У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Олійник А.С.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Рахівського районного суду
Закарпатської області від 3 березня 2014
року, ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 18 квітня 2014
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Рахівського районного суду
Закарпатської області від 3 березня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 18 квітня 2014 року, позов
задоволено. Стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором у розмірі 76 640 грн 64
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані
судові рішення, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

У відкритті касаційного провадження у
справі необхідно відмовити з таких
підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно із п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», якщо
кредитодавець у позасудовому порядку
або до судового провадження
звертається з вимогою про повернення
споживчого кредиту або погашення
іншого боргового зобов'язання
споживача, кредитодавець не може у
будь-який спосіб вимагати будь-якої
плати або винагороди від споживача за
таке звернення. При цьому кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Згідно із правовим висновком
Верховного Суду України, який
викладено у постанові від 20 листопада
2013 року (справа № 6-126 цс 13), який є
обов'язковим для застосування судами
України відповідно до ч. 1 ст. 360-7
ЦПК України, п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Вирішуючи спір, суди дійшли
правильного висновку про відсутність
підстав для застосування строку
позовної давності без заяви ОСОБА_2 та
правильно вирішили спір.

Доводи касаційної скарги, додані до неї
матеріали, зміст рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
у відкритті касаційного провадження на
рішення Рахівського районного суду
Закарпатської області від 3 березня 2014
року, ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 18 квітня 2014
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого спеціалізованого суду України
А.С. Олійник

з розгляду цивільних і кримінальних
справ