№ 233/2983/14-ц
03 липня 2014 року Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Костянтинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна, нажитого в період шлюбу,
вселення та визначення порядку
користування майном -
17 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому з
урахуванням поданих уточнень,
зазначила, що в період часу з 15 липня 2000
року до 30 січня 2013 року вона перебувала
у зареєстрованому шлюбі із
відповідачем по справі. Від шлюбу мають
двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, 2000
року народження та ОСОБА_2, 2007 року
народження. Під час шлюбу сторонами по
справі та їх неповнолітнім сином-
ОСОБА_4 була придбана у власність
шляхом приватизації квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_2, із
якої відповідач її вигнав разом із
дітьми і перешкоджає проживати в ній.
Крім того, під час шлюбу було придбано
майно, загальна вартість якого
становить 6400 гривень. Позивач просить
поділити майно, яке є спільною сумісною
власністю, визнавши за нею право
власності на : дитячу двухярусну
кровать вартістю 500 гривень, письмовий
стіл вартістю 200гривень, пральну машину
«LG» вартістю 2500 гривень, а всього на
суму 3200 гривень; визнавши за
відповідачем по справі право власності
на телевізор «Філіпс» вартістю 1000
гривень, ноутбук «Асер» вартістю 1100
гривень, килим розміром 5х3м вартістю 300
гривень, килимову доріжку розміром
1х2,5м вартістю 100 гривень, килимову
доріжку 1,5х2,5м вартістю 100 гривень,
принтер «Canon» вартістю 200 гривень;
водонагріваючий бак «Арістон»
вартістю 400гривень, а всього на суму 3200
гривень. Вселити її разом із
неповнолітніми дітьми - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_2 та визначити
порядок користування нею, залишивши в
її коритуванні та користуванні
неповнолітніх дітей житлову кімнату
№2, а за відповідачем кімнату №1,
коридор, кухню, туалет, ванну кімнату,
кладову та лоджію залишити у спільному
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги,
посилаючись на обставини, викладені в
Відповідач ОСОБА_2 позов визнав в
повному обсязі, вартість майна,
придбаного в період шлюбу, не
Заслухавши пояснення сторін по
справі, дослідивши докази по справі,
суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з 15 липня 2000
року до 30 січня 2013 року перебували у
Від шлюбу сторони мають двох
неповолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10) та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).
Як вбачається із витягу про
реєстрацію права власності (а.с.28),
право власності на квартиру АДРЕСА_2
внаслідок приватизції (а.с.15)
зареєстроване за ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 по 1/3 частини квартири за кожним.
Відповідачем визнано, що за час
спільного проживання в шлюбі з
дружиною було придбано: дитячу
двухярусну кровать вартістю 500 гривень,
письмовий стіл вартістю 200гривень,
пральну машину «LG» вартістю 2500 гривень,
телевізор «Філіпс» вартістю 1000
гривень, ноутбук «Асер» вартістю 1100
гривень, килим розміром 5х3м вартістю 300
гривень, килимову доріжку розміром
1х2,5м вартістю 100 гривень, килимову
доріжку 1,5х2,5м вартістю 100 гривень,
принтер «Canon» вартістю 200 гривень;
водонагріваючий бак «Арістон»
вартістю 400гривень, а всього майна на
В силу ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку, доходу.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об*єктом права спільної
сумісної вартості подружжя.
Відповідно до ст. 69 ч. 1 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у разі
поділу майна, що є об*єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини і чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
Відповідно до ст. ст. 60, 63 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловіку на праві
спільної сумісної власності, дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлене домовленістю
Згідно ч.1 ст. 68 СК України розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники
майна, що є спільній сумісній
власності, володіють і користуються
ним спільно, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.
Частиною 1 статті 383 ЦК України
передбачено, що власник житлового
будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може
бути протиправно позбавлений права
власності або обмежений у його
Частиною 3 ст. 9 ЖК України передбачено,
що ніхто не може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
Відповідно до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, користуються нею
для особистого проживання і проживання
їх сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 року, закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
Згідно постанові № 7 від 4 жовтня 1991
року «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на
будинок», якщо виділ частки в натурі
неможливий, суд вправі за заявленим про
це позовом встановити порядок
користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами). У
цьому разі окремі підсобні приміщення
можуть бути залишені в загальному
користування учасників спільної
часткової власності.
Враховуючи, що позивач є співвласницею
квартири, відповідач не має права
порушувати її законні права на
володіння та користування спірною
квартирою, в тому числі право на
проживання в цій квартирі. Позивач має
право на володіння та користування
належною їй на праві власності часткою
спірної квартири незалежно від того, що
шлюб з відповідачем розірвано,
незалежно від стосунків, які склалися
між ними після розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.10.1991 року
№ 7 «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» якщо виділ частки будинку
(квартири) в натурі неможливий, суд
вправі за заявленим про це позовом
встановити порядок користування
відособленими приміщеннями
(квартирами, кімнатами) такого будинку.
У цьому разі окремі підсобні
приміщення (кухня, коридор тощо) можуть
бути залишені в загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності.
вищевикладене, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову - дитячу двухярусну кровать
вартістю 500 гривень, письмовий стіл
вартістю 200 гривень, пральну машину «LG»
вартістю 2500 гривень, телевізор
«Філіпс» вартістю 1000 гривень, ноутбук
«Асер» вартістю 1100 гривень, килим
розміром 5х3м вартістю 300 гривень,
килимову доріжку розміром 1х2,5м
вартістю 100 гривень, килимову доріжку
1,5х2,5м вартістю 100 гривень, принтер «Canon»
вартістю 200 гривень; водонагріваючий
бак «Арістон» вартістю 400гривень слід
визнати спільною сумісною власністю
За позивачкою ОСОБА_1 слід визнати
право власності та виділити їй : дитячу
двухярусну кровать вартістю 500 гривень,
письмовий стіл вартістю 200гривень,
пральну машину «LG» вартістю 2500 гривень,
а всього на суму 3200 гривень; за
відповідачем по справі слід визнати
право власності та виділити йому :
телевізор «Філіпс» вартістю 1000
гривень, ноутбук «Асер» вартістю 1100
гривень, килим розміром 5х3м вартістю 300
гривень, килимову доріжку розміром
1х2,5м вартістю 100 гривень, килимову
доріжку 1,5х2,5м вартістю 100 гривень,
принтер «Canon» вартістю 200 гривень;
водонагріваючий бак «Арістон»
вартістю 400гривень, а всього на суму 3200
Відповідно до ст.29 ЦК України
місцем проживання фізичних осіб, які не
досягли десяти років та фізичних осіб у
віці від десяти до чотирнадцяти років є
місце проживання її батьків або одного
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 є
співвласницею квартири АДРЕСА_2, має
право на проживання в ній, але
позбавлена цього права, суд вважає, що
позовні вимоги про вселення позивачки
в зазначену квартиру разом із
неповнолітніми дітьми - ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, який до того ж, є співвласником
квартири підлягають задоволенню.
Враховуючи, що загальна площа
спірної квартири складає 49,8 кв.м, жила -
26,7 кв.м, на 1/3 частку, яка належить
позивачці, приходиться 16,6 кв.м
загальної площі, в тому числі 8,9 кв.м
жилої площі. Окрема кімната жилою
площею 8,9 кв.м, яка приходиться на
частку позивача в спірній квартирі
відсутня, квартира складається з двох
жилих кімнат площею 10,7 та 16 кв.м, право
на користування якими мають три
співвласника, отже визначення порядку
користування спірною квартирою з
виділенням позивачці разом із дітьми,
один з яких теж є співласником квартири
у користування жилої кімнати площею 16
кв.м є неможливим, оскільки це призведе
до недотримання розміру площі, що
виділятиметься розміру часток
співвласників, в тому числі і
неповнолітнього ОСОБА_3, тому квартиру
слід залишити в спільному користуванні
всіх трьох співвласників, відмовивши у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
встановлення порядку користування
На підставі ст.ст.60, ч.1 ст. 69, ч.1 ст.
70, СК України, керуючись ст. ст.10, 11, 88, 209,
212, 214, 215 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна, нажитого в період шлюбу,
вселення та визначення порядку
користування майном задовольнити
Визнати спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :
дитячу двухярусну кровать вартістю 500
гривень, письмовий стіл вартістю 200
гривень, пральну машину «LG» вартістю 2500
гривень, телевізор «Філіпс» вартістю
1000 гривень, ноутбук «Асер» вартістю 1100
гривень, килим розміром 5х3м вартістю 300
гривень, килимову доріжку розміром
1х2,5м вартістю 100 гривень, килимову
доріжку 1,5х2,5м вартістю 100 гривень,
принтер «Canon» вартістю 200 гривень;
водонагріваючий бак «Арістон»
вартістю 400гривень.
Визнати за ОСОБА_1 право власності
на: дитячу двухярусну кровать вартістю
500 гривень, письмовий стіл вартістю
200гривень, пральну машину «LG» вартістю
2500 гривень, а всього на суму 3200 гривень.
Визнати за ОСОБА_2 право власності
на : телевізор «Філіпс» вартістю 1000
гривень, ноутбук «Асер» вартістю 1100
гривень, килим розміром 5х3м вартістю 300
гривень, килимову доріжку розміром
1х2,5м вартістю 100 гривень, килимову
доріжку 1,5х2,5м вартістю 100 гривень,
принтер «Canon» вартістю 200 гривень;
водонагріваючий бак «Арістон»
вартістю 400гривень, а всього на суму 3200
Вселити ОСОБА_1 разом із
неповнолітніми дітьми - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в
В задоволенні іншої частини позовних
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Вступна та резолютивна частини
рішення проголошені в судовому
засіданні 03 липня 2014 року, повний текст
рішення по справі виготовлений 08 липня
2014 року.

Суддя