Справа № 1308/384/2012
Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/783/1894/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого
судді Мікуш Ю.Р.

Суддів:
Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар Гацій
І.І.

З участю: позивача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3, відповідача
ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,
відповідачки ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 17 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, третя особа: Мокротинська
сільська рада, про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
відновлення меж, стягнення
матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Жовківського районного суду
Львівської області від 17 грудня 2013 року
у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що
вважає рішення суду незаконним,
необґрунтованим та таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Ухвалюючи рішення, судом неправомірно
не взято до уваги ряд доказів, які мають
істотне значення для вирішення справи,
а саме: рішення Мокротинської
сільської ради Жовківського району
Львівської області від 20.01.2011 року №10,
яким зобов»язано ОСОБА_7 до 01.03.2011 року
зняти огорожу та демонтувати добудову
до літньої кухні, а натомість взято до
уваги лист сільської ради від 10.09.2013
року, який суперечить даному рішенню та
немає юридичної сили.

Стверджує, що ним подано достатньо
доказів, які підтверджують те, що
фактичні межі земельної ділянки
позивача з урахуванням зведеної
огорожі не відповідають межам
встановленим в державному акті
апелянта та є меншими і таке зменшення
сталось за рахунок збільшення
земельної ділянки позивача.

Під час ухвалення рішення судом не
враховано ст.ст. 317, 319,386 та 391 ЦК України,
а також ст. ст. 78, 106 та 152 ЗК України.

Просить скасувати оскаржуване рішення
суду та ухвалити нове, яким позов
задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2
та виступ його адвоката ОСОБА_3 на
підтримання доводів апеляційної
скарги, заперечення з приводу
апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4
та виступ його адвоката ОСОБА_5,
заперечення відповідачки ОСОБА_6,
вивчивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено , що сторони по справі
позивач ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_4
та ОСОБА_6 є сусідами. Їхні земельні
ділянки межують між собою.

З Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЛВ № 015993,
виданого ОСОБА_2 вбачається, що він є
власником земельної ділянки площею 0,7991
га, яка розташована в АДРЕСА_1 та надана
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, ведення особистого
селянського господарства.( а.с.5).

Громадянці ОСОБА_7 належала земельна
ділянка площею 0,2340 га в АДРЕСА_2
відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 927680, виданого на підставі рішення 7
сесії 5 скликання №16 від 02.03.2007р.
Мокротинської сільської ради. Цільове
призначення земельної ділянки -
ведення особистого селянського
господарства. Державний акт
виготовлений в державній системі
координат, межі земельної ділянки
встановлено в натурі, кадастровий
номер земельної ділянки-0:01:022:0005.

Також ОСОБА_7 належала земельна ділянка
площею 0,2162 га в АДРЕСА_3 відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №927679,
виданого на підставі рішення 7 сесії 5
скликання №16 від 02.03.2007р. Мокротинської
сільської ради. Цільове призначення
земельної ділянки - будівництво та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.
Державний акт виготовлений в державній
системі координат, межі земельної
ділянки встановлено в натурі,
кадастровий номер земельної
ділянки-:01:022:0004.

Із свідоцтва про право на спадщину за
законом від 17.07.2013 року вбачається, що
спадкоємцем майна ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 до ? часток спадкового
майна є її син ОСОБА_4 ( а.с.52).

Житлові будинки сторін та їхні
господарські будівлі відносяться до
старої забудови.

Позовні вимоги ОСОБА_2 ґрунтуються на
тому, що відповідачі захопили частину
його земельної ділянки, а саме при
встановленні під навісу до літньої
кухні та перенесенням огорожі.

Відповідно до ч.1 ст.106 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки має право вимагати від
власника сусідньої земельної ділянки
сприяння встановленню твердих меж, а
також відновлення межових знаків у
випадках, коли вони зникли,
перемістилися або стали непридатними.

Однак, з листа Мокротинської сільської
ради від 10.09.2013 року № 02-09/312 вбачається,
що ОСОБА_4 не змінював межі земельної
ділянки між земельною ділянкою ОСОБА_2
та своєю, оскільки там стоїть давно
встановлена огорожа ( стара огорожа)(
а.с.68).

Акт, який ОСОБА_2 представив на суді без
підпису землевпорядника ОСОБА_8 був
складений ОСОБА_2, який немає на це
відповідної ліцензії і є незаконним. (
а.с.10).

Мокротинською сільською радою
Жовківського району рекомендовано
ОСОБА_2 визвати землевпорядну
організацію, яка має ліцензію для
проведення відповідних робіт, оскільки
його земельна ділянка приватизована
(а.с.68).

До матеріалів справи позивачем ОСОБА_2
долучено також копію плану розміщення
огорожі і навісу, які встановив ОСОБА_4
та позивач вважає це доказом для
підтвердження його позовних вимог,
чого не заперечив в суді апеляційної
інстанції.

Судом першої інстанції зазначений план
не прийнятий до уваги та такий відхиляє
колегія суддів, оскільки план - схема
складений самим позивачем ОСОБА_2, який
є зацікавленою особою у справі.
Землевпорядник ОСОБА_8 від підпису у
даному плані відмовилася.

Відповідно до ст.59 ч.1 ЦПК України суд не
бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом.

Із листа - відповіді Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області від
25.04.2012 року за № 7/13-6-2240 вбачається, що
перевіркою здійсненою ними не
встановлено виконання будівельних
робіт з будівництва добудови до
літньої кухні, встановлення нової
огорожі, а тому немає правових підстав
для застосування до ОСОБА_4 заходів
адміністративного характеру.

В суд апеляційної інстанції
відповідачами по справі надано лист
Державної інспекції сільського
господарства у Львівській області від
18.04.2014 року № 2442/3-9-8.

У вказаному вище листі зазначено, що
Мокротинською сільською радою було
прийнято рішення №6 від 27 грудня 2010
року «Про затвердження акту перевірки
суміжного землекористування ОСОБА_2 та
ОСОБА_7» відповідно до якого
Мокротинською сільською радою було
затверджено Акт перевірки суміжного
землекористування громадян ОСОБА_2 та
ОСОБА_7 від 17.12.2010 року. Згідно даного
акту, комісією з представників
Мокротинської сільської ради , а також
зацікавлених сторін - ОСОБА_2 та ОСОБА_7
було проведено обстеження меж
земельних ділянок , що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_4. Комісією було
рекомендовано встановити межові знаки
згідно плану земельної ділянки гр.
ОСОБА_2, складеного Жовківським РВ ЛРФ
«Центру ДЗК» у 2009р. Даний акт в частині
рекомендацій комісії щодо
встановлення межових знаків згідно
плану земельної ділянки гр. ОСОБА_2,
складеного Жовківським РВ ЛРФ «Центру
ДЗК» у 2009р. межі земельної ділянки
якого встановлено в натурі ,
кадастровий номер не присвоєно, без
складання відповідної технічної
документації із землеустрою, не
відповідає вимогам земельного
законодавства, зокрема ст.20,22,25 ЗУ «Про
землеустрій», чинного на день його
складення, а також суперечить
погодженій та затвердженій у
встановленому законодавством порядку
технічній документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки до Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ №927679 гр. ОСОБА_7 на земельну
ділянку в АДРЕСА_2, а також Акту
встановлення і узгодження меж
земельної ділянки гр. ОСОБА_7 на
земельну ділянку в АДРЕСА_3 від 25.04.2007 р.

У зв»язку з цим рішення Мокротинської
сільської ради №6 від 27 грудня 2010 року
«Про затвердження акту перевірки
суміжного землекористування ОСОБА_2 та
ОСОБА_7» прийняте з порушенням вимог
законодавства, чинного на день його
прийняття» , а саме ст.20,22,25 Закону
України «Про землеустрій», ст.161
Земельного кодексу України.

Держсільгоспінспекцією у Львівській
області було скеровано клопотання про
приведення у відповідність з
законодавством рішення Мокротинської
сільської ради №6 від 27 грудня 2010 року
«Про затвердження акту перевірки
суміжного землекористування ОСОБА_2 та
ОСОБА_7».

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом.

Таким чином позивачем ОСОБА_2 не
доведений факт порушення його прав як
суміжного користувача земельною
ділянкою та не надано належних доказів
на підтвердження його позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, рішення ухвалене з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1.п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 17 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
А.В. Ніткевич

О.Ф. Павлишин