Дата документу 17.06.2014
Провадження № 2/334/19/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Єфремовій Д.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні власністю шляхом
вселення

в с т а н о в и в:

У листопаді 2012 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до Ленінського районного
суду м.Запоріжжя з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом зняття ОСОБА_1 з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись
на те, що 09 квітня 2012 року
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя було ухвалене рішення щодо
розподілу сумісно набутого майна під
час шлюбу між ОСОБА_2 та відповідачем
ОСОБА_1 Ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 16.10.2012року дане
рішення залишено без змін. Згідно
зазначеного рішення
Орджонікідзевського районного суду
від 09 квітня 2012 року квартира АДРЕСА_2,
де зареєстрований на теперішній час
відповідач, була визнана власністю яка
не входить до сумісно набутого майна
під час шлюбу, та підтверджено право
особистої власності на зазначену
квартиру за позивачем. Відповідачу
було виділено зі сумісного майна
квартиру АДРЕСА_3. Таким чином
відповідач з моменту набуття чинності
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 09.04.2012року,
позбавлений права користування
квартирою АДРЕСА_1. З 01.11.2012 року
відповідач забрав свої особисті речі
та виїхав із спірної квартири, але не
знявся з реєстраційного обліку, чим
створює перешкоди власнику у
розпорядженні її майном.

До початку судового розгляду,
відповідач ОСОБА_1 подав суду зустрічну
позовну заяву, в якій просив суд
визначити місце проживання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком - ОСОБА_1, визнати
за неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та її батьком ОСОБА_1, право
користування квартирою АДРЕСА_1 у місті
Запоріжжі та вселити неповнолітню
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батька
ОСОБА_1, у квартиру АДРЕСА_4.

Ухвалою суду від 28.11.2012 року зустрічний
позов ОСОБА_1 був прийнятий до
провадження та об'єднаний із первісним
позовом.

Після того, за клопотанням ОСОБА_1 суд
зупинив провадження по даній справі у
зв'язку з оскарженням ухвали
апеляційного суду Запорізької області
від 16.10.2012року у Вищому
спеціалізованому суду України.

Після відновлення провадження, ОСОБА_1
уточнив свій зустрічний позов шляхом
збільшення позовних вимог та просив
суд Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні квартирами, що
розташовані за адресами: - АДРЕСА_9 /
АДРЕСА_5; - АДРЕСА_9 / АДРЕСА_6; - АДРЕСА_7,
шляхом вселення.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що
згідно рішення апеляційного суду
Запорізької області від 26 лютого 2014
року у справі №22-ц/778/730/14 про поділ
майна подружжя ОСОБА_1, яке набуло
законної сили, за ОСОБА_1 та ОСОБА_4
визнано право спільної часткової
власності, по 1/2 частці за кожним, на
квартири за адресою: АДРЕСА_9 / АДРЕСА_5;
АДРЕСА_9 / АДРЕСА_6; АДРЕСА_7.

На даний час, ОСОБА_2 не допускає його
до вказаних квартир, і як наслідок
він не може користуватися своєю
власністю, провести інвентаризацію
квартир та отримати на них технічні
паспорти на об'єкти нерухомості, без
яких неможлива державна реєстрація
прав власності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд
задовольнити його позов у повному
обсязі з підстав, викладених у ньому.
Крім того, просив суд скасувати заходи
по забезпеченню позову, шляхом зняття
арешту на квартиру АДРЕСА_8.

ОСОБА_2 у судові засідання не
з'являлася за невідомими суду
обставинами. Судові повістки про
виклик її до суду отримувала належним
чином, про що в матеріалах справи
існують відповідні докази. Своїх
письмових заперечень на позов не
подавала. Заяви про слухання справи
без її участі до суду не надходили.

Ухвалою суду від 17.06.2014 року позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, сектор громадянства,
іміграції реєстрації фізичних осіб
Ленінського РВ ЗМУ ГУМВД України в
Запорізькій області про усунення
перешкод у користуванні власністю
залишено без розгляду.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
ОСОБА_1, дослідивши усі представлені
докази у їх сукупності, суд вважає
позов ОСОБА_1 задовольнити у повному
обсязі виходячи з наступного:

Законом припускається можливість
застосування судової форми захисту
цивільних справ та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

По встановленим ЦПК України нормам
(ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставі
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК
України.

Згідно ч.І ст.61 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Згідно рішення апеляційного суду
Запорізької області від 26 лютого 2014
року у справі №22-ц/778/730/14 про поділ
майна подружжя ОСОБА_1, яке набуло
законної сили, за ОСОБА_1 та ОСОБА_4
визнано право спільної часткової
власності, по 1/2 частці за кожним, на
квартири за адресою: АДРЕСА_9 / АДРЕСА_5;
АДРЕСА_9 / АДРЕСА_6; АДРЕСА_7.

Відповідно до ч.І ст.150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування і
розпорядження своїм майном.

Таким чином, з часу набуття законної
сили судовим рішенням про визнання
вказаних вище квартир спільною
частковою власністю, ОСОБА_1 має право
на вільне користування ними для
особистого проживання і проживання
членів сімей, в чому йому незаконно
перешкоджає ОСОБА_2.

Відповідно до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

З огляду на вищевказане, слід усунути
ОСОБА_1 перешкоди у користуванні
квартирами, що розташовані за адресами:
АДРЕСА_9 / АДРЕСА_5; АДРЕСА_9 / АДРЕСА_6;
АДРЕСА_7, шляхом вселення ОСОБА_1 у
зазначені квартири.

Отже висновки суду узгоджуються із
зібраними у справі доказами і не
суперечать вимогам законодавства.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213 ЦПК
України, ст.ст. 391 ЦК України, ст..150 ЖК
України суд -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом вселення - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні квартирами, що
розташовані за адресами: - АДРЕСА_9 /
АДРЕСА_5; - АДРЕСА_9 / АДРЕСА_6; - АДРЕСА_7.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_9 /
АДРЕСА_5.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_9 /
АДРЕСА_6.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_7. .

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Н.Ю.Козлова