У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року Підволочиський
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді
Могачевська В.Й.,

за участю секретаря судового засідання
Реєнт Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Підволочиськ скаргу
ОСОБА_1 на дії головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Підволочиського
районного управліня юстиції ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на
дії головного державного виконавця
ВДВС Підволочиського РУЮ в котрій
просив постановити рішення, яким
визнати незаконною та скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 43179694 від 05.05.2014 року
видану головним державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Підволочиського районного управління
юстиції ОСОБА_2; до вирішення питання по
суті зупинити виконання постанови про
відкриття виконавчого провадження №
43179694 від 05.05.2014 року.

Обгрунотовуючи свої вимоги скаржник
посилався на те, що рішенням
Підволочиського районного суду
Тернопільської області від 02 грудня 2013
року частково задоволено позов ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики.

Судом вирішено: стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 борг за договором
позики в сумі 436 615 ( чотириста тридцять
шість тисяч шістсот п”ятнадцять )
гривень, три проценти річних в розмірі
23079 ( двадцять три тисячі сімдесят
дев”ять ) гривень 78 копійок та судові
витрати 3441 ( три тисячі чотириста сорок
одну ) гривню, в решті позовних вимог
щодо стягнення з ОСОБА_1 індексу
інфляції в розмірі 19761 ( дев”ятнадцять
тисяч сімсот шістдесят одну ) гривню 53
копійки - відмовлено.

Згідно ухвали апеляційного суду
Тернопільської області від 20 березня
2014 року судом відхилено апеляційну
скаргу ОСОБА_1, рішення Підволочиського
районного суду від 02 грудня 2013 року
залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням
Підволочиського районного суду та
ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області, ним було
подано касаційну скаргу до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ про що повідомлено відділ
державної виконавчої служби
Підволочиського РУЮ .

Однак, 05 травня 2014 року головним
державним виконавцем відділу ДВС
Підволочиського РУЮ ОСОБА_2 на підставі
виконавчого листа №2/604/295/13 від 02 грудня
2013 року було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження за
№43179694 на примусове виконання рішення
суду.

Дану постанову вважає незаконною і
такою, що підлягає до скасування з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «
Про виконавче провадження» - копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження не пізніше наступного дня
надсилається стягувану, боржнику та
органу ( посадовій особі ), який видав
виконавчий документ.

Відповідно до ст. 27 Закону України,
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, які повинні бути доведені
державним виконавцем до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією.

Крім того, постановою про відкриття
виконавчого провадження від 05 травня
2014 року державний виконавець наклав
арешт на все належне йому майно.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі, якщо
при відкритті виконавчого провадження
державним виконавцем накладено арешт
на майно і кошти боржника, боржник за
погодженням з державним виконавцем має
право у строк до початку примусового
виконання рішення реалізувати належне
йому майно чи передати кошти в рахунок
повного або часткового погашення боргу
за виконавчим документом. У разі
продажу майна боржника покупець цього
майна повинен внести кошти за придбане
майно на рахунок органу державної
виконавчої служби у строк до початку
примусового виконання рішення. Після
внесення покупцем коштів арешт з
проданого майна боржника знімається
постановою державного виконавця.

Відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає зупиненню у разі
подання до суду касаційної скарги на
рішення суду.

Оскільки станом на сьогоднішній день
ним подано касаційну скаргу до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, питання щодо стягнення з нього
грошових коштів на користь ОСОБА_3 є
остаточно не визначеним.

Відповідно до ст. 82 ЗУ «Про виконавче
провадження» боржник має право
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
порядку.

В додатковому обґрунтуванню скарги
ОСОБА_1 акцентував увагу суду на те, що
05.05.2014 року головним державним
виконавцем відділу ДВСУ
Підволочиського районного управління
юстиції ОСОБА_2 на підставі виконавчого
листа № 2/604/295/13 від 02.12.2013 року було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за № 43179694 на
примусове виконання вищевказаного
рішення.

Відповідно до цієї постанови боржнику
було надано строк для добровільного
виконання рішення суду до 12 травня 2014
року.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження винесена головним
державним виконавцем являється
незаконною і такою що підлягає до
скасування з наступних підстав:

1) як вбачається з тексту постанови про
відкриття виконавчого провадження від
05.05.2014 року підставою для відкриття
виконавчого провадження № 43179694 став
виконавчий лист № 2/604/295/13, виданий 02
грудня 2013 року Підволочиським районним
судом.

Відповідно до супровідної листа
головного державного виконавця ВДВС
Підволочиського РУЮ ОСОБА_2, до
постанови про відкриття виконавчого
провадження за вих. № 1480/03-28 від 05.05.2014
року, який разом із постановою було
надіслано на його адресу, вказано, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження винесена на підставі
виконавчого листа № 2/604/295/14 від 02.12.2013
року, виданого Підволочиським районним
судом .

При винесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження головним
державним виконавцем було допущено
грубу помилку, оскільки Підволочиським
районни судом 02.12.2013 року ніколи не
видавався і не міг бути виданий
виконавчий лист для примусового
виконання рішення суду, оскільки 02.12.2013
року лише було постановлено рішення
суду. Дане рішення було ним оскаржено в
апеляційному порядку і лише 20.03.2014 року
вступило в законну силу після
постановлення ухвали апеляційним
судом Тернопільської області.

Як вбачається із тексту виконавчого
листа його було видано 30.04.2014 року. В цей
же день його було отримано
представником стягувача ОСОБА_3 та
цього ж дня ним подано заяву до
виконавчої служби Підволочиського РУЮ
про примусове виконання рішення суду.

Таким чином, підставою для відкриття
виконавчого провадження став документ
якого в природі не існує – виконавчий
лист № 2/604/295/13 від 02.12.2013 року, який
Підволочиським районни судом не
видавався.

Крім того, просить врахувати, що ним
подано касаційну скаргу на рішення
Підволочиського районного суду від 02.
12. 2013 року та ухвалу апеляційного суду
від 20.03.2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ. Станом на сьогоднішній день
питання щодо прийняття поданої ним
касаційної скарги не вирішено. Ним
було проінформовано відділ державної
виконавчої служби Підволочиського РУЮ
про подання касаційної скарги.

У судовому засіданні представник
скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримала
скаргу, дала пояснення аналогічні
викладеним у ній, просить визнати
незаконною та скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження
№43179694 від 05.05.2014 року з мотивів,
наведених в скаргах.

Представник ВДВС Підволочиського РУЮ
Тернопільської області начальник ВДВС
Підволочиського РУЮ ОСОБА_5 вважає
скаргу необґрунтованою, просить
відмовити у її задоволенні,
посилаючись на те, що при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження № 43179694 від 05.05.2014 року
головний державний виконавець діяв в
межах закону. Вказуючи номер і дату
видачі виконавчого листа допустив
помилку, яку вона, як начальник відділу
державної виконавчої служби
Підволочиського РУЮ має право
виправити.

Просить також врахувати, що підстави
для зупинення виконавчого провадження
передбачені ст. 37 Закону України «Про
виконавче провадження». Згідно вимог
цієї статті державний виконавець
зобов’язаний зупинити виконавче
провадження лише у випадку прийняття
судом до розгляду касаційної скарги на
рішення суду прокурора, а не сторони по
справі.

Вислухавши пояснення представників
скаржника та ВДВС Підволочиського РУЮ
проаналізувавши скаргу та підстави,
наведені у ній, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку що
скарга підлягає до часткового
задоволення, виходячи з таких
міркувань.

Рішенням Підволочиського районного
суду від 02 грудня 2013 року частково
задоволено позов ОСОБА_3.

У резолютивній частині вказаного
рішення зазначено: стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 борг за договором
позики в сумі 436 615 грн., три проценти
річних в розмірі 23079 грн. 78 коп. та
судові витрати 3441 грн., в решті позовних
вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 індексу
інфляції в розмірі 19761 грн. 53 коп. -
відмовлено.

Згідно ухвали апеляційного суду
Тернопільської області від 20 березня
2014 року судом відхилено апеляційну
скаргу ОСОБА_1, рішення Підволочиського
районного суду Тернопільської області
від 02 грудня 2013 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України
рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На підставі вказаного рішення суду 30
квітня 2014 р. Підволочиським районним
судом було видано виконавчий лист по
справі № 2/604/295/13 і в цей же день
виконавчий лист було передано
представнику стягувача, який 05.05.2014
року за вх. № 449/03-31 було одержано ВДВС
Підволочиського РУЮ Тернопільської
області.

05.05.2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Підволочиського РУЮ
ОСОБА_2 винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 43179694 на виконання виконавчого листа
№ 2/604/295/13 виданого 02 грудня 2013 року
Підволочиським районним судом
Тернопілської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за
договором позики в сумі 439615 грн., три
проценти річних в розмірі 23079.78 грн., та
судові витрати 3441 грн.

Відповідно до ст. 17, 19, 20, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
головним державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Підволочиського районного управління
юстиції ОСОБА_2, 05 травня 2014 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 43179694 на
виконання виконавчого листа №2/604/295/13,
виданого Підволочиським районним
судом Тернопільської області 02 грудня
2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 боргу за договором
позики в сумі 439615 грн., три проценти
річних в розмірі 23079,78 грн. та судових
витрат - 3441 грн.

У вказаній постанові зазначено, що
документ ( виконавчий лист ) який
вступив в законну силу (набрав
чинності) 20 березня 2014 року, виданий 02
грудня 2013 року заява про примусове
виконання подана стягувачем 05 травня
2014 року, а тому вирішено відкрити
виконавче провадження ВП №43179694 з
виконання виконавчого документу
№2/604/295/13, виданого Підволочиським
районним судом Тернопільської області
02 грудня 2013 року ; надати Боржнику строк
для добровільного виконання до 12
травня 2014 року.

В даній постанові боржнику
запропоновано добровільно виконати
рішення до 12.05.2014 року.

При невиконанні рішення в наданий для
добровільного виконання строк
виконати його в примусовому порядку зі
стягненням з боржника виконавчого
збору та витрат, пов’язаних з
провадженням виконавчих дій.

Між тим, судом встановлено, що
Підволочиським районним судом
виконавчий по справі № 2/604/295/13 яка була
розглянута 02 грудня 2013 року було
видано 30 квітня 2014 року.

Тобто, головним державним виконавцем
було відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом, якого не існує (
оскільки 02 грудня 2013 року лише була
розглянута цивільна справа за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики, рішення по якій було
оскаржено в апеляційному порядку, який
постановив ухвалу 20 березня 2014 року) і
аж 30 квітня 2014 року за заявою
представника стягувача було видано
виконавчий лист.

Твердження начальника ВДВС
Підволочиського РУЮ про те, що нею, як
начальником ВДВС, якому
підпорядкований державний виконавець
у відповідності до ч. 3 ст. 83 Закону
України « Про виконавче провадження »
можуть бути внесені і внесені зміни в
постанову головного державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження ОСОБА_2 від 05 травня 2014
року не можуть бути підставою для
відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1,
оскільки відповідно до вимог даної
статті - начальник відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або державний
виконавець з власної ініціативи чи за
заявою сторони виконавчого
провадження може виправити допущені у
процесуальних документах, винесених у
виконавчому провадженні державним
виконавцем, граматичні чи арифметичні
помилки, про що виноситься відповідна
постанова.

Таким чином судом встановлено, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43179694 на виконання
виконавчого листа №2/604/295/13, виданого
Підволочиським районним судом
Тернопільської області 02 грудня 2013
року про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі
439615 грн., три проценти річних в розмірі
23079,78 грн. та судових витрат - 3441 грн.,
являється незаконною, оскільки
Підволочтиським районним судом такий
виконавчий лист не видавався.

При вирішенні питання в про зупинення
виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження суд враховує
те, що рішенням про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень №12825311 від 05 травня
2014 року, державного реєстратора прав на
нерухоме майно ОСОБА_6 на підставі ст. 9
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», п.20 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою КМУ від 17.10.2013 року №868
проведено державну реєстрацію
обтяження арешт нерухомого майна за
суб’єктом ОСОБА_1, що підтверджується
також витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень №21236349.

Згідно скарги поданої заявником
ОСОБА_1, останній не погоджуючись із
рішенням Підволочиського районного
суду та ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області, він подав
касаційну скаргу до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

З копії вказаної скарги, що міститься
при матеріалах справи вбачається, що
вказана скарга датована 10 квітня 2014
року.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦПК України та
п.11 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
14.06.2012 року №10 «Про практику розгляду
цивільних справ у касаційному порядку»
при відкритті касаційного провадження
суддя-доповідач у разі необхідності
вирішує питання про зупинення
виконання судового рішення, яке
оскаржується, до закінчення
касаційного провадження, але лише за
наявності клопотання особи, яка подала
касаційну скаргу (частина перша статті
328 ЦПК). Норми ЦПК не забороняють
вирішити питання про зупинення
виконання оскаржуваного судового
рішення й на подальших етапах
касаційного провадження. При цьому
право на зупинення виконання судового
рішення не надає суду касаційної
інстанції права застосовувати заходи
забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК).

Клопотання про зупинення виконання
судового рішення може бути викладено
як у самій скарзі, так і окремим
документом.

Таке клопотання має бути мотивованим,
містити підстави для зупинення
виконання судового рішення,
підтверджені певними доказами
(наприклад, у разі відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання рішення суду має бути додано
завірену копію такої постанови).

Вирішуючи питання про зупинення
виконання судового рішення, суд
касаційної інстанції враховує
необхідність у цьому, зокрема, у разі
ймовірності утруднення повторного
розгляду справи внаслідок можливого
скасування судового рішення,
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, запобігання
порушенню прав осіб, які брали участь у
справі, та які не брали такої участі,
але рішенням суду вирішено питання про
їх права, свободи чи обов’язки.

Норми ЦПК не передбачають необхідності
скасовувати ухвалу про зупинення
виконання судового рішення чи
відновлювати його виконання при
ухваленні судового рішення за
наслідками касаційного провадження,
оскільки з ухваленням судового рішення
касаційною інстанцією зупинення
виконання судового рішення втрачає
законну силу.

З аналізу наведених норм вбачається, що
єдиною підставою для зупинення
виконання рішення суду що набрало
законної сили є вирішення вказаного
питання суддею - доповідачем при
відкритті касаційного провадження.

Враховуючи наведене, суд приходить до
переконання, що скарга в частині вимоги
про зупинення виконання постанови про
відкриття виконавчого провадження №
43179694 від 05.05. 2014 року ОСОБА_1, є
безпідставною, а тому у її задоволенні
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 223, 328, 383, ЦПК
України, Законом України « Про
виконавче провадження» , п.11 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14.06.2012 року №10 «Про практику
розгляду цивільних справ у касаційному
порядку» суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Підволочиського районного управліня
юстиції ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати
постанову головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Підволочиського
районного управління юстиції ОСОБА_7
від 05.05.2014 року про відкриття
виконавчого провадження ВП № 43179694 про
примусове виконання виконавчого листа
№ 2/604/295/13 виданого Підволочиським
районним судом Тернопільської області
02.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 боргу за договором
позики в сумі 439615 грн., трьох процентів
річних в розмірі 23079.78 грн. та 3441 грн.
судових витрат.

В задоволенні вимог про зупинення
виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження № 43179694 від 05.05.
2014 року до вирішення питання по суті
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд протягом
п’яти днів з дня її проголошення, а
особами, без участі яких постановлено
дану ухвалу, протягом п’яти днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

Суддя :