Справа № 362/2118/14-ц
Провадження № 2/362/1390/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області в
складі: головуючого - судді Корнієнка
С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Василькові
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та зміну черговості одержання
права на спадкування,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами
про встановлення факту її проживання
однією сім'єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4, як жінка та чоловік, але без
шлюбу, у період з травня 1986 року по день
смерті останнього, та змінити
черговість одержання нею права на
спадкування його майна.

В судовому засіданні позивач та її
представник вимоги позову підтримали в
повному обсязі. На їх думку позивач має
право успадковувати майно померлого
разом з його дочками, відповідачами у
справі, як спадкоємець першої черги.

Відповідач ОСОБА_3 та представник
відповідача ОСОБА_2 вимоги позову
визнали частково, не заперечуючи
обставин спільного проживання
позивача з їх батьком однією сім'єю без
шлюбу, але тільки в період з березня 2009
року, часу розірвання шлюбу заявниці з
її колишнім чоловіком, по день смерті
їх батька в листопаді 2011 року. Оскільки
вони не вважають її спадкоємцем свого
батька, підстав для задоволення вимог
позову, щодо зміни черговості
спадкування, вони не вбачають.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає, що позов підлягають до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

У відповідності до вимог ст.ст.1 та 3 ЦПК
України, завданням цивільного
судочинства є розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
за захистом яких кожна особа має право
звернутися до суду.

Як вбачається з положень ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
лише в межах заявлених фізичними
особами позовних вимог.

Згідно з положеннями ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є доказами, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно до положень ч.1 ст.61 ЦК України,
обставині, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

У відповідності до положень ст.74 СК
України, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою, майно,
набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

Положення ст.ст.1216 - 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК
України зазначають, що спадкуванням є
перехід прав та обов'язків від фізичної
особи, яка померла, до інших осіб.
Спадкування може здійснюватися за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. Спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово.

У відповідності до положень ст.1264 ЦК
України, у четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкоємцем однією сім'єю
не менш як п'ять років до часу відкриття
спадщини.

Згідно з положеннями п.21 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року,
при вирішенні спору про право на
спадщину осіб, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття
спадщини (четверта черга спадкоємців
за законом), судам необхідно
враховувати правила ч.2 ст.3 СК про те,
що сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Зазначений п'ятирічний
строк повинен виповнитися на момент
відкриття спадщини і його необхідно
обчислювати з урахуванням часу
спільного проживання зі спадкодавцем
однією сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом. До спадкоємців четвертої
черги належать не лише жінка
(чоловік), які проживали однією сім'єю
зі спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо
вони спільно проживали зі
спадкодавцем, були пов'язані спільним
побутом, мали взаємні права та
обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха,
пасинки, падчерки, інші особи, які
взяли до себе дитину як члена сім'ї,
тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги
не входить особа, яка хоча і
проживала спільно зі спадкодавцем,
але перебувала у зареєстрованому
шлюбі з іншою особою.

Проживання однією сім'єю жінки та
чоловіка без шлюбу не є підставою для
виникнення в них права на спадкування
за законом у першу чергу на
підставі ст.1261 ЦК.

Як вбачається з положень ч.2 ст.1259 ЦК
України, фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривало часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

У відповідності до свідоцтва серії
НОМЕР_1 від 11 листопада 2011 року,
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 31
березня 1982, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
матір'ю відповідача ОСОБА_2, був
розірваний 9 червня 1981 року.

Як вбачається з рішення
Васильківського міськрайонного суду
від 25 березня 2009 року по цивільній
справі № 2-921/09, яке набуло чинності 10
квітня 2009 року, був розірваний шлюб між
позивачем та ОСОБА_6 від 7 грудня 1974
року.

У зв'язку з відсутністю заперечень
сторін щодо факту спільного проживання
позивача однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з часу розірвання ним свого шлюбу
зі своїм першим чоловіком у березні 2009
року до часу смерті ОСОБА_4, зазначені
обставині не підлягають доведенню, а
тому, в частині цих позовних вимог
позов підлягає до часткового
задоволення.

Разом з тим, зазначена вимога щодо їх
проживання у період з травня 1986 року по
10 квітня 2009 року, включно, не підлягає
до задоволення, оскільки позивач
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
іншою особою.

Крім того, з огляду на зібрані під час
розгляду справи докази суд приходить
до висновку, що позивач не є
спадкоємцем померлого ОСОБА_4, а тому не
має право на зміну черговості
одержання права на спадкування, у
зв'язку з чим її позов не підлягає до
задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.
1, 3, 10, 11, 60, 61, 130, 208, 209, 212-215, 218, 221, 224, 223, 294
ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання
ОСОБА_1 з ОСОБА_4, як жінки та чоловіка
без шлюбу, у період з 11 квітня 2009 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги або закінченню апеляційного
провадження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Корнієнко С.В.