Головуючий у 1 інстанції: Государський
Провадження № 22-ц/783/3764/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю ОСОБА_2, представника
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради - Мартин О.В.,
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Галицького районного суду м.Львова
від 7 квітня 2014 року у справі за
позовом Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_2, треті особи - ЛКП «Княже
місто», ОСОБА_4, про зобов»язання до
вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року Галицька районна
адміністрація Львівської міської ради
звернулася з позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
приміщення загального користування.
Представник позивача зазначав, що за
квартирою АДРЕСА_1 співвласником якої є
відповідач, закріплено підвальні
приміщення загальною площею 44,2 кв.м.
Посилався на те, що відповідач
встановив двері у коридорі загального
користування. Також представник
позивача зазначав, що відсутність у
технічному паспорті на
квартируАДРЕСА_1 літерації приміщень
площею 0,8 кв.м., 5,2 кв.м., 3,5 кв.м. свідчить
про неправомірність переобладнання
відповідачем підвального приміщення
шляхом встановлення дверей в коридор
загального користування. Стверджував,
що відповідачу надіслано лист з
вимогою провести демонтаж дверей. Крім
того, зазначав, що із скаргами
зверталася мешканка іншої квартири
вказаного будинку ОСОБА_4, посилаючись
на неможливість вільного доступу до
свого підвального приміщення. На
підставі ст.152 ЖК України просив
зобов»язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні приміщенням
загального користування шляхом
демонтажу дверей в коридорі підвалу
будинкуАДРЕСА_1 позначеного в
поверховому плані під літерою ІХ,
площею 16,2 кв.м.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Зобов»язано ОСОБА_2
усунути перешкоди в користуванні
приміщенням загального користування
шляхом демонтажу дверей у коридорі
підвалу будинку НОМЕР_1 позначеного в
поверховому плані під літерою ІХ -
площею 16,2 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_2 в
користь Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
229 грн. 40 коп.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В
апеляційній скарзі стверджує про
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з»ясування фактичних обставин справи.
Зазначає, що він, ОСОБА_5, а також інші
особи, які не були залучені до участі у
справі - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1 та
комори в підвалі загальною площею 44,2
кв.м., що підтверджується свідоцтвом
про право власності на квартиру.
Стверджує, що в загальну площу комори
входять комори площею 22,5 кв.м., 12,2 кв.м.,
0,8 кв.м., 5,2 кв.м., 3,5 кв.м. сумарна площа
яких дорівнює зазначеній у свідоцтві
на право власності площі в розмірі 44,2
кв.м. Посилається на те, що спірні
підвальні приміщення закріплені за
його квартирою, їх приватизація була
погоджена житловою комісією виконкому
від 16.07.1997 року, правомірність набуття
відповідачами права власності на
підвальні приміщення не оспорювалася,
свідоцтво про право власності є чинним.
Також зазначає, що факт належності
спірного приміщення комори до його
квартири підтверджується актом
Інспекції держархбудконтролю у
Львівській області від 25.02.2014 року.
Вважає, що відсутність літерації
приміщень в технічному паспорті не є
підставою припинення права власності.
Посилається на порушення норм
процесуального права, оскільки до
участі у справі не залучені інші
співвласники кватири. Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_2, на підтримання
апеляційної скарги, які аналогічні її
доводам, пояснення представника
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради - Мартин О.В.,
ОСОБА_4 про заперечення вимог
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак рішення суду першої інстанції не
відповідає вказаним вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено
такі обставини.

ОСОБА_2 є співвласником квартири
АДРЕСА_1. (а.с.6)

Відповідач також є співвласником
підвальних приміщень у вказаному
будинку загальною площею 44,2 кв.м.(а.с.7)

З матеріалів справи вбачається, та не
заперечується відповідачем, що ним
встановлені двері в підвальному
приміщенні.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відсутність у технічному паспорті на
квартиру АДРЕСА_1 літерації приміщень
площею 0,8 кв.м., 5,2 кв.м., 3,5 к.вм., свідчить
про неправомірність переобладнання
відповідачем підвального приміщення
шляхом встановлення дверей в коридорі
загального користування, а тому на
підставі ст.152 ЖК України останнього
необхідно зобов»язати усунути вказані
порушення шляхом демонтажу дверей.

Однак з таким висновком суду
першої інстанції колегія суддів не
погоджується з наступним.

Згідно з ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Усім власникам забезпечується рівні
умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.2 ст.382 ЦК України власникам
квартир у багатоквартирному будинку
належить на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більш як одну
квартиру, а також споруди, будівлі,
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир.

Частиною 2 ст. 383 ЦК України визначено,
що власник квартири може на свій
розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, за умови, що ці зміни не
призведуть до порушення прав власників
інших квартир у багатоквартирному
будинку, не порушать санітарно -
технічних вимог і правил експлуатації
будинку. Переобладнання та
перепланування квартири, що належить
громадянинові на праві власності,
проводяться з дозволу виконавчого
комітету відповідної ради (ст. 152 ЖК
України).

Як вбачається з оглянутої з
судовому засіданні інвентаризаційної
справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на будинок
АДРЕСА_1 а саме: поверхового плану
підвальних приміщень, вбачається, що в
площу підвальних приміщень, які
зазначені в свідоцтві про право
власності на квартиру НОМЕР_2, входять
наступні приміщення: 22,5 кв.м., 12,2 кв.м., 0,8
кв.м., 5,2 кв.м., 3,5 кв.м., сумарна площа
яких складає 44,2 кв.м.

А відтак, беззаперечним є факт
належності ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 підвального приміщення площею
0,8 кв.м.

В матеріалах інвентаризаційної
справи наявний також поверховий план з
повною літерацією підвальних
приміщень, копія якого долучена до
матеріалів цивільної справи, і з якої
вбачається, що в підвалі наявна комора
позначена літ.ХІV площею 0,8 кв.м. (а.с.107)

А відтак, оскільки право
власності відповідача на квартиру та
закріплені за нею підвальні приміщення
не оспорювалися, свідоцтво про право
власності на квартиру є чинним на даний
час, наявність комори в підвалі площею
підтверджується поверховим планом
інвентаризаційної справи, колегія
суддів вважає висновок суду першої
інстанції про неправомірність
переобладнання спірного підвального
приміщення, з посиланням на поверховий
план (а.с.8), та на відсутність літерації
в технічному паспорті, таким що не
відповідає обставинам справи, оскільки
не доведено проведення відповідачем
самовільного переобладнання
підвального приміщення з
встановленням дверей в коридорі
підвалу.

Крім того, факт звернення із
скаргами мешканки іншої квартири
вказаного будинку ОСОБА_4 про
неможливість вільного доступу до свого
підвального приміщення також не може
бути підставою для задоволення позову,
оскільки позов подано з підстав,
визначених ст.152 ЖК України, а сама
ОСОБА_4 з позовними вимогами до
відповідача про усунення перешкод в
користуванні підвалом шляхом
демонтажу чи перенесення дверей не
зверталась.

У зв»язку з вищенаведеним, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради до ОСОБА_2,
треті особи - ЛКП «Княже місто», ОСОБА_4,
про зобов»язання до вчинення дій.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.316
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Галицького районного суду
м.Львова від 7 квітня 2014 року
скасувати. Ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради до ОСОБА_2 про
зобов»язання до вчинення дій.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.