рава № 638/4425/14-Ц
У Х В А Л А

іменем України

05 травня 2014 року
Суддя Дзержинського районного суду
міста Харкова Штих Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні подання
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

До Дзержинського районного суду міста
Харкова звернувся з поданням
Дзержинський відділ державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції в особі
державного виконавця Дзержинського
ВДВС Харківського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України.

В обґрунтування вимог подання заявник
посилається на той факт, що на
примусовому виконанні у відділу
перебуває виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Акціонерного банку « Діамант» суми в
розмірі 20007,20 гривен.

Ст. 15 ЦПК України визначає компетенцію
судів щодо розгляду цивільних справ,
які можуть розглядатися в порядку
цивільного судочинства, а саме справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону № 606-ХІУ «
Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою або за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання.

Згідно ст. 368 ЦПК України питання,
пов’язані із зверненням судового
рішення до виконання, вирішує суд,
який розглядає справу.

Згідно ст. 217 ЦПК України, суд, який
ухвалив рішення може визначити порядок
його виконання, надати відстрочку або
розстрочку виконання, вжити заходів
для забезпечення його виконання.

Разом з тим, згідно з доданих до подання
документів, а серед іншого лише копій
виконавчих документів, які належним
чином не посвідчені, суд не вбачає дій
державного виконавця на виконання
рішення суду.

Інших документів, які б свідчили про
небажання боржника повернути борг суду
не надано. Суд при вивченні матеріалів
доданий до подання не дійшов висновку,
що державний виконавець в провадженні
якого перебуває виконавче провадження
доклав всіх встановлених законом
заходів щодо виконання рішення суду.

Натомість згідно ст. 7 Закону України №
606-ХІУ « Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов’язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідальності із законом і
не допускати у своїй діяльності
порушень прав та законних інтересів
громадян і юридичних осіб.

Враховуючи вищевказане, суд вважає
необхідним відмовити у задоволенні
вказаного подання.

Керуючись ст. 368 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити Дзержинському відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції в задоволенні подання про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України.

Роз’яснити заявникові необхідність
належним чином підготувати відповідне
подання та звернутися до компетентного
суду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

Головуючий – суддя
Т.В.
Штих.