Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1560/14
Головуючий у суді І-ї
інстанції Савельєва О.В.
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.06.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів: Карпенко О.Л., Фомічова
С.Є.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ
"ПриватБанк" на рішення Знам"янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 04 квітня 2014 року у справі за
позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості. Позивач
зазначив, що за договором від 10.08.2007
року ОСОБА_2 отримав від Банку кредит у
сумі 7404 грн. зі сплатою відсотків - 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 10.08.2008 року.

Відповідач підтвердив згоду на те, що
підписана ним заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
(«Розстрочка»)(Стандарт) складає між
ним і Банком договір, про що свідчить
підпис відповідача в заяві.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості повинно здійснюватися
щомісячними платежами.

Відповідач станом на 18.10.2012 року має
заборгованість - 49282,29 грн., а саме, - 6809,76
- заборгованість за кредитом, - 20056,01 грн.
- проценти, - 197,37 грн. - комісія, - 19396,18
грн. - пеня за несвоєчасність виконання
зобов»язань, - штрафи - 500 грн.(фіксована
частина), - 2322,97 грн. (процентна
складова).

Посилаючись на це, позивач просив
стягнути з відповідача на свою користь
49282, 29 грн. та 492,82 грн. судових витрат.

Рішенням Знам"янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 04
квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено в зв»язку зі спливом
позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на неповне з»ясування
обставин справи, які мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримав.
Відповідач та його представник з
доводами скарги не погодилися.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
10.08.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк"
(правонаступником якого є ПАТ КБ
"ПриватБанк") та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір, який складається із
заяви позичальника ОСОБА_2 та
запропонованих Банком Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) Тарифів. (а.с.
5-9)

За цим договором ОСОБА_2 отримав від
Банку кредит у сумі 7404 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 10.08.2008 року.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості повинно здійснюватися
щомісячними платежами, які складаються
із заборгованості за тілом кредиту,
відсотків, комісії, а також інших
витрат згідно Умов.

Відповідач належним чином своїх
зобов»язань не виконував за договором
та починаючи з вересня 2007 року мав
прострочення платежів.

Відповідно до розрахунку, що надав
позивач, заборгованість відповідача
станом на 18.10.2012 року за кредитним
договором складає 49282,29 грн. з яких тіло
кредиту - 6809,76 грн., відсотки - 20056,01 грн.,
комісія - 197,37 грн., пеня 19396,18 грн. (а.с. 4)

Відмовляючи Банку в задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач пропустив трирічний
строк позовної давності після
закінчення строку виконання
кредитного договору (10.08.2008р.) При цьому
суд виходив з того, що відповідач не
підписував Умов надання споживчого
кредиту («Розстрочка»)(Стандарт), в яких
пунктом 5.5 передбачено збільшення
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків,
винагороди, неустойки до 5 років, а тому
суд не прийняв зазначені Умови, як
доказ того, що сторони домовилися про
збільшення строку позовної давності.

Цей висновок суду є помилковим,
оскільки сам позивач в заяві
підписаною ним зазначив, що ці Умови є
складовою договору (а.с.5).

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу
зобов»язання повинні виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору.

Тому з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість за
кредитним договором, але лише в межах
позовної давності у 5 років, окрім
заборгованості по пені.

Оскільки позивач звернувся до суду
14.11.2012 року (а.с. 2-3), то заборгованість за
договором, яка підлягає стягненню з
відповідача визначається за період з
14.11.2007 року, що відповідає положенням ч.
4 ст. 267 ЦК.

Отже заборгованість за тілом кредиту,
що підлягає стягненню з відповідача
зменшується до 5627,69 грн. (6809,76 - 1182,07), за
процентами до 19849,60 грн. (20056,01 - 206,41), за
комісією (197,37 - 30,78) - (а.с. 4)

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК до вимог про
стягнення пені застосовується
спеціальна позовна давність в один рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Цивільного
Кодексу сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов»язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Тому колегія суддів вважає, що позивач
і відповідач могли збільшити
тривалість лише загальної позовної
давності згідно ст. 259 ЦК і не могли
збільшити тривалість спеціальної
позовної давності.

Оскільки відповідач в суді першої
інстанції подав заяву про
застосування позовної давності (а.с.
45,61,62), то пеня підлягає стягненню з
відповідача лише в межах одного року.
Згідно з розрахунку, що надав позивач
розмір пені за 1 рік складає 2099,56 грн.

Отже загальна сума заборгованості, що
підлягає стягненню з ОСОБА_2 складає
29532,63 грн. (5627,69 - кредит, 19849,60 - відсотки,
166,59 - комісія, 2099,56 - пеня, штрафи
відповідно до п. 5.3 Умов - 500 грн.
(фіксована частина), 1289,19 грн. -
(процентна складова - 5% від суми позову,
яка підлягає задоволенню).

Колегія суддів факт списання 200 грн. в
рахунок погашення заборгованості за
меморіальним ордером від 24.02.2010 року не
визнає як підставу для переривання
перебігу позовної давності (ч. 1 ст. 264
ЦК), оскільки це списання здійснив Банк
і воно не свідчить про визнання боргу
відповідачем.

Наведене свідчить про те, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк"-
задовольнити частково.

Рішення Знам"янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 04
квітня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ
КБ "ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
у сумі - 29532,63 грн., а саме за тілом
кредиту - 5627,69 грн., за процентами - 19849,60
грн., комісія - 166,59 грн., пеня - 2099,56 грн.,
штрафи - 1289,19 грн. (процентна складова),
500 грн. (фіксована частина), а також
витрати по сплаті судового збору - 295,32
грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: