У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко
С.О., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом
Кагарлицького міжрайонного прокурора
в інтересах Ржищівської міської ради
Київської області до ОСОБА_3 про
відшкодування збитків, завданих
злочином, за касаційною скаргою
прокурора Київської області на рішення
Ржищівського міського суду Київської
області від 25 жовтня 2013 року, ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 15 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року Кагарлицький
міжрайонний прокурор в інтересах
Ржищівської міської ради Київської
області звернувся до суду із указаним
позовом, просив тягнути з відповідача
на користь Ржищівської міської ради
Київської області 45 244 грн 67 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26
березня 2006 року ОСОБА_3 був обраний на
посаду Ржищівського міського голови
Київської області. Відповідач учинив
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання службовим становищем та
перевищенням службових повноважень,
підписав та видав розпорядження, якими
визначав собі у 2006 році розмір виплати
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення
при наданні щорічної відпустки, а
протягом 2006-2009 років розмір щомісячної
премії, а також премії до свят та
надбавки за вислугу років на загальну
суму 20 075 грн 61 коп., при цьому знаючи, що
на сесію Ржищівської міської ради
Київської області питання щодо
зазначених виплат не виносились та не
розглядались, рішення щодо них рада не
приймала. Крім цього, діючи в інтересах
заступників Ржищівського міського
голови Київської області ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, умисно вийшов за межі наданих
йому прав та повноважень, підписав та
видав розпорядження, якими визначав
зазначеним особам розміри премій та
надбавок до заробітної плати за період
із 2006 до 2009 року без встановлення
розмірів цих виплат з місцевого
бюджету відповідними рішеннями сесії
на загальну суму 25 169 грн 06 коп.

Рішенням Ржищівського міського суду
Київської області від 25 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 15 січня 2014 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі прокурор Київської
області просить скасувати судові
рішення у справі, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального правами порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
недоведеності факту вчинення
відповідачем дій, внаслідок яких
Ржищівській міській раді Київської
області було завдано майнову шкоду.

Судами встановлено, що кримінальна
справа № 1-22/12 за обвинуваченням ОСОБА_3
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2
ст. 364 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України
згідно з постановою Кагарлицького
районного суду Київської області від 12
грудня 2012 року направлена до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Український центр
судових експертиз» для проведення
інженерно-технічної експертизи.

Відповідно до листа Кагарлицького
районного суду Київської області від 2
вересня 2013 року справа знаходиться на
експертизі та вирок у цій справі не
постановлено (а.с. 39).

Апеляційним судом також встановлено,
що відповідно до акта
контрольно-ревізійного відділу в
Кагарлицькому районі м. Ржищів
Київської області Головного
контрольно-ревізійного управління в
Київській області № 21-31/122 від 30 жовтня
2009 року «Ревізії
фінансово-господарської діяльності
виконавчого комітету Ржищевської
міської ради Київської області за
період із 1 липня 2006 року до 1 вересня 2009
року» у Ржищівській міській раді
Київської області були виявлені
порушення оплати праці працівникам та
нарахування заробітної плати.

Згідно з експертним дослідженням № 173-10
Б товариства з обмеженою
відповідальністю «Регіональне судово -
експертне бюро» висновки, зазначені в
акті контрольно-ревізійного відділу в
Кагарлицькому районі м. Ржищів
Київської області Головного
контрольно-ревізійного управління в
Київській області № 21-31/122 від 30 жовтня
2009 року «Ревізії
фінансово-господарської діяльності
виконавчого комітету Ржищевської
міської ради Київської області за
період із 1 липня 2006 року до 1 вересня 2009
року», щодо розбіжності між даними щодо
зайво нарахованої їй заробітної плати
документально і нормативно
необґрунтовані та не відповідають
вимогам, встановленим порядком
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службовою від 20
квітня 2006 року № 550. Зазначене
експертне дослідження не спростовано.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відмовляючи в позові, суди дійшли
обґрунтованого висновку, що
Кагарлицьким міжрайонним прокурором в
інтересах Ржищівської міської ради
Київської області не доведено завдання
шкоди Ржищівській міській раді
Київської області злочином, вчиненим
відповідачем.

Не заслуговують на увагу доводи доводи
касаційної скарги прокурора Київської
області про те, що судом першої
інстанції безпідставно відновлено
провадження у справі та вподальшому
відмовлено в зупиненні провадження у
справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК
України, оскільки вирішуючи спір, суди
відповідно до ст. 11 ЦПК України
виходили з підстав позову та
встановили, що на час розгляду справи
обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 не
постановлено.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновки судів про
відмову в позові, оскільки такі
відповідають установленим обставинам
справи і вимогам матеріального та
процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції в межах
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судом
першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставинами, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді судами першої та апеляційної
інстанцій допущені порушення норм
матеріального або процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341
ЦПК України як підстави для скасування
рішення, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора Київської
області відхилити.

Рішення Ржищівського міського суду
Київської області від 25 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 15 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С.
Олійник

Судді:

В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

І.К. Парінова