Справа № 2-о/593/40/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд
Тернопільської області

"18" квітня 2014 р.

м.Бережани

в особі: судді
Німко Н.П.

при секретарі
Саламон Ю.О.

з участю:

заявника
ОСОБА_1

представника зацікавленої особи
Котлярчук Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бережани
Тернопільської області справу
окремого провадження за заявою ОСОБА_1
за участю зацікавленої особи
Управління Пенсійного Фонду України в
Бережанському районі про встановлення
факту перебування на утриманні ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із
заявою, зазначивши зацікавленою особою
Управління Пенсійного Фонду України в
Бережанському районі, де просить суд
встановити факт, що він ( заявник)
перебував на утриманні своєї дружини
ОСОБА_3 в період з 1995 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заяви
зазначив, що за час спільного
подружнього життя, оскільки розмір
пенсії його дружини був у рази більшим
від розміру його пенсії, після виходу
на пенсію, він (заявник) фактично
перебував на повному матеріальному
утриманні у своєї дружини ОСОБА_3 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1
просить заяву задовольнити та
встановити факт, що в період з 1995 року
по 16 лютого 2014 року він перебував на
утриманні своєї дружини ОСОБА_3. В
обґрунтування заяви пояснив, що 18 липня
1958 року він одружився із ОСОБА_3 і з тих
пір проживав разом із нею однією сім'єю.
За час спільного подружнього життя
його дружина працювала на керівних
посадах, мала статус державного
службовця, у 1993 році по досягненню
пенсійного віку вийшла на пенсію. Він
же ( заявник) вийшов на пенсію у 1995 році,
по досягненню віку 60-ть років, із
призначенням мінімального розміру
пенсії за віком на загальних
підставах. У зазначений період ( час
перебування на пенсії як заявника так і
його дружини), він (заявник) фактично
перебував на утриманні своєї дружини,
оскільки розмір її пенсії був майже у
три рази більшим від розміру його
пенсії. Фактично на кошти дружини
куплялися продукти, ліки, одяг,
оплачувалися комунальні послуги. Так,
розмір його пенсії складав 1 178,90 грн., а
розмір пенсії його дружини - 3 465,35 грн.
За час спільного життя із дружиною,
вона постійно надавала йому
матеріальну допомогу і ця допомога
була його основним джерелом існування.
Після смерті дружини, яка мала місце
ІНФОРМАЦІЯ_1 він проживає одиноко, за
власну пенсію немає змоги оплатити
комунальні послуги, купляти необхідні
ліки, одяг, продукти харчування.
Встановлення факту перебування на
утриманні дружини ОСОБА_3 необхідне
йому для переоформлення своєї пенсії в
сторону збільшення, а тому просить суд
його заяву задовольнити.

Представник зацікавленої особи
Управління пенсійного фонду України в
Бережанському районі Котлярчук Т.О.
щодо задоволення заяви не заперечує,
вважає, що судом може бути встановлено
факт перебування заявника на утриманні
померлої дружини ОСОБА_3.

Суд, заслухавши заявника, представника
зацікавленої особи та пояснення
свідків, дослідивши письмові докази по
справі, прийшов до висновку, що заява
ОСОБА_1 підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав:

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 256 ЦПК
України, суд розглядає справи про
встановлення факту перебування
фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.І ст.37 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", право на
пенсію в разі втрати годувальника
мають непрацездатні члени сім'ї
померлого годувальника, які були на
його утриманні.

Згідно із ст.38 згаданого Закону, члени
сім'ї померлого вважаються такими, що
були на його утриманні, якщо вони були
на його повному утриманні або
одержували від нього допомогу, яка була
для них постійним і основним джерелом
засобів до існування. Члени сім'ї
померлого, для яких його допомога була
постійним і основним джерелом засобів
до існування, але які й самі одержували
яку-небудь пенсію, мають право перейти
на нову пенсію.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 18
липня 1958 року вступив в шлюб із ОСОБА_3,
який був зареєстрований у
встановленому законом порядку і
проживав з нею однією сім'єю до дня її
смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний
час заявник є особою пенсійного віку,
непрацездатним. За вказаний період
проживання із померлою заявник ОСОБА_1
перебував на її утриманні, оскільки
допомога, яка надавалася йому дружиною,
була для нього постійним та основним
джерелом засобів до існування. Так,
розмір пенсії заявника - 1 178,90 грн., у
порівнянні з розміром пенсії його
дружини - 3 465,35 грн., є значно меншим, що
дає суду підстави вважати, що постійним
та основним джерелом засобів до
існування заявника була пенсія його
дружини - ОСОБА_3, яка до дня своєї
смерті постійно та систематично
надавала йому таку матеріальну
допомогу. Одержання заявником своєї
пенсії не враховується судом, як факт
того, що власний дохід заявника був
достатнім, основним та постійним
джерелом засобів для його існування,
оскільки він за своїм розміром був
значно меншим від розміру
матеріальної допомоги, яка надавалася
заявнику померлою дружиною і був
недостатнім для задоволення його
потреб у житті й побуті.

Вищевикладене підтверджується
поясненнями, даними в судовому
засіданні свідками: ОСОБА_6 ( знайома,
колега по роботі дружини заявника),
ОСОБА_7 (сусідка), ОСОБА_8 ( донька
заявника та померлої ОСОБА_3), які
підтвердили, що у зв»язку із незначним
доходом заявника, а саме мінімальним
розміром його пенсії, за життя своєї
дружини ОСОБА_3, заявник повністю
перебував на її утриманні, оскільки
саме її заробіток та пенсія слугували
для заявника постійним та єдиним
джерелом засобів існування.

Окрім цього, вищевикладені факти
підтверджують дослідженими та
перевіреними в судовому засіданні
доказами, а саме: свідоцтвом про
одруження, свідоцтвом про смерть,
довідкою про розмір пенсії заявника,
довідкою про розмір пенсії його
дружини ОСОБА_3 та іншими письмовими
доказами по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що померла ОСОБА_3 в період спільного
проживання із своїм чоловіком
заявником ОСОБА_1 систематично
надавала йому матеріальну допомогу і
ця допомога була основним та постійним
джерелом засобів існування для
заявника, а тому він перебував на її
утриманні.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 30, 60, 213, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що заявник ОСОБА_1
перебував на утриманні своєї дружини -
ОСОБА_3 до дня її смерті, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів після
прийняття рішення суду. Апеляційна
скарга подається апеляційному суду
через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області
Н.П.Німко