Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Виниченко Л.М.

за участі секретарів Коваленка Д.В.,
Ликсової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Служба у справах дітей
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка за заявленими вимогами
просить суд позбавити ОСОБА_2
батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги мотивує тим, що відповідачка є
її донькою та матір'ю малолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачка з моменту народження
дитини вихованням та утриманням дитини
не займається, не цікавиться його
життям та здоров'ям, матеріально не
допомагає.

28 лютого 2014 року відповідачка надала
нотаріально завірену заяву про згоду
на позбавлення її батьківських прав
щодо її малолітнього сина ОСОБА_3, таким
чином нехтуючи своїми батьківськими
обов'язками.

Від самого народження і по теперішній
час її онук ОСОБА_3 проживає разом з нею
за адресою АДРЕСА_1, вона самостійно
займається вихованням та утриманням
дитини.

В судовому засіданні позивачка
заявлені вимоги та викладені у позові
обставини підтримала, просила суд їх
задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, суду надано
нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_2
від 10.06.2014 року з проханням питання щодо
позбавлення її батьківських прав
розглянути без її участі.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Дніпровської районної в
м. Києві державної адміністрації в
судове засідання не з'явився, третя
особа була належним чином повідомлена
про день, час та місце розгляду справи,
про причини неявки представника суд
повідомлено не було.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно свідоцтва про народження та
витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про
народження, матір'ю малолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідачка
ОСОБА_2, відомості про батька дитини
внесені відповідно до частини першої
статті 135 Сімейного кодексу України
(а.с. 5, 9, 9 зв.).

З пояснень позивачки, відповідачка
ухилилася від обов»язку по вихованню
та утриманню сина, не цікавиться його
життям, розвитком, станом здоров»я, не
зустрічається та не спілкується з
дитиною, будь-якої участі у житті сина
не приймає, байдуже відноситься до
дитини.

Дані обставини підтверджуються
наявними у справі нижчевказаними
письмовими доказами.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної освіти, готувати її до
самостійного життя.

Відповідно до пункту другого частини
першої статті 164 Сімейного кодексу
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім»ї якого проживає дитина.

Як убачається із довідки по формі № 3,
виданої 16.04.2014 року ЖРЕО-404, дитина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає з
позивачкою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1
(а.с. 4).

Згідно свідоцтва про народження,
позивачка є матір»ю відповідачки.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Дніпровської районної у м.
Києві державної адміністрації від
24.03.2014 р. № 1837/41/2/103, малолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з бабусею ОСОБА_1,
яка самостійно займається його
вихованням та утриманням. Мати дитини
ОСОБА_2 з моменту народження дитини
вихованням та утриманням не
займається, не цікавиться його життям
та здоров»ям, матеріально не допомагає.
28.02.2014 року ОСОБА_2 надала нотаріальну
заяву-згоду на позбавлення її
батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_3 За складеним
висновком орган опіки та піклування
вважає за доцільне позбавити
батьківських прав відповідачку
відносно її малолітнього сина ОСОБА_3,
оскільки вона ухилилася від виховання
та утримання дитини (а.с. 6, 7).

Як роз'яснено у п.16 постанови Пленуму
Верховного Суду «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30 березня 2007
року № 3, ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний звязок доказів у їх
сукупності.

Згідно характеристики ОСОБА_3, учня 2-А
класу середньої загальноосвітньої
школи І-ІІІ ступенів №? 126 м. Києва,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається з 01.09.2012
року, його вихованням займаються
бабуся та дідусь. Вони його матеріально
утримують, дбають про його зовнішній
вигляд та забезпечення шкільним
приладдям, цікавляться шкільним життям
дитини, відвідують батьківські збори,
після уроків забирають зі школи. Мати
до школи приходить рідко, але
батьківські збори не відвідує (а.с. 21).

В спростування зазначеного будь-яких
доказів відповідачкою суду не надано.

Отже, за вищевикладених обставин, в
судовому засіданні встановлено, що
відповідачка ухиляється від обов'язку
по вихованню дитини, не проявляє до неї
батьківської турботи, з нею не
проживає, зустрічається та спілкується
з сином лише епізодично, байдуже до
нього відноситься, не цікавиться
життям і здоров'ям сина, не утримує
матеріально, дитина проживає з
позивачкою, яка займається вихованням
та утриманням онука.

Враховуючи зазначене суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, оскільки знайшов своє
підтвердження в судовому засіданні.

Позивачка у разі задоволення позову
судові витрати просила покласти на неї
та з відповідачки на її користь не
стягувати.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 171 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208, 209,
212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Служба у справах дітей Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації про позбавлення
батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2
відносно малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 186 від 26
січня 2006 року, зареєстрований Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя