У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 року Франківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі Янковській С.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Львові
клопотання відповідача про зняття
арешту у цивільній справі за
позовом Адміністрації Дитячого
будинку змішаного типу «Вишенька»
поданої в інтересах малолітнього
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
правочинів недійсними, -

В С
Т А Н О В И В:

Позивач - Адміністрація Дитячого
будинку змішаного типу «Вишенька» в
інтересах малолітнього ОСОБА_1
звернувся до суду з позовними
вимогами до ОСОБА_2 про визнання
недійсними заповіту ОСОБА_3 від 15
травня 2008 року; свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 24 лютого
2010 року та договору дарування ?
частини квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Франківського районного
суду м. Львова від 08 лютого 2014 року
у даній справі вжито заходи по
забезпеченню позову шляхом
накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_2 (
ідентифікаційний код № НОМЕР_1)
вчиняти будь - які дії з відчуження
квартири АДРЕСА_1 до завершення
розгляду справи і винесення судом
остаточного рішення.

Дана ухвала оскаржувалася
відповідачем в апеляційному порядку
та за результатами розгляду
залишена без змін, що й підтвердили
в судовому засіданні відповідач
та її представник.

Не погоджуючись із застосованим
заходом забезпечення позовних вимог,
відповідач 09 липня 2014 року подала
клопотання про скасування ухвали,
яке мотивує тим, що позивач не мав
права на звернення до суду у
зв'язку із пропуском
процесуального строку, , не набув
права на спадкування та не вчинив
жодних дій для прийняття спадщини у
встановленому законом порядку.
Також вважає, що позивач не вправі
звертатися до суду з позовом про
визнання недійсним договору дарування
? частини квартири, оскільки не є
належним позивачем в розумінні ст.. 225
ЦК України. Вважає, що докази якими
позивач обґрунтовує позовні вимоги,
є неналежними, а сам зміст позовних
вимог не відповідає виду
забезпечення позову та мотивам
прийняття ухвали.

В судовому засіданні відповідач та
її представник клопотання про
скасуванняч ухвали щодо
забезпечення позову підтримали,
пояснення дали аналогічні
викладеним у клопотанні та додатково
пояснили, що арешт перешкоджає
розпорядитися квартирою на власний
розсуд, зокрема продати квартиру чи
здати її в оренду.

Представники позивача в судове
засідання не прибули, хоч
повідомлялися належним чином про
час та місце слухання справи.
Відповідно до ст.. 154 ЦПК України,
питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому засіданні. Неявка осіб, що
беруть участь у справі не
перешкоджає розгляду питання про
скасування заходів забезпечення
позову. Клопотання розглядається
протягом двох днів.

У зв'язку з наведеним, суд не
знаходить підстав неможливості
розгляду клопотання без участі
позивача, а відповідач та її
представник в судовому засіданні
проти розгляду клопотання за
відсутності представника позивача
не заперечували.

Розглянувши клопотання, заслухавши
пояснення відповідача та її
представника, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд приходить до
висновку, що клопотання задоволенню
не підлягає. Заходи забезпечення
позову й надалі є актуальними з
підстав наведених в ухвалі суду від
08 лютого 2014 року, оскільки остаточне
рішення у справі не прийнято.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 153 - 154 ЦПК України, Рішенням
Конституційного Суду України від 10
листопада 2011 року № 15 - рп / 2011 у справі
№ 1-26/11 з урахуванням п. 4, 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня

2006 року № 9 "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову",-

у
х в а л и в :

Відмовити у задоволенні
колпотання відповідача - ОСОБА_2
про скасування ухвали
Франківського районного суду м.
Львова від 08 лютого 2014 року щодо
заходів забезпечення позову у
цивільній справі за позовом
Адміністрації Дитячого будинку
змішаного типу «Вишенька» в
інтересах малолітнього ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання недійсними
заповіту ОСОБА_3 від 15 травня 2008 року;
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 24 лютого 2010 року та
договору дарування ? частини
квартири АДРЕСА_1, за відсутності на
те підстав.

Дана ухвала не підлягає
апеляційному оскарженню і набирає
законної сили з часу її
проголошення.

Суддя
В. Кузь