Справа №531/1235/14-ц
Провадження№6/531/74/14
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.

за участю секретаря - Шаршонь Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Карлівського
районного управління юстиції
Полтавської області Пустогородської
А.В. про вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, -

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2014 року до Карлівського
районного суду надійшло подання
старшого державного виконавця ВДВС
Карлівського РУЮ Полтавської області
Пустогородської А.В. про вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2 до виконання рішення
Карлівського районного суду
Полтавської області №2-990/05 від 28.11.2005
року про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання їх дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 24.10.2005
року і до досягнення дитиною
повноліття. На протязі трьох років
шести місяців рішення суду не
виконується, боржник ухиляється від
виконання рішень судів. Державним
виконавцем вчинено ряд дій на
виконання рішення в примусовому
порядку, зокрема: направлено запити до
реєструючи органів, 03.07.2014 року
направлено боржнику
довідку-розрахунок по сплаті
аліментів, 07.07.2014 року накладено арешт
на все майно боржника.

В судовому засіданні державний
виконавець повністю підтримала
подання та просила його задовольнити.

Вислухавши державного виконавця,
дослідивши додані до подання
матеріали, суд встановив, що рішенням
Карлівського районного суду
Полтавської області №2-990/05 від 28.11.2005
року стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання їх дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 24.10.2005
року і до досягнення дитиною
повноліття.

До теперішнього часу рішення суду в
добровільному порядку не виконано.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України та в'їзду в України
громадян України» громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у виїзді за кордон у випадку, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням
до виконання зобов'язань.

Згідно ст. 3771 ЦПК України, питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Статтею 90 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачена
відповідальність за невиконання
законних вимог державного виконавця та
порушення вимог цього закону.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Суд вважає, що державним виконавцем не
доведено того, що боржник
відмовляється виконувати
розпорядження державного виконавця
щодо проведення виконавчих дій та
ухиляється від виконання зобов'язань
за рішенням суду.

Так, до подання додано копії: постанови
про відкриття виконавчого провадження;
виконавчого листа; запитів до
реєструючи органів та відповідей на
них; довідки-розрахунку
заборгованості.

Підтвердження про отримання виклику до
ВДВС боржником в доданих до подання
матеріалах немає.

Крім того, відповідно до копії
виконавчого листа №2-990/05, боржник
працевлаштований та працює на ВАТ
«Красноградський маслосирзавод».

Відсутність у боржника майна, на яке
може бути звернуто стягнення, не може
слугувати ознакою ухилення від
виконання зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

В зв'язку з викладеним, суд вважає, що
подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33 Конституції України, ст. 6 ЗУ «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
України громадян України», ст. ст. 11, 90
ЗУ «Про виконавче провадження» ст. 3771
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Карлівського районного управління
юстиції Полтавської області
Пустогородської А.В. про вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційний суд Полтавської області
через Карлівський районний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя