Справа № 713/1178/14-ц
Провадження №2/713/445/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого судді
Кибич І.А.

з участю секретаря
Мірчева О.І.

за участю представника
третьої особи служби

у справах дітей Вижницької
РДА Николайчук О.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вижниця в залі суду
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2,
малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, інтереси
яких представляє ОСОБА_2, де третьою
особою без самостійних вимог є Служба у
справах дітей Вижницької районної
державної адміністрації Чернівецької
області, про виселення, -

В С Т А Н О В
И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
до суду з позовом про виселення до
відповідачки ОСОБА_2, малолітніх
ОСОБА_3, ОСОБА_4, інтереси яких
представляє ОСОБА_2, де третьою особою
без самостійних вимог є Служба у
справах дітей Вижницької РДА
Чернівецької області.

Посилаються на те, що 23.10.2007 року між
позивачем та відповідачем укладено
кредитний договір №CVG0GA,
відповідно до якого відповідачка
ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 8875,20
доларів США, зі сплатою 11,04% річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 20.10.2017 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором з відповідачкою
23.10.2007 року укладено договір іпотеки
№CVG0GA, згідно умов якого вона
надала в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 41,00 кв.м., яка
розташована в АДРЕСА_1 і належить їй на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу від 17.10.2007 року.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки та 12.03.2013 року суд виніс
рішення звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме квартиру, загальною
площею 41,00 м.кв., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ
«ПриватБанк». У квартирі, яка
розташована в АДРЕСА_1, зареєстровані
ОСОБА_2, малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4

Просять виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, які зареєстровані та
проживають у квартирі (предмет
іпотеки), розташованій за адресою,
АДРЕСА_1.

До початку розгляду справи від
представника позивача надійшла заява
про розгляд справи за відсутності
представника позивача - ПАТ КБ
«ПриватБанк», позовні вимоги про
звернення стягнення підтримують в
повному об'ємі, просять провести
розгляд справи в заочному порядку.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала,
зазначила, що зареєстрована та
проживає у квартирі, що знаходиться в
АДРЕСА_1 разом з малолітніми дітьми
ОСОБА_3, ОСОБА_4, іншого місця проживання
у неї немає. Просила в позові відмовити.

В судовому засіданні представник
служби у справах дітей Вижницької РДА
Николайчук О.Б. позовні вимоги не знав,
зазначив, що виселення з будинку
малолітніх дітей, погіршує їх
становище. Просив відмовити в
задоволенні позову.

Суд, вислухавши відповідачку ОСОБА_2,
представника служби у справах дітей
Вижницької РДА, дослідивши матеріали
справи, вважає, що в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.

Судом встановлено, що 23.10.2007 року між
позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачкою ОСОБА_2 укладений
кредитний договір за №CVG0GA,
відповідно до якого відповідачка
ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 8875,20
доларів США, зі сплатою 11,04% річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 20.10.2017 року, що
підтверджується копією кредитного
договору.

В забезпечення зобов'язань за
кредитним договором №CVG0GA від
23.10.2007 року був укладений договір
іпотеки №CVG0GA від 23.10.2007 року,
згідно якого відповідачка ОСОБА_2
надала в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 41,00 кв.м., яка
розташована в АДРЕСА_1, та належить
ОСОБА_2 на праві власності на підставі
договору купівлі-продажу від 17.10.2007
року, що підтверджується копією
договору іпотеки, копією договору
купівлі-продажу.

Згідно заочного рішення Вижницького
районного суду Чернівецької області
від 12.03.2013 року вбачається, що позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» про звернення
стягнення на предмет іпотеки -
задоволено. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№CVG0GA від 23.10.2007 року станом на
18.10.2011 року в сумі 11995,16 доларів США,
звернуто стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки (на підставі договору
іпотеки №CVG0GA від 23.10.2007 року)
початковою ціною в сумі 60000,00 гривень,
ПАТКБ «ПриватБанк» укладанням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою - покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Згідно повідомлення ПАТ КБ
«ПриватБанк» від 31.01.2014 року
вбачається, що відповідачці ОСОБА_2
була направлена вимога звільнити в
тридцятиденний строк добровільно
квартиру, на яку звернуто стягнення,
яка розташована в АДРЕСА_1.

Статтею 40 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

Згідно ч. 3 ст.109 ЖК України звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення всі громадяни,
що мешкають у ньому, зобов'язані на
письмову вимогу кредитора або нового
власника цього жилого приміщення
добровільно звільнити його протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо громадяни не звільняють
жиле приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до зазначених норм
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду у випадку, якщо
мешканці добровільно не звільнили
житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя.

Відповідно до ст.1 ч.1. Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03.06.2014 року за № 1304-VII,
протягом дії цього Закону: не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України "Про
заставу" та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Згідно ст.4 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014
року протягом дії цього Закону інші
закони України з питань майнового
забезпечення кредитів діють з
урахуванням його норм.

Зважаючи на те, що квартира, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, на яку
заочним рішенням Вижницького
районного суду Чернівецької області
від 12.03.2013 року було звернуто стягнення
є майном, яке виступає як забезпечення
зобов'язань відповідачки ОСОБА_2 за
споживчим кредитом №CVG0GA від
23.10.2007 року, наданим їй позивачем в
іноземній валюті, та яке
використовується ОСОБА_2 та
малолітніми ОСОБА_3, ОСОБА_4, як місце їх
постійного проживання, загальна площа
квартири становить 41,00 кв.м., суд вважає,
що виселення відповідачів є таким, що
суперечитиме Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», крім
того, відомостей про наявність іншого
житла у відповідачів суду позивачем не
надано, а тому в задоволенні позову
необхідно відмовити.

На підставі Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014
року, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, Суд,

В И Р І Ш И
В :

В задоволені позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2,
малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, інтереси
яких представляє ОСОБА_2, де третьою
особою без самостійних вимог є Служба у
справах дітей Вижницької районної
державної адміністрації Чернівецької
області, про виселення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а в разі проголошення
вступної та резолютивної частини
рішення - з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду Чернівецької
області через Вижницький районний суд
Чернівецької області.

Суддя:
І. А. Кибич