Справа № 461/3499/11
Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/3806/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі: головуючого - судді Курій
Н.М.,

суддів:
Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря
Данилик І.І.,

з участю
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 03 квітня 2014 року у справі за
поданням заступника начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Стасишин Анни
Романівни про надання дозволу на
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 03 квітня 2014 року подання
вищезазначене подання задоволено.

Суд тимчасово обмежив у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий
15.10.1997 року Трускавецьким МВ УМВС
України у Львівській області,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1), без
вилучення паспортного документа, до
сплати на користь Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» заборгованості за кредитним
договором в розмірі 690467,06 доларів США,
(що в еквіваленті становить 5515106,67 грн.)
1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн.
втрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, згідно
виконавчого листа № 2-31/11, виданого
21.10.2013 року Трускавецьким міським судом
Львівської області.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2
подав на неї апеляційну скаргу та
вважає що оскаржена ухвала прийнята з
порушенням порядку, встановленого
чинним законодавством для вирішення
питання обмеження у праві виїзду за
межі України, за неповного з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та недоведеності обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими.

Апелянт стверджує, що подання не
містить будь-яких відомостей про
прийняття державним виконавцем
заходів щодо виконання рішення суду, не
зазначено, які обставини дають
підстави вважати, що боржник має намір
виїхати за кордон, не зазначено, якими
доказами підтверджуються такі
обставини і яка є необхідність в
тимчасовому обмеженні права виїзду за
кордон.

Апелянт також зазначає, що суду не
надано жодних доказів на підтвердження
того, що боржник не з'являється в органи
ДВС без поважних причин на відповідні
виклики, а також доказів, які б давали
підстави вважати, що боржник може
виїхати за кордон на постійне місце
проживання, не виконавши зобов'язань.

Апелянт стверджує, що відповідно до п.
11.1.5 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України 02.04.2012 р., про
направлення до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду, державний виконавець
повідомляє боржника, однак, в порушення
даної норми, його не було повідомлено
про направлення в суд такого подання.

Крім того, апелянт зазначає, що в
порушення ст. 377-1 ЦПК України,
відповідно до змісту якої суд негайно
розглядає подання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця, однак, в
матеріалах справи відсутній журнал
судового засідання, що дає підстави
стверджувати про розгляд подання за
відсутності державного виконавця.

Апелянт просить ухвалу суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нову
ухвалу про відмову у задоволенні
подання заступника начальника Відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУ
юстиції у Львівській області Стасишин
А.Р.

В апеляційному суді ОСОБА_2 доводи
апеляційної скарги підтримав.

Заступник начальника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Стасишин А.Р. в
судове засідання не прибула, а ПАТ
«Універсал Банк» свого представника в
судове засідання не направило, хоча про
час і місце розгляду справи були
повідомлені у відповідності до вимог
ст.74 ЦПК України (а.с.33-34), про причини
неявки суд не повідомили та з
клопотанням про відкладення розгляду
справи не звертались, тому розгляд
справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК
України здійснюється колегією суддів
за відсутності зазначених осіб.

Заслухавши доповідь судді апеляційної
інстанції, пояснення ОСОБА_2,
дослідивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційну скаргу необхідно частково
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Матеріалами справи встановлено, що
фіксування судового засідання не
проводилось, оскільки відсутній журнал
судового засідання та диск.

В матеріалах справи відсутнє
підтвердження належного повідомлення
про день і час розгляду подання як
державного виконавця Стасишин А.Р. так
і скаржника ОСОБА_2 Зі змісту
оскарженої ухвали встановлено, що
учасники процесу під час розгляду
подання були відсутні, а відтак, судом
допущено порушення вимоги ч. 2 ст. 377-1
ЦПК України, щодо обов'язкової участі
державного виконавця під час розгляду
подання.

У зв'язку з тим, що в судове засідання
апеляційного суду представник ВПВР
УДВС ГУЮ у Львівській області не
прибув, суд апеляційної інстанції
позбавлений можливості оглянути
матеріали виконавчого провадження для
встановлення доказів про ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
оскільки за змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України вирішення питання про
тимчасове обмеження конституційного
права за поданням державного виконавця
за відсутності останнього є не
припустимим, так як саме на державного
виконавця покладається обов'язок
довести суду з наданням відповідних
матеріалів виконавчого провадження
необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

Означена вище вимога процесуального
закону була залишена поза увагою судом
першої інстанції під час розгляду
подання заступника начальника ВПВР
УДВС ГУЮ у Львівській області Стасишин
А.Р.

За наведених вище обставин,
апеляційний суд доходить висновку, що
судом першої інстанції порушено
порядок, встановлений для вирішення
питання про тимчасове обмеження ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України, а
відтак, ухвалу суду першої інстанції
належить скасувати та передати
зазначене питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись п.3 ч.1 ст.312, ст.314, ст.315 ЦПК
України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 03 квітня 2014 року скасувати
та передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку не оскаржується.

Головуючий:
Курій Н.М.

Судді:

Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.