Номер провадження: 22-ц/785/6436/14
Головуючий у першій інстанції Скуртов
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П.,
Цюри Т.В.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ананьївського районного суду
Одеської області від 16 травня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

встановила:

Представник позивача звернувся з цим
позовом до відповідачів, який в процесі
розгляду справи уточнив, вказуючи, що
04.06.2007 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
договір про надання кредиту № 717-н,
відповідно до умов якого, позивач
прийняв на себе зобов'язання по видачі
кредиту в сумі 36 070 гривень, строком до 04
червня 2012 року, а ОСОБА_2 зобов'язувався
своєчасно повернути позивачу всю суму
кредиту, відсотки та дотримуватися
строків та умов, вказаних у договорі.

В забезпечення виконання зобов'язань
між банком та ОСОБА_2 04.06.2007 року було
укладено договір застави, предметом
якого є автомобіль марки ВАЗ 210930-20, 2006
року випуску.

Також, у забезпечення виконання
зобов'язань між банком та ОСОБА_3 04.06.2007
року укладено договір поруки № 717-н.

В порушення умов вказаного договору,
відповідачі прострочили виплату
грошової суми, тому, у зв'язку з
невиконанням відповідачами умов
кредитного договору, представник
позивача просив суд стягнути з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 423,48
гривень, а також стягнути судові
витрати у розмірі 229,40 гривень. (а. с. 2-5,
47-48)

Рішенням Ананьївського районного суду
Одеської області від 16 травня 2014 року
позов ПАТ «Державний ощадний банк
України» - задоволено. Стягнено з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь банку
заборгованість у розмірі 423,48 гривень, а
також судовий збір у розмірі 229,40
гривень. (а. с. 77-78)

В апеляційній скарзі апелянт просить
судове рішення скасувати, ухвалити
нове, яким у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на його
необґрунтованість, неповне з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. (а. с. 85-86)

Заслухавши суддю - доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позов про стягнення суми
заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд
першої інстанції виходив з того, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, невиконання
зобов'язання дає право на стягнення
боргу в судовому порядку.

Проте повністю погодитись з таким
висновком суду першої інстанції не
можна, оскільки він не відповідає
матеріалам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що 04 червня 2007 року
між ПАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_2 був укладений
договір № 717-н про надання кредиту. За
умовами якого ПАТ «Державний ощадний
банк України» надав на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності, а ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 36 070 гривень,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 16,5 % на рік, з
кінцевим терміном повернення до 04
червня 2012 року.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
717-н був укладений договір застави,
предметом якого є автомобіль марки ВАЗ
210930-20, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2,
зареєстрований РЕВ 11-го МРВ УДАІ ГУМВС
України в Одеській області 30.05.2007 року
та належний заставодавцю на підставі
Свідоцтва про реєстрацію ТЗ, серії
НОМЕР_3, виданого РЕВ 11-го МРВ УДАІ ГУМВС
України в Одеській області 30.05.2007 року.

Також, у забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
717-н був укладений договір поруки № 717-н
від 04 червня 2007 року, за умовами якого
ОСОБА_3 зобов`язалась солідарно з
ОСОБА_2 відповідати за належне
виконання зобов`язань за Кредитним
договором № 717-н від 04 червня 2007 року.

Відповідно п. 3 договору поруки,
поручитель відповідає перед Банком у
тому ж об'ємі, що і позичальник.
Позичальник і поручитель відповідають
як солідарні боржники, що означає нічим
не обумовлене і абсолютне право
кредитора вимагати виконання
зобов'язань як від позичальника та
поручителя як разом, так і від кожного
окремо. Крім того, поручителі
відповідають перед позивачем всім
належним їм на праві власності майном
та грошовими коштами.

Відповідачі своїх зобов'язань за
кредитним договором не виконали, в
зв'язку з чим загальна заборгованість
по погашенню кредиту станом на 11.03.2014
року складає 423,48 гривень, у тому числі:
пеня за прострочений основний борг по
кредиту - 401,00 гривень; пеня за
прострочені проценти за користування
кредитом - 22,25 гривень.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч.1 ст. 610 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч .1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню в
цей строк.

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

За нормами ч. 1 ст. 553 ЦК України
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Колегія суддів погоджується з доводами
скарги про те, що банком пропущений
строк, протягом якого він міг
звернутись з вимогою до поручителя про
виконання порушеного боржником
зобов'язання.

Так, частина 2 ст. 554 ЦК України визначає,
що поручитель несе відповідальність у
тому ж обсязі, що і боржник, включаючи
сплату основного боргу, процентів,
неустойки, відшкодування збитків за
прострочення виконання основного
зобов'язання боржником,
регламентується по суті не обсяг
відповідальності поручителя, а обсяг
його зобов'язання перед кредитором за
договором поруки. З моменту порушення
умов основного договору боржником
обсяг зобов'язання поручителя і обсяг
зобов'язання боржника перед кредитором
за загальним правилом є рівними.

Положення ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу
України передбачають, що порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Як вбачається із п. 4.1. та п. 4.2. договору
поруки № 717-н, укладеного 04.06.2007 року між
ПАТ «Державний ощадний банк України»
та ОСОБА_3, порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання за кредитним договором,
якщо Кредитор протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
зобов'язань по кредитному договору не
пред'явить вимоги до Поручителя. (а. с.
16-19)

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору
№ 717-н від 04.06.2007 року, укладеного між
ПАТ «Державний ощадний банк України»
та ОСОБА_2, кредит надається на 60
місяців з терміном остаточного
погашення Кредиту не пізніше 04 червня
2012 року. (а. с. 10-15)

За таких обставин, право вимоги з
поручителя про виконання порушеного
боржником зобов'язання щодо повернення
Кредиту виникло, починаючи з 05 червня
2012 року, і діяло протягом наступних
шести місяців.

Отже, з даним позовом публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» звернулося до суду в січні
2014 року, тобто поза межами строку,
передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України. (а. с.
2-5)

При указаних обставинах, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
не в повній мірі встановив обставини
справи та визначився з характером
спірних правовідносин, нормами права,
які підлягають застосуванню, що
відповідно, призвело до неправильного
вирішення справи в частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 717-н від 04.06.2007 року з ОСОБА_3, у зв'язку
з чим рішення Ананьївського районного
суду Одеської області від 16 травня 2014
року в цій частині підлягає скасуванню
з ухваленням нового по суті заявлених
позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 314,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Ананьївського районного суду
Одеської області від 16 травня 2014 року в
частині стягнення заборгованості за
кредитним договором № 717-н від 04 червня
2007 року з ОСОБА_3 - скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_3 про
стягнення з неї заборгованості за
кредитним договором № 717-н від 04 червня
2007 року - відмовити.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.