РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16341/13-ц

пр. № 2/759/525/14

24 червня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства СП
«Партнер», за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета позову - гаражного
обслуговуючого кооперативу
«Краснова-17», про зобов'язання
безоплатного усунення недоліків,
допущених при будівництві гаражного
комплексу,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до Приватного
акціонерного товариства СП «Партнер»,
у якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просив, за правилами
частини 1 статті 858 Цивільного кодексу
України, зобов'язати СП «Партнер»
усунути недоліки, допущені при
будівництві гаражного комплексу,
розташованого за адресою АДРЕСА_1
згідно переліку визначеному у акті
огляду будівлі (споруди) від 12.04.2013р. та
висновку будівельно-технічного
експертного дослідження від 24.05.2014р., а
саме протікання стель боксу гаражу
НОМЕР_1 та прилеглих до нього приміщень
зального користування гаражного
комплексу; встановити строки для
усунення зазначених вище недоліків - 3
(три) місяці з дня прийняття рішення
(набрання рішення чинності); крім того
просив стягнути судові витрати по
справі судовий збір та витрати за
проведення експертизи.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав.

Представник третьої особи - Гаражного
обслуговуючого кооперативу «Краснова
17» позов підтримав повністю, просив
його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, направив письмові
заперечення проти заявлених позовних
вимог, вказуючи на їх безпідставність і
недоведеність. У судові засідання
відповідач свого представника не
направив, а відтак, з огляду на належне
повідомлення ПАТ СП «Партнер» про дату
й час проведення судового розгляду
даної справи, суд вважає за можливе її
розгляд у відсутність відповідача у
заочному порядку.

Вивчивши доводи позовної заяви,
заперечень проти позову і дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення даного позову, виходячи із
такого.

Як вбачається із матеріалів справи і
встановлено судом, 01.07.2003 року між
позивачем та Приватним акціонерним
товариством СП «Партнер» укладено
інвестиційний контракт №77, за умовами
якого відповідач зобов'язався своїми
силами і засобами за рахунок залучених
від позивача коштів, збудувати і
передати позивачу обумовлений
автогараж (об'єкт інвестування) на
дільниці по АДРЕСА_1 у місті Києві, а
інвестор зобов'язується забезпечити
відповідне фінансування об'єкта та
прийняти його у власність (п.1.1
Контракту).

За пунктом 2.1. Інвестиційного контракту
інвестор здійснює фінансування
будівництва підземного гаража НОМЕР_1,
розміром 5,7м. * 3,5м., що буде збудований
СП «Партнер» до 31.12.2009 року з комплексом
передбачених проектом оздоблювальних
та монтажних робіт.

Інвестор може отримати автогараж на
ділянці по АДРЕСА_1 лише за умови
повного інвестування площі цього
автогаража (п. 2.3 Інвестиційного
договору).

Інвестор має право вибрати і закріпити
за собою конкретний гараж згідно з
переліком гаражів, які є у наявності;
переуступити право вимоги за цим
інвестиційним контрактом на користь
третіх осіб, або дострокового
розірвання інвестиційного контракту
(п.п. 3.1.1., 3.1.2. Інвестиційного контракту).

За умовами підпунктів 4.2.1., 4.2.2.
Інвестиційного контракту СП «Партнер»
зобов'язано збудувати і передати у
власність Інвестору об'єкт
інвестування на умовах, передбачених
цим інвестиційним контрактом та чинним
законодавством України; оформити вибір
конкретного гаража та закріпити за
інвестором.

Позивач вказує на те, що він є членом
гаражного обслуговуючого кооперативу
«Краснова 17». Із наявної у матеріалах
справи копії статуту ГОК «Краснова 17»
вбачається, що кооператив був
створений для обслуговування і
експлуатації гаражного комплексу
(гаражних боксів). що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

У письмових запереченнях проти позову
відповідач вказує на те, що з набуттям
права власності на гаражі власники
гаражів, в тому числі позивач у даній
справі, відмовились від виконання
своїх обов'язків брати участь у
різноманітних витратах, пов'язаних з
ремонтом, експлуатацією гаражів, при
цьому створивши обслуговуючий
кооператив «Краснова 17».

Даний позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що
при будівництві відповідачем
гаражного комплексу було допущено
порушення будівельних норм, які одразу
неможливо було виявити (приховані
недоліки) при отриманні гаража. 03.04.2013р.
відбулися загальні збори членів
обслуговуючого кооперативу на яких
вирішувалось питання порушення
відповідачем будівельних норм при
будівництві гаражного комплексу та не
усунення вказаних порушень в
добровільному порядку. Комісією 3-ї
особи - ГОК «Краснова 17» було проведено
загальний огляд гаражного комплексу
для виявлення недоліків, про що
складено Акт загального огляду будівлі
(споруди) з зазначенням переліків
недоліків, а саме протікання стель
боксів гаражів, у тому числі і у гаражі
НОМЕР_1 та прилеглих до нього приміщень
зального користування гаражного
комплексу від 12.04.2013 року.

З метою доведення викладених у позові
обставин, представником позивача було
подано до суду Висновок № ЕД-1-1-75/14
будівельно-технічного
(оціночно-будівельного) експертного
дослідження, що був складений 24.05.2014
року експертом ТОВ «Судова незалежна
експертизи України». За змістом
висновків даного дослідження, в
результаті обстеження конструктивних
елементів та оздоблювальних
матеріалів гаражного комплексу,
розташованого по АДРЕСА_1, було
встановлено наявність протікань та
сліди зволоження (намокання), опис яких
викладено на стор. 5-9 даного висновку,
причиною виникнення яких, враховуючи
характер і дислокацію виявлених
протікань та вимоги нормативної
законодавчо-технічної документації -
може бути відсутність гідроізоляції
плит перекриття; вартість
ремонтно-будівельних робіт, виконання
яких необхідне для усунення пошкоджень
конструктивних елементів та
опоряджувальних покриттів,
спричинених протіканням та замоканням
стелі та стін гаражного комплексу
становить 802 535,75 грн.

Відтак, враховуючи викладене, позивач
вказує на те, що вказаний вище
інвестиційний договір за своєю правою
природою є змішаним договором і
включає у собі елементи інвестиційного
договору і договору підряду, а тому,
керуючись положенням частини 1 статті
858 ЦК України, позивач, як замовник
просить зобов'язати відповідача, як
забудовника, виконавця безоплатно
усунути недоліки, допущені при
будівництві гаражного комплексу,
розташованого по АДРЕСА_1, згідно
переліку визначеному у акті огляду
будівлі (споруди) від 12.04.2013р. та
висновку будівельно-технічного
експертного дослідження від 24.05.2014р., а
саме протікання стель боксу гаражу
НОМЕР_1 та прилеглих до нього приміщень
зального користування гаражного
комплексу; встановити строки для
усунення зазначених вище недоліків - 3
(три) місяці з дня прийняття рішення
(набрання рішення чинності).

Відповідно до частини 1 статті 858 ЦК
України, якщо робота виконана
підрядником з відступами від умов
договору підряду, які погіршили роботу,
або з іншими недоліками, які роблять її
непридатною для використання
відповідно до договору або для
звичайного використання роботи такого
характеру, замовник має право, якщо
інше не встановлено договором або
законом, за своїм вибором вимагати від
підрядника: 1) безоплатного усунення
недоліків у роботі в розумний строк; 2)
пропорційного зменшення ціни роботи; 3)
відшкодування своїх витрат на усунення
недоліків, якщо право замовника
усувати їх встановлено договором.

Водночас, ПАТ СП «Партнер» проти вимог
даного позову заперечує, вказуючи на
те, що не укладав із ОСОБА_1 договору
підряду, при цьому обсяги та якість
будівельно-монтажних робіт
відповідають вимогам затвердженої
проектної документації замовника - ДП
«Житлоінбуд», будівельним нормам і
правилам та умовам договору підряду
№15/1 від 14.03.2003р. укладеного між
замовником ДП «Житлоінбуд» та
Інвестором-Підрядником СП «Партнер».

Так, із документів, доданих до
письмових заперечень проти позову
вбачається, що Управлінню державної
охорони України виданий державний акт
на право постійного користування
земельної ділянки площею 4910 квадратних
метрів по АДРЕСА_1. Акт зареєстровано в
книзі записів державних актів на право
постійного користування землею за
№75-4-00009.

Актом від 17.08.2000р. земельна ділянка була
передана під будівництво об'єкта ДП
«Житлоінбуд» Управлінням державної
охорони України.

За договором доручення від 25.07.2000р. №3
Управління державної охорони передає
функції замовника ДП «Житлоінбуд» при
управлінні державної охорони України
на будівництво житлового будинку із
вбудованими приміщеннями соціальної
сфери та підземними автостоянками по
АДРЕСА_1.

14 березня 2003р. між ДП «Житлоінбуд»
(замовник) та СП «Партнер»
(інвестор-підрядник) було укладено
договір підряду №15/1, за умовами якого
СП «Партнер» взяло на себе зобов'язання
в установлені терміни власними силами
побудувати Об'єкт (за винятком робіт, на
виконання яких Замовником буде
укладено прямі договори), здати об'єкт
приймальній комісії та усунути
протягом гарантійного строку виявлені
дефекти, спричинені неякісним
виконанням робіт (п. 2.1. договору).

Об'єктом будівництва за даним
договором є підземний автогараж в
комплексі з необхідною інженерною
інфраструктурою по АДРЕСА_1,
будівництво якої є предметом
діяльності сторін за договором;
замовником за даним договором підряду
є державне підприємство «Житлоінбуд»,
яке виконує функції замовника на
будівництво за листом-дорученням № 17/96
від 14.07.2000 року і договором-дорученням
№ 3 від 25.07.2000 р. (пункт 1.1. договору
підряду).

Відповідно до пункту 2.4. договору
підряду вбачається, що джерелом
фінансування будівництва Об'єкта є
кошти та інші активи, що направляються
на будівництво Інвестором-Підрядником,
а також інші, залучені
Інвестором-Підрядником відповідно до
законодавства інвестиції, в тому числі
залучені шляхом реалізації гаражних
боксів юридичним та фізичним особам,
які вкладають у будівництво об'єкта
грошові кошти, матеріальні ресурси та
інші активи.

Після введення гаражів в експлуатацію
в комплексі житлового будинку по
АДРЕСА_1 за актом №318 від 10.10.2005р. «Про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта» та передачі
гаражів за актом №1 від 31.07.2006р.
замовником - ДП «Житлоінбуд», СП
«Партнер» оформив документи на право
власності на гаражі, в т.ч. і за ОСОБА_1, з
яким був укладений згаданий вище
інвестиційний контракт №77 від 01.07.2003
року на фінансування робіт з
будівництва гаража НОМЕР_1 житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов`язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов`язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та
обов`язків є, зокрема, договори та інші
правочини (пункт 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов`язків.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (частина 1
статті 837 ЦК України).

Відтак, із викладеного вище вбачається,
що правовідносини щодо будівництва
підземного автогаражу в комплексі з
необхідною інженерною інфраструктурою
по АДРЕСА_1, виникли між сторонами
договору підряду №15/1 від 14 березня
2003р., а саме - між ДП «Житлоінбуд», як
замовником та СП «Партнер», як
підрядником.

У вказаному підземному гаражному
комплексі розміщено і гараж НОМЕР_1,
власником якого є ОСОБА_1, який набув
його у ході правовідносин із ПАТ СП
«Партнер», джерелом яких є
інвестиційний контракт №77 від 01.07.2003
року, який відповідач уклав із
позивачем, користуючись своїм правом,
закріпленим у наведеному вище пункті
2.4. договору підряду №15/1 від 14 березня
2003р.

Тобто, за змістом пункту 2.4. договору
підряду ПАТ СП «Партнер» мав право
залучати інвестиції у будівництво
Об'єкту, у тому числі, шляхом реалізації
гаражних боксів юридичним та фізичним
особам, які вкладають у будівництво
об'єкта грошові кошти, матеріальні
ресурси та інші активи.

Таким чином, за змістом пункту 2.4.
договору підряду №15/1 від 14 березня 2003р.
та положень інвестиційного контракту
№77 від 01.07.2003 року, вбачається, що у
межах правовідносин за інвестиційним
контрактом, ПАТ СП «Партнер» був
зобов'язаний за вказану у договорі
оплату передати у власність інвестора -
ОСОБА_1, обумовлений договором гараж
НОМЕР_1, розміром 5,7м. * 3,5м. у підземному
гаражному комплексі по АДРЕСА_1.

При цьому за пунктом 3.1.1.
інвестиційного контракту Інвестор має
право вибрати і закріпити за собою
конкретний гараж згідно з переліком
гаражів, які є у наявності.

Наведене свідчить про те, що у даному
разі мова йде не про конкретний об'єкт
будівництва із виконанням робіт за
проектно-кошторисною документацією, а
про передачу позивачу готової речі із
визначеними характеристиками і
можливістю вибору Інвестором іншого
гаражу з такими ж характеристиками.

Тобто, за своєю правовою природою
вказаний інвестиційний контракт не
містить у собі істотних умов договору
будівельного підряду у розумінні
статті 875 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до частини 1 статті 875
Цивільного кодексу України за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Крім того, у вказаному інвестиційному
договорі відсутні умови щодо
проектно-кошторисної документації
об'єкта будівництва, забезпечення
будівництва і передання та прийняття
робіт (ст.ст. 877, 878, 882 ЦК України).

Водночас, як уже було зазначено, роботи
із будівництва гаражного комплексу
були прийняті замовником - ДП
«Житлоінбуд» за актом №318 від 10.10.2005р.
«Про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта» та
передачі гаражів за актом №1 від
31.07.2006р.

У ході розгляду даного спору, ОСОБА_1 не
було наданого жодних доказів прийняття
роботи із будівництва гаражу НОМЕР_1 у
ПАТ СП «Житлоінбуд». При цьому умови
інвестиційного контракту №77 від 01.07.2003
року не передбачають прийом і передачу
виконаних будівельних робіт
відповідачем позивачу.

Разом із цим, в укладеному між
позивачем і відповідачем
інвестиційному договорі йде мова не
про передання і прийняття робіт, а про
передачу речі - гаражу у власність
позивача після відповідної його
оплати. При цьому сам гараж НОМЕР_1 є
невід'ємною частиною усього гаражного
комплексу, будівництво якого
здійснювалось за договору підряду №15/1
від 14 березня 2003 р.

Наведене свідчить про те, що укладений
між сторонами інвестиційний контракт
№77 від 01.07.2003 року не є джерелом
виникнення правовідносин підряду між
ПАТ СП «Партнер» і ОСОБА_1, що свідчить
про відсутність у позивача
матеріального права звернення до суду
із вимогою усунути недоліки, допущені
при будівництві вказаного гаражного
комплексу, застосовуючи спосіб захисту
цивільного права, що передбачений
статтею 858 ЦК України, оскільки за її
змістом визначені у ній права вимоги до
підрядника можуть виникнути лише у
замовника, як управненої сторони у
межах договірних відносин за договором
підряду.

Однак, у даному разі правовідносини
підряду між ОСОБА_1 і ПАТ СП «Партнер»
відсутні, що виключає можливість
зобов'язання відповідача усунути
недоліки у будівництві у поряду статті
858 ЦК України.

Разом із цим із Висновку № ЕД-1-1-75/14
будівельно-технічного
(оціночно-будівельного) експертного
дослідження, що був складений 24.05.2014
року експертом ТОВ «Судова незалежна
експертизи України», у приватному
порядку за замовленням директора ГОК
«Краснова 17», не вбачається вина саме
забудовника у протіканні стелі та
інших виявлених недоліках гаражного
комплексу.

У даному висновку, враховуючи його
формулювання, мова йде про одну із
можливих причин протікань стелі
гаражного комплексу - а саме можлива
відсутність гідроізоляції плит
перекриття. Зі змісту висновку
вбачається, що у ході дослідження
експертом проводився лише зовнішній
огляд гаражного комплексу, без
фактичного дослідження наявності,
відсутності, чи неналежного виконання
гідроізоляції плит перекриття.

Відтак, даний висновок не є належним і
допустимим доказом недостатньої
якості будівельних робіт, які
виконувались ПАТ СП «Партнер» при
спорудженні підземного автогаражу.

Водночас, у ході розгляду даної справи,
позивачем не ставилось питання про
проведення відповідної судової
експертизи, з метою встановлення
вказаних обставин справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог даного позову, з
огляду на їх недоведеність,
необґрунтованість і невідповідність
фактичним правовідносинам сторін
спору; разом із цим, у даному разі,
позивачем було застосовано спосіб
захисту цивільного права, який не може
бути застосований у ході вирішення
даного спору.

Крім того, вимоги даного позову
стосуються зобов'язання ПАТ СП
«Партер» до вчинення дій із усунення
недоліків, допущених при будівництві
не лише щодо майна позивача - гаражу
НОМЕР_1, а й щодо прилеглих до нього
приміщень загального користування
гаражного комплексу. Із цього
вбачається, що вимоги даного позову
виходять за межі порушеного цивільного
права і законного інтересу позивача.

Враховуючи викладене і керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57, 59, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК України,
на підставі ст.ст. 15, 16, 837, 853, 858, 875, 877, 882
ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства СП
«Партнер» про зобов'язання
безоплатного усунення недоліків,
допущених при будівництві гаражного
комплексу відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду м.Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: