Справа № 360/560/14-ц Головуючий у І
інстанції Міланіч А.М. Провадження №
22-ц/780/3800/14 Доповідач у 2
інстанції Сушко Л.П.Категорія 1
УХВАЛА

Іменем України

02 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Кашперської Т.Ц., Кулішенка Ю,М.,

при секретарі:
Химинець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 06 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - Бородянська районна
державна нотаріальна контора
Київської області, про визнання
недійсним правочину, визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, визнання права
власності на частину житлового
будинку,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 з
яким вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з 10.07.1955 року. 10.03.2006 року ОСОБА_4
склав заповіт, яким заповідав все своє
майно, своєму онуку ОСОБА_3. Після
смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на
житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними
будівлями. Право власності на вказаний
будинок було зареєстровано на ОСОБА_4,
будинок був збудований під час її
шлюбу з ОСОБА_4 за спільні кошти
подружжя, а тому її частка на будинок
становить ? частину, крім того вона має
право на обов'язку частку у майні в
розмірі ? частки на підставі ст. 1241 ЦК
України. До нотаріально контори вона не
зверталась з заявами про прийняття
спадщини, разом з цим її було відомо, що
спадкоємець за заповітом- ОСОБА_3
прийняв спадщину. У листопаді 2008 року
ОСОБА_3 попросив її прийти до
Бабинецької селищної ради, щоб скласти
документи, який дасть йому право
оформити документи на її ім'я на
належну їй частину спадщини, зміст
самого документа їй не був відомий,
вважала, що своїм підписом дає
довіреність відповідачу для
оформлення спадщини, а ніяк не
відмовляється від належної їй
обов'язкової частки спадкового будинку
на користь відповідача. У зв'язку з тим,
що відповідач її обманув, вмовивши
підписати документ, щодо правової
природи якого вона помилялась, просила
суд визнати недійсною її заяву від
26.11.2008 року про відмову від
обов'язкової долі в спадщині після
смерті ОСОБА_4 та повідомлення про
належність будинку на праві особистої
власності померлому, визнати
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 18.10.2011 року та
визнати за нею право власності на ?
частини житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 06 травня 2014 року
в позові відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на його незаконність,
необґрунтованість в зв'язку з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, не правильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права. Вважає, що нею
був вчинений правочин, який не
відповідав її дійсній волі. Також
просила витребувати спадкову справу
№882 за 2008 рік, копію інвентаризаційної
справи на житловий будинок.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що позивачем не надано доказів
введення її в оману відповідачем щодо
змісту підписаної нею заяви та
наслідків її підписання.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 71 Закону України «Про
нотаріат» у разі смерті одного з
подружжя свідоцтво про право власності
на частку в їх спільному майні
видається нотаріусом на підставі
письмової заяви другого з подружжя з
наступним повідомленням спадкоємців
померлого, які прийняли спадщину. Таке
свідоцтво може бути видано на половину
спільного майна.

На підставі письмової заяви
спадкоємців, які прийняли спадщину, за
згодою другого з подружжя, що є живим,
у свідоцтві про право власності може
бути визначена і частка померлого у
спільній власності.

Свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з них видається
нотаріусом за місцем відкриття
спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).Розмір
обов'язкової частки у спадщині може
бути зменшений судом з урахуванням
відносин між цими спадкоємцями та
спадкодавцем, а також інших обставин,
які мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст 1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст 1273 ЦК України спадкоємець
за заповітом або за законом може
відмовитися від прийняття спадщини
протягом строку, встановленого статтею
1270 цього Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
чоловік позивачки ОСОБА_4, з яким вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10
липня 1955 року.

З матеріалів спадкової справи № 882 за
2008 рік встановлено, що після смерті
ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Своїм заповітом від 10 березня 2006 року
померлий заповів все належне йому
майно своєму онуку - відповідачу по
справі ОСОБА_3 і останній, звернувшись
із заявою від 07 листопада 2008 року до
Бородянської райдержнотконтори,
прийняв спадщину після смерті діда та
отримав 18 жовтня 2011 року свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на
спадковий будинок.

Своєю заявою від 26 листопада 2008 року,
поданою до Бородянської районної
державної нотаріальної контори 15
грудня 2008 року, позивачка повідомила,
що їй відомий зміст складеного
спадкодавцем заповіту, та відмовилась
від одержання обов'язкової долі в
спадщині, зазначила, що спадковий
будинок являвся особистою власністю
померлого, а тому на одержання
свідоцтва про право власності згідно
ст. 71 ЗУ «Про нотаріат» вона не
претендує.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів, вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог про
визнання недійсною заяви ОСОБА_2 від 26
листопада 2008 року про відмову від
прийняття спадщини поданої до
Бородянської районної державної
нотаріальної контори, визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, визнання права
власності на 34 частин житлового
будинку, оскільки позивачем не надано
доказів введення її в оману
відповідачем щодо змісту підписаної
нею заяви та наслідків її підписання.
Крім того позивач визнала в письмовій
заяві, що спірний будинок належав
виключної її чоловіку, а також
зазначила, що вона відмовляється від
обов'язкової частки у спадщині.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач є власником 12 частини будинку
АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, як член
подружжя, не ґрунтуються на вимогах
закону, оскільки вона в своїй заяві від
26 листопада 2008 року зазначила, що
спірний будинок є особистою власністю
її померлого чоловіка.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачем особисто не подавалась заява
до нотаріальної контори про відмову
від спадщини, не ґрунтуються на
вимогах закону, оскільки жодним
належним доказом не підтверджено, крім
того справжність підпису позивача було
засвідчено у відповідності до вимого
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої Наказом МЮ України N 20/5
від 03.03.2004 року, яка діяла на той час.

Також судом вірно не прийнято до уваги
доводи позивача про те, що її
відповідач обманув щодо змісту
підписаного документу.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції
викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і не може бути скасовано з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.
На підставі викладеного та
керуючись ст.. ст.. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 06 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий:

Судді: