Справа № 296/5352/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"08" липня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд міста
Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.

за участю секретаря Каторжинської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Житомира
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа служба у справах
дітей Житомирської міської ради про
надання дозволу на тимчасовий виїзд
дитини за кордон неповнолітньої дитини
за кордон,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2014 року до Корольовського
районного суду м. Житомира звернулася
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2 із вказаним позовом, в якому
просить надати неповнолітній ОСОБА_2
дозвіл на виїзд за межі України без
дозволу (згоди) її батька ОСОБА_3 до
досягнення нею повноліття, а також,
ОСОБА_1 або її довіреній особі надати
дозвіл без згоди батька ОСОБА_3
оформлювати документи для тимчасового
виїзду або супроводу неповнолітньої
ОСОБА_2 за межі України.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом з нею і перебуває на її
утриманні, потребує періодичного
перебування на морі та виїзду за кордон
для сприяння розширення її світогляду.
Вона має намір і можливість періодично
направляти дочку для відпочинку та
оздоровлення за кордон, однак, ОСОБА_3,
як батько, згоди на її виїзд за межі
України не надає, у зв'язку з чим
позивач змушена звернутися до суду за
захистом своїх прав та неповнолітньої.

У судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримала повністю та
просила їх задовольнити, а також
зазначила, що не заперечує проти
проведення заочного розгляду справи.

Відповідач, який, відповідно до ч. 3 ст. 76
ЦПК України, був повідомлений шляхом
вручення повістки про виклик до суду
його матері ОСОБА_4, яка проживає разом
з ним (а. с. 19, 23), у судове засідання
повторно не з'явився, заяви про розгляд
справи за його відсутності не надав та
не повідомив про поважні причини
неявки.

Представник третьої особи у залі суду
позовні вимоги підтримав повністю та
не заперечив проти проведення заочного
розгляду справи.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст.
224 ЦПК України, суд має можливість
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача і
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов
таким, що підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає справу не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін чи
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і докази
подаються сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що шлюб, укладений
та зареєстрований Відділом реєстрації
актів цивільного стану Житомирського
міського управління юстиції між ОСОБА_1
та ОСОБА_3, 20 лютого 2009 року розірвано,
актовий запис 141.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків, або одного з них,
з ким вона проживає.

Після розірвання шлюбу неповнолітня
ОСОБА_2 проживає з позивачем ОСОБА_1

Статтею 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які установлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
та в їхньому супроводі або в супроводі
осіб, які уповноважені ними.

Виходячи з наведеної норми для
безперешкодного виїзду неповнолітньої
Влади за кордон разом із матір'ю на
оздоровлення необхідний дозвіл батька.

Батько дозвіл на виїзд дитини за кордон
в добровільному порядку не надає, чим
фактично позбавляє дитину права на
оздоровлення та відпочинок.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадянами України", за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина за
кордон може бути дозволено на підставі
рішення суду.

Аналогічне положення міститься у п. 2 ч.
4 Правил перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджених постановою КМ України № 57
від 27.01.1995 р., зокрема, про те, що виїзд
громадян України, які не досягли
16-річного віку, здійснюється без
нотаріально посвідченої згоди другого
з батьків у разі пред'явлення рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затвердженими постановою КМ України №
231 від 31.03.1995 р., визначено, зокрема, що
виїзд неповнолітніх громадян України
за межі території України здійснюється
за одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Також, згідно ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», оформлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон провадиться
громадянам України, які постійно
проживають в Україні і досягли
18-річного віку.

Позивач, звертаючись до суду із
вимогами до відповідача, просить
надати дозвіл на виїзд за межі України
неповнолітній ОСОБА_2 дозвіл на виїзд
за межі України без дозволу (згоди) її
батька ОСОБА_3 до досягнення нею
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року
та надати їй або її довіреній особі
дозвіл без згоди батька ОСОБА_3
оформлювати документи для тимчасового
виїзду або супроводу неповнолітньої
ОСОБА_2 за межі України.

З огляду на викладене, суд враховує, що
сімейне законодавство виходить із
принципу повної рівноправності обох
батьків у всіх правах і обов'язках
відносно своїх дітей.

Зокрема, ст. 155 СК України визначає, що
здійснення батьками своїх прав по
виконанню обов'язків мають
ґрунтуватися на повній повазі до прав
дитини та її людської гідності,
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини, враховує, що законодавством
визначено права та обов'язки батьків
щодо виховання дитини, при цьому
пріоритетним й принциповим є інтереси
дитини, такі мають бути непорушними в
незалежності від стосунків батьків між
собою.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що сторони перебувають у неприязних
стосунках, при цьому суд приймає до
уваги, що суду не надано жодного доказу,
що виїзд дитини за кордон пов'язаний
саме із виїздом на постійне місце
проживання разом із матір'ю або
пов'язаний із довгостроковим
перебуванням за межами України з інших
причин, не надано жодного доказу, що
право батька на піклування,
спілкування чи виховання дитини
порушується чи обмежується.

Таким чином, враховуючи викладене та
відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
задовольняє позов у межах заявлених
вимог.

Також, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд
стягує з відповідача на користь
позивача сплачений судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. 313 ЦК України, Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України",
Правилами перетинання державного
кордону громадянами України,
затвердженого Постановою КМУ від 27.01.1995
року № 57, Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року № 231, ст. ст. 3, 10, 11, 88, 60, 223, 224, 225, 226,
232, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа служба у справах дітей
Житомирської міської ради про надання
дозволу на тимчасовий виїзд дитини за
кордон неповнолітньої дитини за кордон
- задовольнити.

Надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на
виїзд за межі України без дозволу
(згоди) її батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, або її
довіреній особі дозвіл без згоди
батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
оформлювати документи для тимчасового
виїзду або супроводу неповнолітньої
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народжнення,
за межі України до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір у розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
Корольовським районним судом м.
Житомира за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення, подавши апеляційну скаргу
Апеляційному суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира протягом десяти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О. С. Рожкова