Справа № 464/2034/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2739/14
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Копняк
С.М., Мацея М.М.,

секретаря
Олексіва О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 20 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
висновку судової експертизи № 173/12
недійсним, -

в с т а
н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання висновку
судової експертизи № 173/12 недійсним -
повернуто позивачу, з підстав
передбачених статями 109, 115, 121 ЦПК
України, оскільки даний позов не
підсудний Сихівському районному суду
м. Львова, для подачі до належного суду.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2,
посилається на те, що: «Згідно ч. 4 ст. 110
ЦПК України, позови, пов'язані з
відшкодуванням шкоди, завданої особі
незаконними рішеннями судом
(суддями)…, пред'являтись за місцем
проживання позивача». Просить
скасувати ухвалу Сихівського
районного суду м. Львова від 20 лютого 2014
року та направити справу до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3
за цим позовом повідомлені належним
чином, про що свідчать рекомендовані
повідомлення про вручення їм поштових
відправлень (а.с. 39, 40), в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явилися, матеріалів справи достатньо
для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити,
виходячи з наступного.

За загальним правилом статті 109 ЦПК
України, позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування, а до юридичних осіб - за
їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до вимог статті 115 ЦПК
України, - якщо суддя, вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі,
встановить, що справа не підсудна цьому
суду, заява повертається позивачеві
для подання до належного суду, про що
постановляється ухвала. Ухвала суду
разом із заявою та всіма додатками до
неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України
суд повертає позовну заяву у зв'язку з
непідсудністю справи цьому суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в
лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
Сихівський районний суд м. Львова з
позовом до ОСОБА_3, у якому просить
вважати безпідставним стягнення з
нього 9950,00 грн. за проведення
експертизи ОСОБА_3, а «Висновок № 173/12
судової експертизи у цивільній справі
№ 2-855/11 у сфері інтелектуальної
власності від 27 листопада 2012 року» - не
чинним (так в позовній заяві). В
обґрунтування позову посилається на
те, що висновок № 173/12 судової
експертизи у цивільній справі № 2-855/11 у
сфері інтелектуальної власності від 27
листопада 2012 року суперечить ч. 1 ст. 459
та ч. 3 ст. 462 ЦК України. Експерт не взяла
до уваги документальні докази про
оплату експертизи згідно Закону
України «Про оплату праці». Оплата за
експертизу, яка була організована
ОСОБА_4 від імені ТОЗ Медгарант, не
відповідає затратам робочого часу на
патентні (медичні) дослідження, яких не
було, проте ОСОБА_3 безпідставно
приписала собі судові витрати в сумі
9950,00 грн.

Згідно ст. 119 ЦПК України позивач
зобов'язаний вказувати у позовній
заяві місце проживання (перебування)
або місцезнаходження відповідача,
поштовий індекс, номери засобів
зв?язку, якщо такі відомі.

У матеріалах позовної заяви ОСОБА_2
вказав місце проживання та поштовий
індекс відповідачки ОСОБА_3: АДРЕСА_1
(а.с. 1-4).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2
убачається, що він пред?явив позов в суд
до ОСОБА_3, а не до судді Сихівського
районного суду м. Львова Шашуріної Г.О.,
як стверджує в апеляційній скарзі, і
вказаний спір не є трудовим, як
зазначено ним же у позовній заяві, тому
підстави для вибору ОСОБА_2
підсудності, передбачені ст. 110 ЦПК
України, відсутні.

За таких обставин, суддя районного суду
підставно повернув позовну заяву
позивачу для подання до належного суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
є правильною по суті, відповідає
вимогам ст. ст. 209-210 ЦПК України,
підстави для її скасування та
направлення справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі -
відсутні.

Відповідно до вимог ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Крім цього колегія суддів вважає за
доцільне роз?яснити ОСОБА_2, що
відповідно до ст. 147 ЦПК України
висновок експерта є одним з видів
доказів в цивільній справі, який суд,
згідно зі ст. 212 ЦПК України, оцінює за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об?єктивному розгляді в судовому
засіданні та не є актом державного чи
іншого органу, який може бути оспорено
окремо.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 2 п. 1, 312
ч. 1 п. 1, 313, ст. 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 20 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді: Копняк С.М.

Мацей М.М.