________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/2691/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

судді Пучкової І.М.

за участю
секретаря Єгорової Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - третя Одеська державна
нотаріальна контора, про визнання
свідоцтва про право на спадщину за
законом частково недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, яку надалі вточнив, про
визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом від 10 лютого 2005
року, за реєстровим № 1-362, виданого
Третьою одеської державною
нотаріальною конторою недійсним у
частині спадкоємця ОСОБА_2 після
смерті ОСОБА_3, посилаючись на те, що
дружина померлого - ОСОБА_4, дочка
ОСОБА_2 та позивач - його син - отримали
спадщину після смерті ОСОБА_3 - по 1/3
частині житлового будинку з надвірними
спорудами за АДРЕСА_1, у місті Одесі.
Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2
не мала права на отримання спадщини,
оскільки вона не мешкала у зазначеному
будинку, не доглядала за померлим
батьком, не навідувала його, не
допомагала у благоустрої будинку. Крім
того, позивач стверджує, що ним та його
матір'ю ОСОБА_4, на момент прийняття
ОСОБА_2 спадщини після смерті батька,
вже було фактично прийнято спадок,
оскільки вони там постійно мешкали та
доглядали за померлим ОСОБА_3

Відповідач позов не визнала,
посилаючись на його безпідставність та
пропуск ОСОБА_1 строку позовної
давності.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позовні вимоги є необґрунтованими
та задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_3, після смерті якого
залишилось спадкове майно - житловий
будинок з надвірними спорудами за
АДРЕСА_1, у місті Одесі.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є:
його дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_1 та
дочка ОСОБА_2.

Згідно зі свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 10 лютого 2005
року, за реєстровим № 1-362, виданим
Третьою одеської державною
нотаріальною конторою, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 отримали у спадок, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, по 1/3 частині
житлового будинку за АДРЕСА_1, у місті
Одесі, з надвірними спорудами, на 1/3
зазначеного житлового будинку
свідоцтво про право на спадщину не
видавалось.

04 листопада 2005 року Третьою одеської
державною нотаріальною конторою після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 видане
свідоцтво про право на спадщину за
законом, за реєстровим № 3-2792, на ім'я
ОСОБА_1, який отримав у спадок 1/3
частину житлового будинку за АДРЕСА_1, у
місті Одесі, з надвірними спорудами.

Згідно з договором дарування від 24
листопада 2005 року, ОСОБА_4 подарувала
ОСОБА_1 1/3 частину житлового будинку за
АДРЕСА_1, у місті Одесі, з надвірними
спорудами.

На цей час позивач ОСОБА_1 є власником 2/3
частин зазначеного житлового будинку з
надвірними спорудами.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Твердження позивача, що відповідач
ОСОБА_2, не має права на спадкування, є
безпідставними. Факт ухилення особи
від виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця встановлюється судом за
заявою заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього, та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

З матеріалів спадкової справи за № 5/2004
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3
вбачається, що позивач ОСОБА_1 надав
заяву про згоду на видачу свідоцтва про
право на спадщину за законом на ім'я
ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України,
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
зобов'язання в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади
або органу місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 256, 257 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальний строк позовної
давності встановлюється у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права.

Суд критично ставиться до пояснень
позивача, що він у 2005 році помилково дав
у нотаріальній конторі згоду на
отримання відповідачем спадщини та що
у зв'язку з лікуванням був позбавлений
можливості звернутись протягом 8 років
до суду, оскільки жодного доказу на
підтвердження цих обставин суду не
надано.

Згідно зі ст. 1301 ЦК України, свідоцтво
про право на спадщину визнається
недійсним за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд не вбачає правових підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
оскільки порушень прав позивача не
встановлено.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК
України, ст. 1261, 1268, 1296, 1301 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

У позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - Третя одеська державна
нотаріальна контора, про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
державним нотаріусом Третьої одеської
державної нотаріальної контори 10
лютого 2005 р. за реєстром № 362 на 1/3
частину спадкового майна ОСОБА_5, що
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., яка складається з
житлового будинку з надвірними
спорудами АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Пучкова І. М.