Провадження № 2/752/107/14
РІШЕННЯ

Іменем України

17.04.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:головуючого - судді
Калініченко Л.С., при секретарі
Колеснику В.А., Левіт Д.І., Руденко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
ОСОБА_2 з позовом про стягнення боргу за
договором позики.

Позов мотивовано тим, що 20.06.2012 року між
позивачем та відповідачем укладено
договір позички, згідно з умовами якого
позивач зобов»язується передати
відповідачу грошові кошти в сумі 91 300
грн., що на день укладення зазначеного
Договору складає 11000 доларів США, а
відповідач мав повертати позику
частинами, та повернути всю суму позики
до 20 квітня 2013 року. Крім того, на
підтвердження виконання умов договору
в частині отримання позики в розмірі
10500 доларів США, відповідачем була
видана розписка про одержання ним
коштів від позивача. Факт отримання
коштів засвідчений власним підписом
Відповідача, наявним в розписці.
Відповідач ухиляється від виконання
взятого ним на себе обов'язку, щодо
повернення грошей, належним чином не
виконує взяті на себе зобов'язання та
не повертає кошти. У зв'язку з цим,
позивач просив стягнути з відповідача
борг за зазначеним договором позики у
розмірі 11 000 доларів США, який в
грошовому еквіваленті у національній
валюті України складає 91 300 грн., а також
штраф у сумі 21093 грн. 60 коп., а всього - 112
393, 60 грн., також просив стягнути судові
витрати.

В подальшому позивачем, були подані
заяви про зменшення та збільшення
позовних вимог, які прийняті судом.
Остаточно представник позивача просив
стягнути з відповідача заборгованість
за договором позики у розмірі 13 343, 63
долари США, з яких: сума основного боргу
- 10 500 доларів США; штраф за порушення
строку сплати - 2520 доларів США; 3% річних
- 94, 93 доларів США; проценти від суми
позики - 228,70 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складає 151 983, 95 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог та просив позов
задовольнити з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував, просив
відмовити в його задоволенні,
посилаючись на те, що договір,
укладений між позивачем та
відповідачем є договором позички, крім
того зазначив, що в рахунок погашення
заборгованості, в тому числі за
вказаним договором, ОСОБА_2 передав
ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані ними докази
та матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20
червня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено Договір позички № 3.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 627 ЦК України,
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.628 ЦК України, зазначено, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

За умовами зазначеного Договору,
Позикодавець зобов»язується передати,
а Позичальник зобов'язується прийняти
у власність грошові кошти в (надалі
іменується «позика») в сумі: 91 300 грн., що
на день складання цього договору
складає еквівалент 11 000 доларів США.

Умовами зазначеного Договору також
передбачено, що факт передачі
Позикодавцем і, одночасно, отримання
Позичальником зазначеної суми
підтверджується розпискою, власноруч
написаною Позичальником в момент
передачі йому суми позики.

Відповідно до п. 2 Договору, зазначену
вище суму, Позичальник зобов»язався
повернути Позикодавцю готівкою в
повному обсязі в строк до 20 квітня 2013
року.

Сторони погодили наступний порядок
сплати: сплата Позичальником
Позикодавцю має відбуватися щомісячно
не пізніше 20 числа кожного місяця
рівними платежами по 1100 Доларів США до
повного погашення боргу. За порушення
строку сплати Позичальник
зобов»язується сплатити на користь
Позикодавця штраф у розмірі 24% від суми
позики.

Згідно з п. 10 Договору, цей Договір
вважається укладеним і набирає
чинності з моменту передання грошей
(позики) Позикодавцем Позичальнику,
належним підтвердженням чого є
підписання Сторонами цього Договору та
отримання Позикодавцем розписки від
Позичальника.

Факт передачі позивачем та отримання
відповідачем коштів у розмірі 10500
доларів США підтверджується розпискою,
власноруч написаною відповідачем.

З урахуванням наведених вище умов
договору, суд вважає за необхідне
звернути увагу на наступне.

Відповідно до вимог ст. 827 ЦК України, за
договором позички одна сторона
(позичкодавець) безоплатно передає або
зобо»язується передати другій стороні
(користувачеві) річ для користування
протягом встановленого строку.

Отже, предметом договору позички є
безоплатна передача речі у
користування на умовах поверненості,
тоді як за договором позики гроші або
інші речі передаються позичальнику у
власність.

Об»єктом договору позички завжди є
індивідуально визначені речі. Тоді як
за договором позики передаються речі,
наділені родовими ознаками.

З урахуванням вищевикладеного суд не
приймає до уваги доводи відповідача, що
укладений між ним та позивачем Договір
від 20.06.2012 р. № 3 є договором позички,
оскільки за своїм предметом та умовами
вищевказаний Договір є договором
позики.

Таким чином, оскільки між сторонами
укладено договір позики, по якому
передано грошові кошти, вони набули
взаємних прав та обов'язків.

Виходячи з положень ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1047 ЦПК України, договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

Позикодавець виконав умови договору
частково, що підтверджується
розпискою, відповідно до якої ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_1, згідно з Договором
№ 3 від 20.06.2012 р., грошові кошти в сумі 10
500 доларів США.

Разом з тим, позичальник не виконав
своє зобов'язання щодо добровільного, в
обумовлений сторонами строк,
повернення усієї суми позики.

Як зазначено вище з п. 2 Договору
вбачається, що сторонами було
погоджено порядок сплати позики,
відповідно до якого відповідач мав
повертати позику частинами, та
повернути всю суму позики до 20 квітня
2013 року.

Відповідач порушує взяті на себе
зобов»язання, у визначений договором
строк суму боргу не повернув. З
матеріалів справи вбачається, що
жодного платежу на повернення позики
відповідачем не здійснено, доказів
зворотного останнім не надано.

Статтею 629 ЦК України визначено, що
договір є обов»язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти) у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
(позикодавцем) у строк та у порядку, що
встановлені договором.

Відповідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК
України якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 цього ж кодексу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Умовами Договору передбачено, що за
порушення строку сплати Позичальник
зобов»язується сплатити на користь
Позикодавця штраф у розмірі 24% від суми
позики.

Також, пунктом 11 Договору визначено, що
даний Договір набуває чинності з
моменту його підписання сторонами та
діє до повного виконання Сторонами
узятих на себе за цим Договором
зобов»язань, у тому числі зокрема до
повного виконання Сторонами узятих на
себе за цим Договором зобов»язань, у
тому числі зокрема до повного
повернення позики, сплати,
передбачених цим Договором процентів
за користування грошовими коштами,
пені та штрафів.

Крім того, відповідно до ст. 1048 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Відповідно до детального розрахунку,
наданого позивачем, який також
перевірено судом, загальна сума
заборгованості складає 13 343, 63 дол.США, з
яких: 10 500 дол.США - сума основного боргу,
2 520 дол.США - розмір штрафу, 94,93 дол. США -
3% річних за період з 21.04.2013 р. по 08.08.2013 р.,
228, 70 дол.США. - проценти від суми позики
за період з 21.04.2013 р. по 08.08.2013 р.

Вказаний розрахунок суд вважає
належним та погоджується з ним, разом з
тим звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 14. Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судове
рішення у цивільній справі", у разі
пред'явлення позову про стягнення
грошової суми в іноземній валюті суду
слід у мотивувальній частині рішення
навести розрахунки з переведенням
іноземної валюти в українську за
курсом, встановленим Національним
банком України на день ухвалення
рішення.

17.04.2014 року Національним Банком України
встановлений наступний офіційний
курс долару США до гривні: 1 долар США
дорівнює 11 гривням 25 копійкам.

З урахуванням наведеного, суд
застосовує перерахунок визначеної та
вказаної позивачем в його розрахунку
суми заборгованості відповідача в
іноземній валюті в українську за
курсом, встановленим Національним
банком України саме на день
ухвалення рішення, а не на іншу дату.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Згідно ст. 61 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи зазначене, перевіривши
розрахунок позивача та враховуючи
викладене в п.14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судове
рішення у цивільній справі», а також
враховуючи заяву позивача про
збільшених позовних вимог, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позовних вимоги позивача
частково, а саме в частині стягнення з
відповідача на користь відповідача
заборгованості яка складається з
заборгованісті відповідача за
договором позики у розмірі в розмірі
13343(тринадцять тисяч триста сорок три)
долари США 63 центи, з яких сума
основного боргу - 10500 (десять тисяч
п'ятсот) доларів США, штраф за порушення
строку сплати - 2520 (дві тисячі п'ятсот
двадцять) доларів США, 3% річних -
94(дев'яносто чотири) долари 93 центи США,
проценти від суми позики - 228 (двісті
двадцять вісім) доларів 70 центів США, що
в еквіваленті національної грошової
одиниці за офіційним курсом
Національного Банку України станом на
17.04.2014 року становить 150115 (сто п'ятдесят
тисяч сто п`ятнадцять) гривень 83
копійки.

Крім того, слід зазначити, що матеріали
справи не містять будь-яких фактичних
даних про те, що відповідач своєчасно
виконав своє грошове зобов'язання за
вказаним вище договором і не порушував
умови договору, а також що в рахунок
погашення заборгованості, в тому числі
за вказаним договором, ОСОБА_2 передав
ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню частково
і слід стягнути з відповідача ОСОБА_2
на користь позивача ОСОБА_1 за
договором № 3 від 20.06.2012 року 13343,63
дол.США, що станом на 17.04.2014 року
становить 150115 (сто п'ятдесят тисяч сто
п`ятнадцять) гривень 83 копійки.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
11, 526, 626-629, 827, 1047-1049 ЦК України, ст.ст.
3,11,59, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце
реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце
проживання: АДРЕСА_2) заборгованість за
договором позики в розмірі 13343
(тринадцять тисяч триста сорок три)
долари США 63 центи, з яких сума
основного боргу - 10500 (десять тисяч
п'ятсот) доларів США, штраф за порушення
строку сплати - 2520 (дві тисячі п'ятсот
двадцять) доларів США, 3% річних - 94
(дев'яносто чотири) долари 93 центи США,
проценти від суми позики - 228 (двісті
двадцять вісім) доларів 70 центів США, що
в еквіваленті національної грошової
одиниці станом на 17.04.2014 року становить
150115 (сто п'ятдесят тисяч сто пятнадцять)
гривень 83 копійки.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через Голосіївський районний
суд м. Києва.

Суддя