АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Кусяк М.Д.

з участю представника ОСОБА_1- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,
інтереси якої за дорученням
представляє ОСОБА_2, на рішення
Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 14 травня 2014
року у цивільній справі за позовом
прокурора Глибоцького району
Чернівецької області в інтересах
держави в особі Глибоцької селищної
ради до ОСОБА_1 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки,
-

встановила:

Прокурор Глибоцького району
Чернівецької області в інтересах
держави в особі Глибоцької селищної
ради звернувся до суду з позовом
ОСОБА_1 про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки.

Посилався на те, що ОСОБА_1 здійснила
самовільне зайняття земельної ділянки
площею 0,0064 га, яка розташована по
АДРЕСА_1 Чернівецької області, з земель
житлової та громадської забудови
АДРЕСА_1

Просив суд зобов'язати ОСОБА_1
звільнити самовільно зайняту нею
земельну ділянку розміром 0,0064 га з
земель житлової та громадської
забудови смт. Глибока, повернути її
Глибоцькій селищній раді та стягнути з
ОСОБА_1 на користь Глибоцької селищної
ради завдану шкоду в розмірі 64,62 грн.

Рішенням Глобоцького районного суду
Чернівецької області від 14 травня 2014
року позов задоволено.

№22-ц/794/1094/14
Головуючий у 1 інстанції Цуренко В.А.

Категорія 45
Доповідач Перепелюк Л.М.

Зобов'язано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительку АДРЕСА_2 Чернівецької області,
звільнити самовільно зайняту нею
земельну ділянку площею 0,0064га, яка
розташована по АДРЕСА_1 Чернівецької
області шляхом знесення самочинного
будівництва та приведення земельної
ділянки в попередній стан.

На дане рішення суду ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати його та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог за безпідставністю.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
суду є безпідставним та
необґрунтованим.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Висновок суду першої інстанції про
задоволення позову є правильним,
таким, що ґрунтується на нормах
матеріального права та обставинах,
встановлених судом на підставі
наданих сторонами доказів.

У справі встановлено, що актом
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 25 жовтня 2011 року,
актом обстеження земельної ділянки від
27 жовтня 2011 року та протоколом про
адміністративне правопорушення від 25
жовтня 2011 року встановлено, що гр.
ОСОБА_1 самовільно зайняла та
використовує земельну ділянку
орієнтовною площею 0,0064 га за адресою:
АДРЕСА_1 Чернівецької області.
Самовільне зайняття земельної ділянки
здійснено шляхом зведення прибудови до
багатоквартирного житлового будинку
№2.

Відповідно до постанови про накладення
адміністративного стягнення №187 від 27
жовтня 2011 року ОСОБА_1 визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення за ст.53-1 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

З протоколу про адміністративне
правопорушення №00365 від 23 грудня 2011 оку
та постанови про накладення
адміністративного стягнення №253 від 23
грудня 2011 року вбачається, що ОСОБА_1 не
виконала умови припису посадової особи
№00392 від 27.10.2011 року, щодо усунення
порушення земельного законодавства за
адресою: АДРЕСА_1 Чернівецької області.

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 11 березня 2014
року було відмовлено у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Глибоцької
селищної ради про визнання права
власності на самочинно
реконструйовану квартиру по АДРЕСА_2
Чернівецької області. Ухвалою
Апеляційного суду Чернівецької
області від 24 квітня 2014 року дане
рішення залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
право власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
кодексом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» самовільне зайняття
земельної ділянки - це будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Згідно ст. 212 Земельного кодексу
України самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам
без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель,
споруд здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільне зайняли земельні ділянки.

Ст.125 Земельного Кодексу України
передбачає, що право власності або
право постійного користування на
земельну ділянку виникає лише після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою та
його державної реєстрації, а право
оренди земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди та його
державної реєстрації.

Документом, що посвідчує право
власності на земельну ділянку і право
постійного землекористування,
відповідно до ст.126 ЗК України, є
державний акт на землю.

Відповідно до ст.126 Земельного Кодексу
України право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
крім випадків, визначених частиною
другою цієї статті, якою визначено, що
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;
свідоцтвом про право на спадщину. Право
оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Ст.12 Земельного кодексу України
передбачено, що до повноважень міських
рад у галузі земельних відносин на
території міст належить розпорядження
землями територіальних громад. П.12
Перехідних положень Земельного
кодексу України визначено, що
розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради.

Враховуючи те, що порядок одержання
земельної ділянки відповідачкою
ОСОБА_1 не було дотримано, а спірна
земельна ділянка використовується нею
самовільно, суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позов
прокурора в інтересах Глибоцької
селищної ради.

Відповідачем не надано будь-яких
доказів про те, що спірна земельна
ділянка перебуває у її правомірному
користуванні чи у власності, а також
немає доказів того, що відповідачем
було здійснено будівництво на підставі
відповідних дозволів, погоджень та у
передбачений законом спосіб.

Встановлено, що земельна ділянка, на
якій було самовільно здійснено
відповідачем будівництва прибудови до
багатоквартирного житлового будинку
відповідно до ст.83 ЗК України є
власністю територіальної громади,
представником якої є Глибоцька селищна
рада, оскільки знаходиться в межах
смт.Глибока і документів які
посвідчують право користування чи
право власності відповідача на
зазначену земельну ділянку немає, як
немає відповідного дозволу на
будівництво.

Доводи апеляційної скарги про
передчасність заявлених позовних
вимог прокурором спростовуються
матеріалами справи та дослідженими
судом першої інстанції доказами.

Тому, висновок суду першої інстанції
про зобов'язання ОСОБА_1 звільнити
самовільно зайняту нею земельну
ділянку площею 0,0064га, яка розташована
по АДРЕСА_1 Чернівецької області шляхом
знесення самочинного будівництва та
приведення земельної ділянки в
попередній стан є правильним.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України,
апелянт ОСОБА_1 не надала суду належні
та допустимі докази на спростування
висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції повно
дослідив представлені докази,
встановив всі обставини, правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, підстав для
зміни чи скасування рішення не
вбачається.

Керуючись ст. ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 14 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: