Справа № 358/2071/13-ц Головуючий у І
інстанції Кіхтенко С.О.Провадження №
22-ц/780/4110/14 Доповідач у 2
інстанції Ігнатченко Н.В.Категорія 38
УХВАЛА

Іменем України

1 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Малорода О.І.,
Приходька К.П.,

при секретарі : Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Богуславського районного суду
Київської області від 15 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа ОСОБА_4 про поділ спадщини
та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про визнання за ним
права власності на 40/100 частини
спадкового майна, що залишилось після
смерті ОСОБА_5 та визнання права
власності за ОСОБА_3 на 13/100 частини
цього майна, а також стягнення судових
витрат.

9 квітня 2014 року ОСОБА_3 подала до суду
заяву про зупинення провадження у
справі, мотивуючи її тим, що вона з 27
лютого 2014 року до 26 серпня 2014 року
перебуває на лікарняному у зв'язку з
вагітністю та за станом здоров'я не має
можливості протягом тривалого часу
з'явитися до суду.

Ухвалою Богуславського районного суду
Київської області від 15 травня 2014 року
зупинено провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 5
червня 2014 року позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати, з мотивів порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права та невідповідності висновків
суду обставинам справи, а справу
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково з таких підстав.

Зупиняючи провадження на підставі п. 2
ч. 1 ст. 202 ЦПК України суд першої
інстанції виходив з неможливості
участі відповідача в судовому процесі
у зв'язку із вагітністю останньої і
тривалим амбулаторним лікуванням.

Проте колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду,
оскільки він не відповідає обставинам
справи та вимогам закону.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного
суду України «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» № 2 від 12 червня
2009 року передбачено, що суд
зобов'язаний зупинити провадження у
справі у випадках, передбачених ст. 201
ЦПК, а за наявності підстав, визначених
ст. 202 ЦПК, має право як на зупинення, так
і на відмову в задоволенні такої заяви.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 202 ЦПК України суд може
за заявою особи, яка бере участь у
справі, а також з власної ініціативи
зупинити провадження у справі зокрема
у випадку захворювання сторони,
підтвердженого медичною довідкою, що
виключає можливість явки до суду
протягом тривалого часу.

Відповідно до п. 2.17. Наказу
Міністерства охорони здоров'я України
від 13 листопада 2001 року за № 455 «Про
затвердження Інструкції про порядок
видачі документів, що засвідчують
тимчасову непрацездатність громадян»,
довідка довільної форми, засвідчена
підписом головного лікаря і печаткою
лікувально-профілактичного закладу,
видається особам, які проходять
обстеження, зокрема за направленням
слідчих органів, прокуратури і суду.

Натомість відповідачем до матеріалів
справи долучено копію листка
непрацездатності серії АВЦ № 855665,
виданого Богуславською центральною
районною лікарнею Київської області, з
якого убачається, що відповідач ОСОБА_3
в період з 27 лютого 2014 року по 26 серпня
2014 року звільняється від роботи, у
зв'язку з вагітністю та пологами, без
довідки відповідно до якої
виключається можливість явки до суду
протягом тривалого часу із зазначенням
діагнозу захворювання /а.с. 111/.

Мається на увазі таке захворювання,
котре виключає, а не перешкоджає,
можливість явки в суд і підтверджене
медичними документами, виданими
лікарем або лікарською установою.
Такими, що виключають можливість явки
до суду є захворювання, внаслідок яких
особа не може пересуватися, розмовляти,
не усвідомлює значення своїх дій або не
може керувати ними, а також інфекційні
захворювання, що створюють загрозу для
оточуючих, та захворювання, лікування
яких потребує створення спеціальних
умов для хворого (за призначенням
лікаря).

Зважаючи на викладене та враховуючи, що
відповідачем не надано належних
доказів на підтвердження тривалого
часу лікування у зв'язку з вагітністю,
що не дасть можливості з'явитися до
суду, висновок суду першої інстанції
про зупинення провадження у справі є
передчасним та необґрунтованим.

Колегією суддів критично оцінюються
пояснення лікаря акушера-гінеколога
Богуславської центральної районної
лікарні Київської області Супруна С.І.
про те, що на даний час виключається
можливість явки ОСОБА_3 до суду
протягом тривалого часу, так як
перебування останньої на 39-40 тижні
вагітності в судовому засіданні може
негативно вплинути на перебіг
вагітності в зв'язку з можливим
емоційний стресом, оскільки такі
твердження є лише припущеннями та не
підкріплені медичними висновками
встановленої форми.

Не зайвим буде зазначити, що судом з цих
же підстав розглядалася заява ОСОБА_3
про зупинення провадження у справі та 12
березня 2014 року постановлено ухвалу
про відмову в задоволенні її заяви,
тому в даному випадку суд дійшов до
помилкового висновку про зміну
обставин та допустимість доказів для
зупинення провадження.

Так, постановляючи оспорювану ухвалу,
місцевий суд також і не врахував
прохальну частину заяви ОСОБА_3 та в
порушення вимог ст. 203 ЦПК України не
визначив строк, на який зупиняється
провадження у справі, адже статтею 203
цього Кодексу визначено строки, на які
зупиняється провадження у справі,
зокрема в п. 2 ч. 1 передбачено зупинення
провадження на час хвороби сторони.

За таких обставин, ухвала місцевого
суду про зупинення провадження з
підстав захворювання відповідача,
підтвердженого поясненнями лікаря та
без надання відповідних медичних
висновків, вважається такою, що
постановлення з порушенням норм
процесуального права та неповного
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги заслуговують на увагу, висновок
суду щодо зупинення провадження є
необґрунтованим та не відповідає
нормам діючого законодавства, а тому
ухвала у відповідності ст. 311 ЦПК
України підлягає скасуванню з
направленням справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 202, 203, 307, 311, 313, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Богуславського районного суду
Київської області від 15 травня 2014 року
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий

Судді: