Справа № 364/719/14-ц
Провадження № 2/364/237/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 року, Володарський районний суд
Київської області, в складі:

головуючого судді
Моргун Г. Л.,

при секретарі
Сіваченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні , в смт Володарка , справу за
позовом

ОСОБА_1 до

Логвинської сільської ради
Володарського району Київської
області

про визнання права власності на
спадкове майно ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду у червні 2014
року з позовною заявою, в якій
вказувала , що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла -
ОСОБА_3 . Після смерті спадкодавця
відкрилася спадщина за заповітом на
земельну ділянку площею 3,898 га. Вона не
має можливості прийняти спадщину та
належним чином оформити спадкове майно
оскільки державний акт , який
посвідчував право власності на
земельну ділянку було втрачено .

Позивач просить суд визнати за нею ,
ОСОБА_1 право власності на спадкове
майно в порядку спадкування за
заповітом на земельну ділянку площею
3,898 га з цільовим призначенням ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Логвинської сільської ради
Володарського району Київської
області .

В судове засідання позивач та
представник позивача не з'явилися
подали до суду заяву , якою просять суд
провести розгляд справи за їх
відсутності . Просили суд позов
задоволити, посилаючись на обставини
викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Логвинської
сільської ради Володарського району
Київської області в судове засідання
не з'явився. На адресу суду надійшла
заява , якою просить суд розгляд справи
провести без їх участі , позовні
вимоги визнали та не заперечували
проти задоволення позову .

Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб ,
які беруть участь у справі , чи у разі
якщо відповідно до положень ЦПК
України розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_3 , що підтверджено
свідоцтвом про її смерть ( а.с.4 ). За
життя, 05.03.2003 року, ОСОБА_3 склала
заповіт , яким усе майно , що буде
належати їй на день її смерті де б воно
не знаходилося і з чого б не складалося
, а також все те на що вона за законом
буде мати право на день її смерті
заповідала ОСОБА_1 ( а.с.5). Після її
смерті відкрилася спадщина за
заповітом на спадкове майно , зокрема
на земельну ділянку площею 3,898 га , з
цільовим призначенням ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Логвинської сільської ради
Володарського району Київської
області .

Земельна ділянка була посвідчена
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії КВ № 025783 ( а.с.7-8)
на що вказує довідка відділу
Держземагенства у Володарського
районі Київської області № 252 від 21.03.2014
року . Про втрату Державного акта в
місцевій газеті «Голос Володарщини від
25 квітня 2014 року було поміщено
відповідне оголошення ( а.с. 12).

Позивач має право на спадщину за
заповітом оскільки відповідно до ст. 1223
ЦК України право на спадкування мають
особи , визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України , право
власності набувається на підставах , що
не заборонені законом , зокрема із
правочинів .

Право власності вважається
набутим правомірно , якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлено
судом .

У відповідності до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Беручи до уваги вище викладе, суд
прийшов до висновку, що позивач має
право на спадщину за заповітом
оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК
України право на спадкування мають
особи , визначені у заповіті. Ст.222 ч.1 ЦК
України вказує , що спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи , які є живими на час
відкриття спадщини , а також особи , які
були зачаті за життя спадкодавця і
народженні живими після відкриття
спадщини. Позивач вчасно звернулася до
нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини , але їй було відмовлено у
зв'язку з тим, що у неї відсутній
оригінал Державного акта на право
власності на земельну ділянку ( а.с.11).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення. Громадяни
України набувають право власності на
земельні ділянки на підставі прийняття
спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г
Земельного Кодексу України.

Ст. 1218 ЦК України зазначає , що до складу
спадщини входять усі права та обов'язки
, що належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок її смерті .

Встановлені судом обставини справи
вказують, що позивач не має змоги
оформити у нотаріуса прийняття
спадщини, оскільки Державний акт на
право власності на земельну ділянку
було втрачено.

Таким чином, визнання представником
відповідача - Логвинською сільською
радою Володарського району Київської
області пред'явленого позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб. Беручи
до уваги вище викладене, суд прийшов до
висновку, що вимоги позивача про
визнання права власності на спадкове
майно базуються на законі, є
обґрунтованими, тому їх слід
задовольнити .

Керуючись ст.81 ч.1 п.г Земельного
Кодексу України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222,
1225, 1261,1268 ЦК України , ст.ст. 57, 79, 208, 209, 212
- 215 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за заповітом на земельну
ділянку площею 3,898 га , з цільовим
призначенням ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Логвинської сільської ради
Володарського району Київської
області після ОСОБА_3 , яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи , які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Г. Л. Моргун