Справа
№ 496/6224/13-ц
Провадження № 2/496/367/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10.01.2014 року

Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді Буран В.М.

за участю секретаря Камочкіної А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Біляївка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ЗАТ «ОТП
Банк» про визнання неукладеним
іпотечного договору та усунення
перешкод в здійсненні права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про
встановлення факту неукладеності
іпотечного договору і скасування
заборони відчуження нежитлової
будівлі за адресою: АДРЕСА_1, вилучення
з Державного реєстру іпотек запис про
іпотеку вказаного майна, вилучення з
Єдиного реєстру заборон відчуження
вказаного нерухомого майна. Позов
мотивований тим, що 24.01.2008 року між
позивачем ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП Банк" (на
той час ЗАТ "ОТП Банк») був укладений
кредитний договір № СМ-SME502/002/2008, за
умовами якого ОСОБА_1 одержав грошові
кошти в сумі 61 500 (шістдесят одна тисяча
п'ятсот ) доларів США і зобов'язався
щомісячно повертати Банку суму
кредиту, а також оплачувати відсотки за
користування кредитними коштами. При
цьому вказує, що судовим рішенням
Біляївського районного суду Одеської
області від 01 жовтня 2012 року по справі
№ 1506/3533/2012 встановлено, що зазначений
кредитний договір є неукладеним. З
урахуванням зазначеної обставини є
неукладеним також і іпотечний договір
№ PM-SМЕ502/002/2008 від 24.01.2008 року, укладений
між сторонами по справі, а наявність
обмежень, пов'язаних з іпотекою,
перешкоджає позивачу як власнику
майна, яке перебуває в іпотеці, в
здійсненні прав власника.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав і пояснив, що
на підставі договору № СМ-SME502/002/2008 від
24.01.2008 року позивач одержав від ПАТ "ОТП
Банк" грошові кошти в сумі 61 500
(шістдесят одна тисяча п'ятсот )
доларів США під зобов'язання щомісячно
повертати самі кредитні кошти, а також
сплачувати відсотки за користування
кредитом.

Відповідно до рішення Біляївського
районного суду Одеської області від 01
жовтня 2012 року по справі № 1506/3533/2012 за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ "ОТП Банк"
кредитний договір визнаний
неукладеним. На думку представника
позивача, встановлення судовим
рішенням факту неукладеності
кредитного договору свідчить про
відсутність між сторонами по справі
зобов'язальних правовідносин, які
випливають з факту укладання такого
договору. А грошові кошти, одержані
позивачем від ПАТ "ОТП Банк", підлягають
поверненню як одержані без відповідної
правової підстави. Крім того,
неукладеність кредитного договору має
наслідком також неукладеність
іпотечного договору, тому що іпотекою
забезпечується виконання існуючих
зобов'язань, і іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання.
Відсутність основного зобов'язання
призводить до відсутності іпотечних
зобов'язань. При цьому представник
позивача вказує, що застосовані до
нерухомого майна, а саме нежитлової
будівлі за адресою: АДРЕСА_1 обтяження,
а саме накладання заборони на
відчуження та обмеження іпотекою,
перешкоджають позивачу здійснювати у
повному обсязі свої права власника,
просить суд встановити факт
неукладеності іпотечного договору та
усунути перешкоди в здійсненні прав
власника нежитлової будівлі за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом зняття
заборони на відчуження, накладеної на
нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1
та вилучення записів про заборону
відчуження та іпотеку нежитлової
будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Представник відповідача належним
чином повідомлявся про час і місце
судового розгляду справи, своїм правом
на участь у судовому засіданні не
скористався, заперечень на позовну
заяву суду не надав.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24.01.2008 року між
ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП Банк" (на той час ЗАТ
"ОТП Банк») був укладений кредитний
договір № СМ-SME502/002/2008, за умовами якого
ОСОБА_1 одержав грошові кошти в сумі 61 500
(шістдесят одна тисяча п'ятсот тисяч)
доларів США і зобов'язався щомісячно
повертати Банку суму кредиту, а також
оплачувати відсотки за користування
кредитними коштами. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором № СМ-SME502/002/2008 від 08 червня 2007
року між ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП Банк" був
укладений іпотечний договір №
PM-SМЕ502/002/2008 від 24.01.2008 року, предметом
якого було нерухоме майно у вигляді
нежитлової будівлі за адресою:
АДРЕСА_1.

Таким чином, правовідносини сторін
врегульовані спеціальною правовою
нормою - Законом України «Про іпотечне
кредитування, операції з
консолідованим іпотечним боргом та
іпотечні сертифікати». Відповідно до
ст. 1 Закону України «Про іпотечне
кредитування, операції з
консолідованим іпотечним боргом та
іпотечні сертифікати» іпотечним
боргом є основне зобов'язання за
будь-яким правочином, виконання якого
забезпечене іпотекою.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію(передати майно, виконати
роботу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Стаття 14 Цивільного Кодексу України
зазначає, що цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства. Стаття 526 даного Кодексу
вказує, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обігу або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Судовим рішенням Біляївського
районного суду Одеської області від 01
жовтня 2012 року по справі № 1506/3533/2012 було
встановлено, що кредитний договір №
СМ-SME502/002/2008 від 24 січня 2008 року між
ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП Банк", є неукладеним,
оскільки сторонами договору в належній
формі не досягнуто згоди з усіх
істотних умов договору.

Відповідно до норм ст. 215 ЦК України та
п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" у разі якщо на виконання
неукладеного договору стороною
передано майно, між сторонами
виникають правовідносини внаслідок
набуття, збереження майна без
достатньої правової підстави, що
регулюються ст.ст. 1212-1215 ЦК України.

З рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 01 жовтня 2012 року
по справі № 1506/3533/2012 вбачається, що
незважаючи на волевиявлення сторін по
справі на укладання кредитного
договору і виникнення зобов'язальних
правовідносин, які мають договірну
природу, договір укладений не був і
правовідносини
зобов'язально-договірного характеру не
виникли.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Згідно ст. 13 ЦПК України судові рішення,
що набрали законної сили, є
обов'язковими для виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними та юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом.

Враховуючи, що неукладеність
кредитного договору № СМ-SME502/002/2008 від 24
січня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП
Банк", встановлена набравшим законної
сили рішенням Біляївського районного
суду Одеської області від 01 жовтня 2012
року по справі № 1506/3533/2012, ця обставина
має преюдиційне значення для суду при
розгляді справи за участю тих самих
осіб, а саме справи за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ "ОТП" про визнання неукладеним
іпотечного договору і про усунення
перешкод в реалізації прав власника
нежитлової будівлі за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 3 Закону України "Про іпотеку"
іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору. Тобто, передумовою
виникнення прав та обов'язків за
іпотечним договором є наявність
основного зобов'язання. Враховуючи, що
основне зобов'язання за кредитним
договором № СМ-SME502/002/2008 від 24 січня 2008
року між ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП Банк" не
виникло, не виникло і взаємних прав та
обов'язків сторін за іпотечним
договором № PM-SМЕ502/002/2008 від 24.01.2008 року
ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП Банк".

Виходячи з викладеного суд дійшов
висновку, що іпотечний договір №
PM-SМЕ502/002/2008 від 24.01.2008 року, укладений
між ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП Банк", предметом
якого було нерухоме майно у вигляді
нежитлової будівлі за адресою:
АДРЕСА_1, є неукладеним.

В теперішній час права власника
нежитлової будівлі за адресою:
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 обмежені забороною
відчуження та іпотекою зазначеного
нерухомого майна за неіснуючим
зобов'язанням, що позбавляє власника
можливості реалізувати всі
правомочності, які випливають з його
права власності.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
встановлено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, при цьому способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 110, 118, 119 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ

1. Встановити факт неукладеності
іпотечного договору № PM-SМЕ502/002/2008 від
24.01.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП Банк",
предметом якого було нерухоме майно у
вигляді нежитлової будівлі за
адресою: АДРЕСА_1.

2. Скасувати заборону відчуження
нежитлової будівлі за адресою:
АДРЕСА_1, накладену приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 р. № 438.

3. Вилучити з державного реєстру
іпотек запис про іпотеку нежитлової
будівлі за адресою: АДРЕСА_1, накладену
приватним нотаріусом ОСОБА_3 № 438.

4. Вилучити з Єдиного державного
реєстру заборон відчуження нерухомого
майна запис про заборону відчуження
нежитлової будівлі за адресою:
АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подано
Апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області:
Буран
В.М.