Ухвала

07 липня 2014 р.м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,

Лесько А.О.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 квітня 2014 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_3, про виселення,-

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_3 про виселення, посилаючись на
те, що 20 грудня 2007 року між ним та ОСОБА_4
був укладений договір про іпотечний
кредит, згідно умов якого остання
отримала кредит в розмірі 75 750,00 грн
строком до 20 грудня 2014 року. В
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним договором 20 грудня 2007 року між
банком та ОСОБА_4 був укладений
іпотечний договір, предметом якого є
квартира АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_4 Рішенням
апеляційного суду Запорізької області
від 08 жовтня 2010 року було звернуто
стягнення на вказаний предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості за
договором про іпотечний кредит від 20
грудня 2007 року. На даний час вказане
рішення не виконано, у спірній квартирі
проживає ОСОБА_4 та зареєстрований її
син ОСОБА_3, тому позивач звернувся до
суду з вказаним позовом.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 21 січня
2014 року, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 26 березня 2014 року позов задоволено
частково. Виселено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з
квартири АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_4 В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 квітня 2014 року відмовлено
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження за їх
касаційною скаргою на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 21 січня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 26 березня
2014 на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 квітня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема
положень ст. 109 ЖК Української РСР та ст.
40 Закону України «Про іпотеку», що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування своєї правової позиції
щодо неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 лютого 2014 року, від 30 квітня
2014 року, від 14 травня 2014 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішення
справи судом.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з`ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску цивільної справи за позовом
ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення до
провадження Верховного Суду України,
оскільки з наданих заявником копій
ухвал колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 лютого 2014 року, від 30 квітня
2014 року, від 14 травня 2014 року не
вбачається, що при розгляді вказаних
справ встановлені судом фактичні
обставини справи, які мають значення
для вирішення спорів, є тотожними у
порівнянні зі справою в якій
постановлена ухвала про перегляд якої
подано заяву, а відповідно,
правовідносини між сторонами, які
брали участь у розгляді справ подібні,
і мало місце неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень, а тому підстави для
перегляду рішення суду касаційної
інстанції від 18 квітня 2014 року в
порядку, встановленому главою 3 розділу
5 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_3, про
виселення, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 квітня 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

А.О. Лесько

Д.О.
Остапчук