У Х В А Л А

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О.,

суддів: Кадєтової О. В.,
Мостової Г. І.,

Мартинюка В. І.,
Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», треті особи: приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, про визнання договору іпотеки
припиненим та зобов'язання вчинити
певні дії, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, у якому просив
визнати договір іпотеки від 04 серпня 2008
року № 012/03-00/132/2-08, укладений між
ним та Відкритим акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль»), припиненим з 28 березня 2013 року
та зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області внести відповідні записи до
Державного реєстру іпотек та Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна.

Посилався на те, що оскільки
Товариство з обмеженою
відповідальністю «М'ясний формат»
(далі - ТОВ «М'ясний формат»), на
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань якого він передав в іпотеку
банку квартиру АДРЕСА_1, 28
березня 2013 року визнано банкрутом та
ліквідовано, то іпотека є припиненою.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від
01 жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 грудня
2013 року, позов задоволено частково.

Визнано договір іпотеки від 04
серпня 2008 року № 012/03-00/132/2-08, укладений
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_3 та посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований у реєстрі за № 2055,
припиненим з 28 березня 2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», посилаючись
на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалені у справі судові рішення
просить скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Ухвалюючи рішення про визнання
договору іпотеки припиненим, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився і апеляційний суд, виходив із
того, що кредитний договір між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та
ТОВ «М'ясний формат» припинено у
зв'язку із ліквідацією боржника, тому в
силу вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про
іпотеку» припиненим є договір іпотеки.

Проте з такими висновками судів
повністю погодитись не можна з огляду
на наступне.

Судами встановлено, що 04 серпня 2008
року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ТОВ «М'ясний формат» було укладено
генеральну кредитну угоду № 012/03-00/132-08
та кредитний договір № 012/03-00/133-08,
згідно з умовами яких банк відкрив
відповідачу довгострокову
відновлювальну кредитну лінію з
лімітом кредитування 2 500 000 грн.

Цього ж дня із метою забезпечення
виконання вказаного кредитного
договору між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_3 укладено договір
іпотеки № 012/03-00/132/2-008, згідно з умовами
якого останній передав в іпотеку банку
квартиру АДРЕСА_1.

25 грудня 2009 року та 10 лютого 2011 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 було
вчинено виконавчі написи за № 2898 та №
231 про звернення стягнення на іпотечне
майно - квартиру АДРЕСА_1 для
задоволення вимог ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» з погашення кредитної
заборгованості (а. с. 49, 50).

25 червня 2010 року відносно ТОВ
«М'ясний формат» господарським судом
Дніпропетровської області було
порушено справу про банкрутство
№ Б34/250-10, у рамках якої відповідачем
було заявлено вимогу на загальну суму 3
574 897 грн 36 коп., у тому числі за
генеральною кредитною угодою №
012/03-00/132-08 та кредитним договором №
012/03-00/133-08

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 12
березня 2013 року у справі № Б34/250-10
затверджено ліквідаційний баланс та
звіт ліквідатора і ліквідовано ТОВ
«М'ясний формат».

28 березня 2013 року до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців внесено
запис про припинення ТОВ «М'ясний
формат» (а. с. 21).

Обґрунтовуючи підстави позову,
позивач посилався на те, що оскільки
юридична особа - боржник ліквідована,
то припиняються правовідносини і за
іпотечним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотеко держателя.

Вчинення виконавчого напису на
нотаріально посвідченому договорі
застави у порядку, передбаченому ст. ст.
87, 88 Закону України «Про
нотаріат», перетворює його на
виконавчий документ згідно зі
ст. 3 Закону України «Про виконавче
провадження».

У той же час, вирішуючи спір по суті
та ухвалюючи рішення про задоволення
позову, на порушення приписів ст. ст.
212-214, 303 ЦПК України суди не звернули
уваги на те, що на час звернення
стягнення на предмет іпотеки за
виконавчими написами нотаріуса ТОВ
«М'ясний формат», щодо якого 28 березня
2013 року проведено державну реєстрацію
припинення юридичної особи,
ліквідовано не було.

Крім того, із матеріалів справи
вбачається, що у 2009 та 2011 роках було
вчинено виконавчі написи нотаріуса про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, які на момент ліквідації ТОВ
«М'ясний формат» та на час звернення до
суду з позовом про припинення договору
іпотеки є чинними та ніким не
скасовані.

Із моменту вчинення виконавчих
написів, а саме, початку примусового
стягнення заборгованості за рахунок
предмета іпотеки, статус іпотекодавця
змінюється на статус боржника, та
зобов'язання за договором іпотеки
переходять до площини виконання
зобов'язань позивача за виконавчими
написами.

Вирішуючи спір по суті, на порушення
приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди
на зазначене уваги не звернули, не
визначилися із характером спірних
правовідносин та нормою права яка
підлягає застосуванню та дійшли
передчасного висновку про визнання
оспорюваного договору іпотеки
припиненим.

Порушення судами при розгляді
справи норм процесуального права (ст.
ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для її правильного
вирішення, тому ухвалені ними судові
рішення у частині визнання договору
іпотеки припиненим не можуть вважатись
законними і обґрунтованими та в силу
ст. 338 ЦПК України в цій частині
підлягають скасуванню із передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В іншій частині судові рішення є
законними та обґрунтованими, тому
підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від
17 грудня 2013 року в частині визнання
договору іпотеки припиненим скасувати,
справу в цій частині передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині судові рішення
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді:
О. В. Кадєтова

В. І. Мартинюк

Г. І. Мостова

Д. О. Остапчук