Справа № 305/1155/14-ц
Провадження по справі 2/305/630/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2014 року. Рахівський районний
суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Бліщ
О.Б.

при секретарі - Вербещук
В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням.

Позовні вимоги мотивує тим, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 24 січня
2008 року вона являється власником
житлового будинку АДРЕСА_1. В
зазначеному будинку, окрім неї,
зареєстрований її колишній зять,
відповідач, ОСОБА_2. Шлюб між ним та її
дочкою на даний час розірвано.
Договору житлового найму між нею, як
дійсним власником нерухомого майна, та
відповідачем не укладалося. Знятися із
реєстрації місця проживання
відповідач ОСОБА_2 у добровільному
порядку відмовляється. У зв'язку із
реєстрацією в даний час відповідача
ОСОБА_2 у її житловому будинку,
порушується її приватне право
власності на житло, як на саму
власність, так і право її вільного та
безперешкодного використання,
володіння та розпоряджання за цільовим
призначенням. Відповідач не проживає в
її житловому будинку з 2012 року.
Зважаючи на те, що іншого правового
механізму вирішення даного спору не
існує, просить ОСОБА_2, визнати таким, що
втратив право користування житловим
будинком АДРЕСА_1. Судові витрати по
справі залишає за собою.

Позивачка ОСОБА_1, в судове засідання не
з`явилася, надала суду заяву, в якій
просить дану справу розглянути у її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просить такі
задовільнити.

Відповідач, ОСОБА_2, також в судове
засідання не з`явився, надав суду заяву,
в якій просить дану справу розглянути у
його відсутності, позовні вимоги
визнає.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного висновку.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 24.01.2008 року,
позивачка, ОСОБА_1, являється у цілій
частині власником житлового будинку
АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 391 Цивільного
кодексу України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно копії будинкової книги, в даному
будинку, числиться зареєстрований
відповідач - ОСОБА_2, який являється
колишнім чоловіком доньки
позивачки.Згідно рішення Рахівського
районного суду від 11 жовтня 2010 року
шлюб між відповідачем, та донькою
позивачки - ОСОБА_4, розірвано.

Відповідно до довідки Квасівської
сільської ради від 08.05.2014 року за № 881
громадянин ОСОБА_2, з 05.11.2012 року по
серпень 2013 року дійсно на території с.
Кваси не знаходився.

Відповідач не проживає у зазначеному
будинку без поважних причин протягом
тривалого часу, а саме з 2012 року, не
сплачує комунальні послуги та не
приймає участі у витратах, пов'язаних з
утриманням житла.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців, а в окремих випадках,
передбачених цією нормою, понад цей
строк.

У п.10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985р. №2 "Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України" роз'яснено, що у справах про
визнання наймача або членів його сім'ї
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК
України, необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. Тимчасова
відсутність наймача та членів його
сім'ї не звільняє їх від виконання
обов'язків за договором найму жилого
приміщення.

Позивачка довела, що з відповідачем,
ОСОБА_2, договору найму житла не
укладала, членом сім'ї позивачки,
відповідач не являється, з 2012 року за
місцем своєї реєстрації не проживає,
окрім того, позовні вимоги ним визнано,
а отже врахувавши всі зазначені
обставини суд вважає, що відповідач
втратив право на користування житловим
будинком АДРЕСА_1.

Суд вважає, що наведені в судовому
засіданні обставини на підтвердження
позовних вимог є доведеними, тому у
позові слід задовольнити у повному
обсязі.

Судові витрати по справі позивачка
залишила за собою.

На підставі наведеного, керуючись
положеннями ст.ст.10, 58, 60, 209, 212, 213, 223 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Бліщ О.Б.