Справа 2/229/640/2014
№ 229/1924/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 липня 2014 р.
Дружківський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого судді
Сєрікової О.О.

при секретарі
Ракітіній Н.Г.

за участю

позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Дружківки
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган
опіки та піклування Дружківської
міської ради про надання дозволу на
тимчасовий виїзд дитини за кордон,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон України неповнолітньої дитини
без згоди батька.

В позові вказала, що з 25 вересня 1993 року
вона перебувала в шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу вони мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між
сторонами розірваний 22 вересня 1999
року.

З часу припинення шлюбних відносин
відповідач не приймає участі у
вихованні дитини, не цікавиться
питаннями розвитку та станом здоров'я.

Матеріально доньку відповідач не
утримує, хоча має таку можливість,
оскільки являється працездатним.

Піклування про дитину повністю
покладено на позивача, яка її виховує,
стежить за станом здоров'я,
матеріальним та моральним добробутом.

Більш того, відповідач чинить
перешкоди у здійсненні заходів,
спрямованих на покращення здоров'я
дитини, її духовний та фізичний
розвиток.

Так, вона хоче вивезти дитину для
оздоровлення та відпочинку за кордон.

Однак для виїзду неповнолітньої дитини
за межі України необхідним є дозвіл
обох батьків, тому вона звернувся до
відповідача з проханням про надання
такого дозволу, проте він їй відмовив,
при цьому не навів ніяких вагомих
аргументів, які б пояснювали відмову.

Вважає, що така позиція батька
неповнолітньої ОСОБА_3 шкодить її
інтересам та не сприяє її всебічному та
гармонійному розвитку і вказує на
зловживання відповідачем своїми
батьківськими правами.

Просить суд надати дозвіл на виїзд
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі
кордону України, без згоди та супроводу
батька.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
повністю підтримала позовні вимоги і
пояснила, що відповідач безпідставно
відмовляє їй в наданні дозволу на виїзд
неповнолітньої доньки за межі
України. Просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, вручити повістку про явку в
суд йому неможливо у зв'язку з
відсутністю за місцем проживання.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Дружківської міської
ради в судове засіданні не з'явилася,
надала заяву про згоду з позовними
вимогами і розгляд справи у її
відсутність.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
докази по справі, приходить до
висновку,що позовні вимоги підлягають
задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, виданого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Краматорського міського управління
юстиції 23 червня 1999 року, ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі
"батьки" зазначені: батько ОСОБА_2, мати
ОСОБА_1.

Свідоцтвом про розірвання шлюбу,
виданим Дружківським відділом
реєстрації актів громадського стану,
про що має місце актовий запис за №258,
підтверджується, що шлюб між ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 розірваний 22 вересня 1999 року.

Судом встановлено, що дитина проживає
з матір'ю.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновалювачів), піклувальників та у
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначений Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадянина України"
від 21 січня 1994 року №3857-XII, постановою
КМУ від 27 січня 1995 року №57 "Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України", Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ від 31 березня 1995 року (із
відповідними змінами).

Відповідно до положень ч.2 ст.4 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
оформлення проїзного документа дитини
проводиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників. За відсутності
згоди одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина за кордон
може бути дозволений на підставі
рішення суду.

Правилами перетинання державного
кордону громадянами України,
затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995
року за №57 ( із змінами і доповненнями),
передбачено, що перетинання державного
кордону для виїзду за межі України
громадянами, які не досягли 16-річного
віку, здійснюється лише за згодою обох
батьків (усиновлювачів) та в їх
супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою. Згода
другого з батьків не вимагається в разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитині, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 року №231 ( із відповідними
змінами), визначено, зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил, паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

П.18 Правил передбачено, що оформлення
паспорта /проїзного документа
здійснюється на підставі заяви батьків
(законних представників батьків чи
дітей), а у разі коли батьки не
перебувають в шлюбі між собою, - того з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально.
За наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду.

Відповідно до принципів 4 і 6,
викладених в Декларації прав дитини,
прийнятою генеральною Асамблеєю ООН
від 20 листопада 1959 року, дитина повинна
користуватися всіма благами
соціального забезпечення, їй належить
право на здоровий ріст і розвиток, з
цією метою спеціальний догляд і
охорона мають бути забезпечені, як їй
так і матері, малолітня дитина не
повинна бути розлучена зі своєю
матір'ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про
права дитини» від 20 листопада 1989 року
(ратифікована постановою Верховної
Ради України від 27.02.91 р. №789-ХІІ), та ч. 7
і ч. 8 ст. 7 СК України, усі дії щодо дітей
та регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

Оскільки судом встановлено, що виїзд
неповнолітньої дитини позивача ОСОБА_3
за кордон не суперечить інтересам
дитини, є доцільним з точки зору
виховання дитини, її розвитку та
відпочинку, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.6,10,11,58,60,212-215 ЦПК
України, ст.ст.7, 154,155 СК України, Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України",

суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд
неповнолітньої дитини за кордон без
згоди та супроводу батька -
задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про
народження серії НОМЕР_1 від23 червня 1999
року, видане відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Краматорського міського управління
юстиції у Донецькій області, на
тимчасовий виїзд за межі державного
кордону України без згоди батька
ОСОБА_2 у супроводі матері ОСОБА_1,
паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Дружківським МВ ГУМВС України в
Донецькій області 02 липня 1996 року.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом за письмовою заявою відповідача,
яка може бути подана протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили:
через 10 днів з дня його проголошення,
якщо не була подана апеляційна скарга;
у разі подання апеляційної скарги,
після розгляду її апеляційним судом.

На рішення позивачем може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Донецької області через Дружківський
міський суд протягом 10 днів після
проголошення рішення, або отримання
його копії.

Суддя: О.
О. Сєрікова