Номер провадження: 22-ц/785/4924/14
Головуючий у першій інстанції Бошков
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Цюри Т.В.,
Сидоренко І.П.,

при секретарі - Колмакові В.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Ренійського
районного суду Одеської області від 06
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі ТВБВ №10015/0371 філії
Одеського обласного управління
Акціонерного товариства «Ощадбанк»
про визнання наказу про звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середньомісячної заробітної
плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

08.10.2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі ТВБВ
№10015/0371 філії Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк» про визнання
наказу про звільнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

В обґрунтування позову посилався на те,
що ОСОБА_2 працював у відповідача з
01.06.2011 року на різних посадах. 10.10.2011
року за наказом № 968-К від 07.10.2011 року
був переведений на посаду інкасатора -
водія дільниці перевезення валютних
цінностей та інкасації коштів ТВБВ
№10015/0371. 18.06.2012 року за наказом № 664-К від
15.06.2012 року був звільнений з займаної
посади у зв'язку з скороченням
чисельності або штату працівників за
п.1ст.40 КЗпП України. Вважає звільнення
незаконним, оскільки 18.06.2012 року,
прийшовши на роботу, він був
проінформований про те, що звільнений з
роботи за скороченням чисельності або
штату. До роботи допущений не був, проте
весь день знаходився на роботі, так як
наказу про звільнення він не отримав і
йому було невідомо, тривають у них з
відповідачем трудові правовідносини
чи ні. Також, відповідач по закінченню
декількох днів запропонував здати всі
матеріальні цінності, що позивачем
було зроблено. Тривалий час позивач
очікував наказу про звільнення, не
отримавши його, звернувся з листом про
інформування його про вказану ситуацію
і, в разі його звільнення, направлення
на його адресу.

Згодом позивач ОСОБА_2 надав дві заяви
про збільшення розміру позовних вимог,
в яких просив суд визнати наказ № 664-К
від 15.06.2012 року про його звільнення
незаконним, поновити його на роботі з
15.06.2012 року та стягнути з відповідача
середньомісячну заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 18.06.2012 року по
13.11.2013 року у розмірі 41336 грн. 25 коп.

Рішенням Ренійського районного суду
Одеської області від 06.03.2014 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати, ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 10.10.2011 року
за наказом № 968-К від 07.10.2011 року було
переведено на посаду інкасатора-водія
дільниці перевезення валютних
цінностей та інкасації коштів ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі ТВБВ №10015/0371 філії Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк» та
18.06.2012 року за наказом № 664-К від 15.06.2012
року було звільнено з займаної посади у
зв'язку з скороченням чисельності або
штату працівників за п.1ст.40 КЗпП
України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
звільнення відбулося із дотриманням
вимог трудового законодавства.

Такий висновок суду відповідає
фактичним обставинам справи,
ґрунтується на законі.

Відповідно до п.1ч.1ст.40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» №9
від 06.11.1992 року, розглядаючи трудові
спори, пов'язані зі звільненням за
п.1ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати,
чи дійсно у відповідача мали місце
зміни в організації виробництва і
праці, зокрема, ліквідація,
реорганізація або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників, чи додержано власником
або уповноваженим ним органом норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є докази
щодо змін в організації виробництва і
праці, про те, що працівник відмовився
від переведення на іншу роботу або що
власник або уповноважений ним орган не
мав можливості перевести працівника з
його згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне звільнення.

Матеріалами справи підтверджується, що
при звільненні роботодавцем дотримані
вимоги, передбачені законом, і ці
обставини судом першої інстанції
перевірені.

За змістом наказу № 254 від 09.04.2012 року
ПАТ «Державний ощадний банк України»
«Про реорганізацію служби інкасації»,
з 18 червня 2012 року ліквідуються в
філіях - відділеннях та територіально
відокремлених безбалансових
відділеннях філії - Одеського
обласного управління АТ «Ощадбанк» 1
типу підрозділи перевезення валютних
цінностей та інкасації коштів.

Наказом № 256/1 від 09.04.2012 року ПАТ
«Державний ощадний банк України» «Про
зміни в організації виробництва та
праці» зазначено, що у зв'язку із
реорганізацією підрозділів інкасації
установ «Ощадбанку» Одеської області,
погодженої листом АТ «Ощадбанк» №
16/7-10/200 від 02.04.2012 року та відповідно
наказу № 254 від 09.04.2012

року філії - Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк», наказано в.о.
керуючого ТВБВ № 10015/0371 філії -
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» (ОСОБА_3) в термін до 17 квітня
2012 року попередити під підпис всіх
працівників дільниць (відділів,
секторів) перевезення валютних
цінностей та інкасацій, які підлягають
скороченню, про наступні зміни в
організації виробництва і праці,
пов'язані з реорганізацією структури
підрозділів перевезення валютних
цінностей та інкасації у відповідності
до чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, про
вищезазначене ОСОБА_2 було ознайомлено
під підпис за 2 місяці до часу
звільнення відповідно до вимог ч.1ст.49-2
КЗпП (а.с.37, зворотній бік).

Ч.2ст.40 КЗпП України передбачено, що
звільнення з підстав, зазначених у п.1,2
і 6 ч.1ст.40 КЗпП України, допускається,
якщо неможливо перевести працівника,
за його згодою, на іншу роботу.

Ч.1ст.49-2 КЗпП України встановлює, що
одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами і
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно. Водночас власник або
уповноважений ним орган доводить до
відома державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

Доводи апеляційної скарги відносно не
надання іншої роботи в тій же установі
спростовуються матеріалами справи, а
саме: штатним розміщенням працівників
філії - Одеського обласного управління
АТ «Ощадбанк» станом на 18.05.2012 року,
06.04.2012 року та 19.06.2012 року, з якого
вбачається відсутність вакантних
місць за його кваліфікацією в установі
на час попередження про звільнення та
самого звільнення ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги відносно
процедури надання згоди на звільнення
працівника виборним органом не
приймаються до уваги, оскільки
матеріали справи свідчать про те, що
профспілковим комітетом філії -
Одеського обласного управління АТ
«Ощадбанк» було проведено засідання,
що підтверджується протоколом № 33/1 від
04.06.2012 року.

В графі «порядок денний» даного
протоколу зазначено, про оптимізацію
штатної чисельності та вивільнення
працівників у зв'язку із зміною
організації виробництва та ухвалено,
на підставі даних подання начальника
філії - управління, дати згоду на
звільнення за п.1ст.40 КЗпП України
членів профспілкової організації
згідно подання від 06.04.2012 року № 13/20-2780/1.

Згідно подання від 06.04.2012 року № 13/20-2780/1
«...підлягають скороченню наступні
посади - в графі дільниця перевезення
валютних цінностей та інкасації коштів
ТВБВ № 10015/0371 (м. Рені) під № 42 вказане -
ОСОБА_2 - інкасатор-водій
автотранспортних засобів».

Доказів того, що згода профспілкового
комітету була надана без дотримання
передбаченої процедури не надано,
відповідно до ст.10 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається.

Згідно ст.47 КЗпП України, власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги про
несвоєчасну видачу трудової книжки не
спростовують правильність висновків
суду про відмову у поновленні на
роботі, оскільки несвоєчасність видачі
трудової книжки не є підставою для
поновлення на роботі працівника, а
надає право на застосування майнових
санкцій до роботодавця, однак вимог про
стягнення коштів у зв'язку з
несвоєчасною видачею трудової книжки
не заявлено.

Доводи апеляційної скарги щодо не
виплати вихідної допомоги не
приймаються до уваги, оскільки вимоги
про стягнення такої у суді першої
інстанції не заявлялись, а питання
невиплат не є підставою для поновлення
на роботі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують правильного висновку
суду першої інстанції щодо відмови в
задоволенні позову за відсутності
підстав для його задоволення.

Керуючись
ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ренійського районного суду
Одеської області від 06 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: