Справа №409/592/14-ц
Пров.№2/409/194/14
І М Е Н Е М У К
Білокуракинський районний суд
Луганської області у складі:
головуючого судді:
розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в
смт.Білокуракине Луганської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу
на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька, обгрунтовуючі свої позовні
вимоги тим, що з відповідачем по справі
вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі, який було розірвано, згідно
рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 10 квітня 2013
року. Від шлюбу вони мають неповнолітню
доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. У даний час
дитина проживає з позивачкою, вона
матеріально утримує та належним чином
піклується про здоров'я дитини її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Після розірвання шлюбу
відповідач участі у вихованні та
догляду за дитиною не бере, розвитком
не цікавиться. Більш того відповідач
безпідставно чинить їй перешкоди у
здійсненні нею заходів, спрямованих на
покращення здоров'я дитини, так як
відмовляється надати дозвіл на виїзд у
її супроводі їхній дитини за кордон для
відпочинку та оздоровлення. На її
неодноразові прохання надати дозвіл на
виїзд за кордон та оформлення
проїзного документу неповнолітньої
дитини відповідачем ігноруються, а
тому це питання в добровільному
порядку між ними не врегульовано.
Оскільки відповідач, зловживаючи
своїми правами, відмовляється від
надання згоди на виїзд доньки за кордон
для відпочинку за межі України, чим
перешкоджає забезпеченню реалізації
охоронюваних законом прав та інтересів
ОСОБА_3, з метою захисту прав дитини
вона вимушена звернутись до суду з
позовною заявою про надання дозволу на
її тимчасовий виїзд за кордон.
Позивачка просить дозволити їй ОСОБА_1
або її офіційному представнику без
згоди батька ОСОБА_2 оформити документи
для тимчасового виїзду або супроводу
неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, за
межі України до країн ближнього та
дальнього зарубіжжя до досягнення нею
повноліття.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася попередньо подавши до суду
заяву про розгляд справи без її участі,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, надавши суду заяву, згідно
якої позов визнає, дає згоду на виїзд
за кордон його неповнолітній дитині
ОСОБА_3 строком на півроку.

Представник третьої особи - відділу у
справах сім'ї та молоді Вільнянської
районної державної адміністрації - в
судове засідання не з'явився,
попередньо подавши до суду заяву про
розгляд справи без їхньої участі, не
заперечує проти задоволення позовних
вимог.

Представник третьої особи - служби у
справах дітей Білокуракинської
районної державної адміністрації - в
судове засідання не з'явився, надавши
до суду заяву про розгляд справи без їх
участі, пояснивши, що у зв'язку з тим. що
дитина не проживає на території
Білокуракинського району та служба у
справах дітей не володіє інформацією
щодо стану виконання батьками
неповнолітньої ОСОБА_3 батьківських
обов'язків, тому просять прийняти
рішення на розсуд суду.

Дослідивши обставини справи, докази
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі , який згідно
рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 10 квітня 2013
року розірвано (а.с. 11). Від шлюбу вони
мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9)

Після розірвання шлюбу неповнолітня
ОСОБА_3, залишилась проживати з
позивачкою в АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою Комунального
підприємства Вільнянської
міськомунгосп Запорізької області
(а.с.13).

Відповідно до довідки наданої медичним
центром "Енамед" ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
потребує санаторно - курортного
лікування в умовах мертвого моря (а.с. 19)

Згідно ст.141 СК України батьки мають
рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Судом також встановлено, що позивачка
турбуючись про виховання та утримання
дитини має бажання та можливість
виїзду за кордон, де може забезпечити
відпочинок, оздоровлення, дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України
визначено, що фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України» від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 року № 57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ від 31 березня 1995 року №
231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» оформлення проїзного
документа дитини проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутністю згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 року № 231 (із змінами)
визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

п.18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в
отриманні згоди відповідача на виїзд
дитини за кордон, а також беручи до
уваги той факт, що судом при розгляді
даної справи не встановлено обмежень
чи заборон, які унеможливлюють виїзд
неповнолітньої дитини за межі України
для тимчасового перебування, суд
приходить до висновку про доцільність
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
надання дозволу на виїзд
неповнолітній ОСОБА_3 за кордон без
згоди батька.

Судові витрати позивачка взяла на себе,
прохає їх не стягувати.

Суд на підставі викладеного та
керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України»,
ст. ст.150, 154 СК України, ст.ст.8,11, 60, 88,
213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про надання дозволу на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
без згоди батька - задовольнити в
повному обсязі.

Надати дозвіл ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, дозвіл на
виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2,
за кордон без дозволу (згоди) батька
дитини ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3
до досягнення дитиною повноліття.

Дозволити ОСОБА_1 або її офіційному
представнику, без згоди батька ОСОБА_2
оформлювати документи для тимчасового
виїзду або супроводу неповнолітньої
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до
країн ближнього та дальнього зарубіжжя
до досягнення нею повноліття.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Луганської області
через Білокуракинський районний суд
Луганської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання рішення суду.

Суддя Білокуракинського
районного

суду Луганської області
В.С.Полєно