У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 16 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від
04 червня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської
обласної ради, третя особа -
Миколаївська загальноосвітня
санаторна школа-інтернат № 7
Миколаївської обласної ради, про
визнання права власності на
новостворене майно,

встановив:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Миколаївської
обласної ради, третя особа -
Миколаївська загальноосвітня
санаторна школа-інтернат № 7
Миколаївської обласної ради, про
визнання права власності на
новостворене майно.

В обґрунтування позову зазначала, що в
оперативному розпорядженні
Миколаївської загальноосвітньої
санаторної школи-інтернату №7
Миколаївської обласної ради
перебували нежитлові приміщення -
склади, загальною площею 136, 2 та
91,6 кв. м по АДРЕСА_1. У 2003 році
адміністрація школи надала дозвіл на
реконструкцію приміщень, а саме:
переобладнання їх в п'ять квартир для
проживання працівників школи, що і було
зроблено. Також їй та іншим працівникам
школа надала право діяти від свого
імені при переведенні приміщень в
житлові з передачею квартир у
комунальну власність. Після чого вона
та інші мешканці почали процес
документального оформлення житлових
приміщень.

Під час цього процесу органами влади
було прийнято декілька рішень щодо
статусу приміщень та передачі їх
мешканцям. Так, 25 липня 2011 року
Управлінням освіти і науки
Миколаївської обласної адміністрації
було надано дозвіл на підготовку
документації щодо отримання будівлями
статусу житлових приміщень, а
розпорядженням адміністрації
Заводського району Миколаївської
міської ради від 10 листопада 2011 року
внесені зміни до технічної
документації.

Рішенням Миколаївської обласної ради
від 28 грудня 2011 року було надано згоду
на безоплатну передачу житлових
будівель по АДРЕСА_1 у комунальну
власність територіальної громади м.
Миколаєва. 16 липня 2012 року виготовлено
технічну документацію на квартиру
АДРЕСА_1 за вказаною адресою, загальною
площею 61 кв. м (спірна квартира), а
рішенням виконкому міськради №
545 від 25 травня 2012 року квартирі було
надано адресу, АДРЕСА_1. На підставі
вищевказаного позивачка просила
визнати за нею право власності на
квартиру як на новостворене майно.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 16 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від
04 червня 2014 року, відмовлено ОСОБА_2 у
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позову про визнання права власності на
новостворене майно дійшли
обґрунтованого висновку про те, що
обраний позивачкою спосіб захисту
своїх прав не є належним, та за нею не
може бути визнано право власності на
спірне приміщення за вимогами ст. 331 ЦК
України, тобто як на новостворене
майно.

Суди попередніх інстанцій правильно
встановили характер правовідносин
сторін у справі та застосували норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішили спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Миколаївської
обласної ради, третя особа -
Миколаївська загальноосвітня
санаторна школа-інтернат № 7
Миколаївської обласної ради, про
визнання права власності на
новостворене майно.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк