Номер провадження: 22-ц/785/5031/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О.,
Артеменка І.А.

за участю секретаря - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 27 березня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеське
обласне управління акціонерного
товариства «Ощадбанк» про визнання
недійсним договору відновлюваної
кредитної лінії № 1807 від 21.03.2008 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Приморського районного суду м. Одеси з
позовом до ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеське
обласне управління АТ «Ощадбанк» про
визнання недійсним договору
відновлюваної кредитної лінії № 1807 від
21.03.2008 року посилаючись на те, що між
позивачем та відповідачем 21.03.2008 року
було укладено договір відновлюваної
кредитної лінії № 1807 на суму 256785,00 Євро.
Договір було укладено сторонами із
визначенням його змісту на основі
стандартної форми, запропонованої
Банком для будь-яких клієнтів-фізичних
осіб.

Оскільки даний договір не відповідає
умовам Закону України «Про захист прав
споживачів» і ЦК України, позивач
звернувся до суду із вищезазначеним
позовом в якому просив визнати Договір
відновлювальної кредитної лінії від
21.03.2008р. № 1807 - недійсним з моменту його
укладення.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 27 березня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся
до апеляційного суду з апеляційною
скаргою в якій просить скасувати
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 27 березня 2014 року та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_2 задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 суд обґрунтовано дійшов
зазначеного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами з 21
березня 2008 року діє договір
відновлюваної кредитної лінії № 1807,
відповідно до якого позивачу надано
кредит у розмірі 256785,00 Євро. За умовами
договору позивач зобов'язаний
сплачувати проценти за користування
кредитом. Кредитні кошти надано в
іноземній валюті на законних підставах
у відповідності з вимогами ст. 192 ЦК
України та ст. 47, 49 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» за
наявності генеральної ліцензії НБУ на
здійснення валютних операцій.

Інформація про ризики під час
виконання зобовязання визначена у
кредитному договорі, з якою позивач на
момент укладення кредитного договору
був обізнаний та погодився, що
підтверджено власноручним підписом.

Судом дана правильна правова оцінка
вимогам позивача щодо невідповідності
та заборони відповідно до частини
першої ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» надання споживчих
кредитів в іноземній валюті, оскільки
кредитний договір укладено до набрання
чинності Закону України від 22 вересня
2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг».

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Досліджуючи обставини заявлені у
позові стосовно порушення банком умов,
визначених ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», судом
з'ясовано, що позивачем власноручно,
своїм підписом підтверджено
повідомлення про умови кредитування,
цільове використання кредиту, форма
забезпечення кредиту, тип відсоткової
ставки, валюта кредиту, сума кредиту,
перелік супутніх витрат, розмір
відсоткової ставки, максимальний строк
кредитування та форма повернення
кредиту.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину сторонами вимог, які
встановлені ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Суду не надано належних та допустимих
доказів, що зміст кредитного договору
не відповідає вимогам ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Щодо покладення валютних ризиків на
відповідача суд обґрунтовано
керувався вимогами п. 16 Постанови № 5
Пленуму ВССУ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних відносин».

Позивач при укладенні кредитного
договору у іноземній валюті сам обрав
вид валюти, чим сам взяв на себе ризики,
пов'язані з девальвацією національної
валют.

Вимоги апелянта щодо порушення судом
норм Закону України «Про захист прав
споживачів» відносно ризиків
пов'язаних з інфляцією, надання послуг
неналежної якості, як підстав для
скасування оскаржуваного рішення
спростованоі дослідженими
обставинами, викладеними у рішенні.

За викладених обставин колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не є
істотними і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального чи
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 27 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий
П.М. Черевко

Судді:
В.О. Суворов

І.А. Артеменко