У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 04 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 29 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що заочним рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 26 квітня 2011 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
визнання дійсним попереднього
договору, стягнення боргу,
відшкодування збитків з неодержаних
доходів стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_5 грошову суму в розмір 58 856 грн.
Позивачем ОСОБА_5 було одержано
виконавчий лист, який знаходиться на
виконанні у Комінтернівському відділі
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції. Однак, боржник ОСОБА_2 навмисно
ухиляється від виконання рішення.
Ухвалою Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 23 листопада 2011 року
було встановлено спосіб та порядок
виконання рішення суду, згідно з яким
зобов'язано ОСОБА_2 сплати борг
правонаступнику (новому кредиторові)
ОСОБА_4 На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України
позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 04 квітня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 29 травня 2014 року, позов ОСОБА_4
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 три проценти річних у
сумі 1 416 грн. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про задоволення позову та
стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 три
проценти річних у сумі 1 416 грн,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
у відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк