АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/13/14
Головуючий 1 інст. - Якименко Л.О.
Справа № 2010/882/9/2012
Доповідач - Котелевець
1 липня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
суддів - Кіпенка І.С.,
за участю секретаря -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою прокуратури
Харківської області на рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 5 грудня 2012
року по справі за позовом прокуратури
Харківської області в інтересах
держави в особі Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області до ОСОБА_1, за
участю третьої особи - Управління
Держкомзему в Дергачівському районі
Харківської області, про визнання
недійсним державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку, скасування державної
реєстрації та повернення земельної
В лютому 2012 року прокуратура
Харківської області звернулася у суд в
інтересах держави в особі
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області з позовом до ОСОБА_1, за участю
третьої особи - Управління Держкомзему
в Дергачівському районі Харківської
області, про визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку,
скасування державної реєстрації та
повернення земельної ділянки.
На обґрунтування позивач вказав, що
відповідач є власником земельної
ділянки площею 0,1500 га, яка розташована
по АДРЕСА_1 на підставі Державного акту
на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 515614. В
державному акті зазначено, що
підставою для його видачі є рішення ХХ1
сесії У скликання Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області від 6 лютого 2008
Посилаючись на те, що рішення ХХ1
сесії У скликання Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області від 6 лютого 2008
року не приймалось, воно є підробленим,
просив визнати недійсним Державний акт
серії ЯЕ № 515614 на право приватної
власності на земельну ділянку площею
0,1500 га, яка розташована по АДРЕСА_1
виданий на ім'я ОСОБА_1, зареєстрований
недійсним запис в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно щодо
права власності відповідача на дане
нерухоме майно (кадастровий номер
повернути вказану земельну ділянку за
належністю Русько-Лозівській
сільській раді Дергачівського району
Харківської області.
Відповідач в особі свого
представника позов не визнав,
посилаючись на його безпідставність.
Ухвалою судді Дергачівського
районного суду Харківської області від
3 березня 2012 року на земельну ділянку
площею 0,15 га, розташовану по АДРЕСА_1
Рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області від
5 грудня 2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Заходи забезпечення позову, вжиті
ухвалою судді Дергачівського
районного суду Харківської області від
3 березня 2012 року, скасовані.

В апеляційній скарзі
прокуратура Харківської області,
посилаючись на порушення норм
матеріального, процесуального права,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.
Зокрема, зазначає, що стосовно ОСОБА_2 -
колишнього голови Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області порушена
кримінальна справа за фактом
перевищення влади та службового
підроблення, що спричинило тяжкі
наслідки державним інтересам, за
ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст.
365, ч. 2 ст. 366 КК України.

Сторони, третя особа рішення
суду першої інстанції не
оскаржили, своїх заперечень на
апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції вважав
недоведеними вимоги щодо визнання
недійсним державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку, скасування державної
реєстрації та повернення земельної
ділянки. Однак повністю погодитись з
таким висновком не можна, оскільки суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи; неправильно
застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, не заборонених законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена
законом.

Правові підстави набуття
громадянами і юридичними особами права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності
визначено ч. 1 ст. 116 ЗК України. Такими
підставами є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Право власності на земельну
ділянку посвідчується держаним актом
(частина перша статті 126 ЗК України в
редакції, яка була чинною на момент
виникнення правовідносин).

Спірною є земельна ділянка площею
0,15 га, яка розташована по АДРЕСА_1

Власником цієї ділянки є ОСОБА_1 на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 515614, зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 44.
В державному акті зазначено, що
підставою для його видачі є рішення ХХ1
сесії У скликання Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області від 6 лютого 2008
року (а. с. 6).

Разом з тим, рішення ХХ1 сесії У
скликання Русько-Лозівської сільської
ради Дергачівського району
Харківської області від 6 лютого 2008
року не приймалось.

Виготовив, підписав та завірив
гербовою печаткою Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області, а також видав
підроблене рішення про надання
відповідачу дозволу на розробку
технічної документації землеустрою по
встановленню меж земельної ділянки на
місцевості та виготовлення документу,
що посвідчує право власності на
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
ОСОБА_2, який перебував на той час на
посаді голови Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області.

За скоєння злочинів, передбачених
ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_2
притягувався до кримінальної
відповідальності.

Постановою Золочівського
районного суду Харківської області від
12 березня 2014 року провадження по
кримінальній справі стосовно ОСОБА_2 в
частині обвинувачення у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК
України, зупинено у зв'язку з
декриміналізацією складу злочину.

Постановою Золочівського
районного суду Харківської області від
4 квітня 2014 року ОСОБА_2 звільнений від
кримінальної відповідальності за
обвинуваченням у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, на
підставі п. «е» ст. 1 Закону України від 8
липня 2011 року «Про амністію».

Дані постанови набрали законної
сили.

Судам підвідомчі (підсудні) справи
за заявами, зокрема, з приводу
володіння, користування, розпорядження
земельним ділянками, що перебувають у
власності громадян чи юридичних осіб, і
визнання недійсними державних актів
про право власності та право
постійного користування земельними
ділянками.

Державні акти на право власності
на земельні ділянки є документами,
що посвідчують право власності й
видаються на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень. У спорах,
пов'язаних із правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватися як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти на право
власності на земельні ділянки.
Визнання недійсними державних актів на
право власності вважається законним,
належним та окремим способом
поновлення порушених прав у судовому
порядку.

У разі встановлення незаконності
вибуття земельних ділянок із державної
власності та визнання державних актів
на право власності на земельні ділянки
недійсними у зв'язку з тим, що спірні
земельні ділянки первинним власникам у
встановленому законом порядку не
надавалися; рішення селищної ради, на
підставі якого видані зазначені
державні акти, було підробленим; спірні
земельні ділянки належать до земель
водного фонду та знаходяться в межах
прибережної захисної смуги і згідно зі
статтями 60, 61 ЗК не могли надаватися
для зазначеного в державних актах
цільового призначення; порушення вимог
п. 12 розд. Х «Перехідні положення» ЗК
України (земельні ділянки знаходяться
поза межами населеного пункту і не
могли надаватися селищною радою), позов
про їх витребування з чужого
незаконного володіння підлягає
задоволенню відповідно до положень
статей 387, 388 ЦК України (постанови
Верховного Суду України від 22 травня
2013 р. у справі № 6-33цс13, від 26 вересня 2011
р. у справі № 6-34цс11).

Вказані постанови прийняті
Верховним Судом України за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначену норму права,
та для всіх судів України. Суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність із рішенням
Верховного суду України (ч. 1 ст. 360-7 ЦПК
України).

З огляду на це, підстав для відмови
в позові про визнання недійсним
Державного акту серії ЯЕ № 515614 на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,1500 га, яка розташована
по АДРЕСА_1 виданого на ім'я ОСОБА_1,
зареєстрованого 29 травня 2008 року
за № 44, та зобов'язання
відповідача повернути вказану
земельну ділянку за належністю
Русько-Лозівській сільській раді
Дергачівського району Харківської
області у суду першої інстанції не
було.

Рішення суду першої інстанції в
цій частині підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо
визнання недійсним запису в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
щодо права власності відповідача на
дане нерухоме майно (кадастровий номер
:00:000:0519) не можуть бути прийняті до
уваги.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулюються Законом
України від 11 лютого 2010 року № 1878-У1 (з
наступними змінами) «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (далі - Закон №
1878-У1).

Так, згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1878-У1
державна реєстрація прав є
обов'язковою.

Обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права
та обтяження на нерухоме майно,
розміщене на території України, що
належить фізичним та юридичним особам,
державі в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме - зокрема, право власності на
нерухоме майно; право володіння; право
користування (сервітуту); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном (п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 4
Закону № 1878У1).

Державний реєстратор приймає
рішення про державну реєстрацію прав,
відмову в такій реєстрації, її
зупинення, про державну реєстрацію
обтяжень, про скасування запису,
погашення запису та внесення змін до
записів у Державному реєстрі прав (п. 2
ч. 2 статті 9 Закону № 1878-У1).

Державна реєстрація прав
проводиться на підставі рішень
судів, що набрали законної сили (п. 5 ч. 1
ст. 19 Закону № 1878-У1).

Аналіз вказаних норм дає підстави
вважати, що підстав для визнання
недійсним запису в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно щодо
права власності відповідача на дане
нерухоме майно (кадастровий номер
:00:000:0519) у суду немає. Такі записи
підлягають скасуванню на підставі
рішення суду відповідним органом
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно.

В іншій частині рішення не
оскаржено.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 313,
314 ч. 2, 309 ч. 1 п. п. 1, 4, 316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурратури
Харківської області задовольнити
частково.

Рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 5 грудня
2012 року змінити.

Державний акт серії ЯЕ № 515614 на
право приватної власності на земельну
ділянку площею 0,1500 га, яка розташована
по АДРЕСА_1 виданий на ім'я ОСОБА_1,
зареєстрований 29 травня 2008 року за №
44, визнати недійсним.

Зобов'язати ОСОБА_1 повернути
земельну ділянку площею 0,1500 га, яка
розташована по АДРЕСА_1 за належністю
Русько-Лозівській сільській раді
Дергачівського району Харківської
області.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили
негайно і може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня його проголошення
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

судді