням
Сихівського районного суду м.Львова
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.
Сторони надалі проживають разом у
спірній квартирі, мають ключі від
вхідних дверей та ця обставина
підтверджена останніми у судовому
засіданні.

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Так, ст.383 ЦК України закріплено, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешканням
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Згідно з ст.405 цього Кодексу члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.

Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може
бути виселений із займаного житлового
приміщення або обмежений у праві
користування житловим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку
передбачених законом.

Так, ч.1 ст.156 ЖК УРСР члени сім'ї
власника житлового будинку
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку і не можуть
бути обмежені у праві користування ним
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом. До членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать
особи, зазначені в ч. 2 ст.64 цього
Кодексу дружина наймача, їх діти,
батьки і припинення сімейних відносин
не позбавляє права користування
займаним приміщенням.

Разом із тим, із матеріалів справи
вбачається, що сторони неодноразово
02.02.2014 (позивач), 20.03.2014, 14.04.2014
(відповідач) зверталась до
правоохоронних органів з приводу
вчинення протиправних дій по
відношенню один до одного, однак
листами Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС
України у Львівській області від 17.02.2014
№ 16/9-306, від 31.03.2014 № 16-9-537, від 23.04.2014 №
16/9-698 розгляд заяв був припинений, у
зв'язку із відсутністю вчинення
протиправних дій зі сторони ОСОБА_1 по
відношенню до ОСОБА_3 та навпаки.

При цьому, сторони в ході конфліктів,
які виникали на побутовому рівні,
наносили один одному тілесні
ушкодження, що підтверджено довідкою
міського травматичного пункту м.Львова
№2 від 04.12.2013 та цю обставину ствердив
відповідач у судовому засіданні, та
постановою слідчого Сихівського РВ ЛМУ
ГУ МВС України у Львівській області про
закриття кримінального провадження №
0000378 від 28.02.2014 за заявою ОСОБА_3
щодо притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_1, яка
спричинила відповідачу тілесні
ушкодження (кримінальне провадження
закрито у зв'язку із відсутністю складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України).

Разом із тим, у матеріалах справи
відсутні будь-які докази щодо
встановлення обставин, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги,
зокрема щодо: чинення перешкод у
користуванні спірною квартирою шляхом
погрози не пускання позивання до такої
квартири, заміни вхідного замка до
житлового приміщення, із сторони
відповідача, оскільки позивачем такі
не додано. При цьому, не вбачається це
також із показань свідків зі сторони
позивача: ОСОБА_7 (мати позивача), яка
показала, що «в листопаді 2013 року
відповідач привіз речі позивачки та
залишив біля господарства ОСОБА_7» та
ОСОБА_8 (тітка позивача), яка показала,
що «позивач неодноразово ночувала у
неї» та такі показання свідків суд
оцінює критично, оскільки дані
близькими родичами позивача, які
зацікавлені в результаті вирішення
даного спору та при цьому, не
підтверджують наявність обставин
вчинення перешкод позивачу у
користуванні вищевказаною квартирою, а
тому, суд не надає їм віри, а відтак, не
приймаються судом до уваги.

Показання свідка ОСОБА_9 (дядька
відповідача) щодо «перешкоди у
користуванні спірною квартирою часто
чинить позивач по відношенню до
відповідача», судом також не
приймаються до уваги, оскільки такі
дані не стосується предмету
доказування, що обґрунтовують
заперечення відповідача у
відповідності до ст.179 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що оскільки позивачем не
представлено жодних належних та
допустимих доказів у відповідності до
ст.ст.57-60 ЦПК України на підтвердження
обставин чинення перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 із
сторони відповідача; постійні
скандали, сварки між сторонами із
застосування фізичної сили один до
одного, викликані не внаслідок
вчинення перешкод у користуванні
спірної квартирою, а внаслідок
неприязних відносин, що склались між
останніми та такі дані встановлені
судом із пояснень сторін, даних у
судовому засіданні; факти не впускання
позивача до вищевказаної квартири
шляхом заміни замка на вхідних дверях
не підтверджено будь-якими фактичними
даними, а відтак обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги не
знайшли свого підтвердження у судових
засіданнях, а тому суд приходить до
висновку, що у позові необхідно
відмовити за необґрунтованістю та
недоведеністю.

У зв'язку із відмовою у позовних
вимогах, згідно з ст.88 ЦПК України,
понесені судові витрати відшкодуванню
не підлягають.

На підставі ст. ст.317, 383, 405 ЦК України,
ст.ст.9, 64, 156 ЖК УРСР та керуючись ст.
ст.10, 57-60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа
Сихівська районна адміністрація
Львівської міської ради, як орган опіки
і піклування про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Головуючий