Єдиний унікальний номер 254/179/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/5102/2014
Головуючий у 1 інстанції: Заборський
В.О. Єдиний унікальний
номер № 254/179/14-ц
Доповідач: Постолова В.Г.
Номер провадження №
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

3 липня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого судді:
Постолової В.Г.

суддів:
Резникової Л.В., Курило В.П.

при секретарі: Щербюк
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 30 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про
стягнення упущеної вигоди, -

ВСТАНОВИВ:

В січні ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ПАТ «КБ «Надра» про
відшкодування шкоди (упущеної вигоди) у
розмірі 1394,39 євро, посилаючись на те, що
06 серпня 2008 року він уклав Договір
банківського вкладу (депозиту) № 562213,
згідно якого передав відповідачу 8000,00
євро строком на 6 місяців на умовах
забезпечення повного збереження
вкладу і його повернення з
нарахуванням 10,2 процентів річних. 05
лютого 2009 року позивач звернувся до
відповідача з вимогою повернути вклад
після закінчення строку дії договору,
однак той відмовився повернути вклад, у
зв'язку із введенням в банку тимчасової
адміністрації.

Рішенням Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 30 червня
2010 року з ПАТ «КБ «Надра» на користь
позивача було стягнуто 8411,35 євро, які
через державну виконавчу службу
примусово повернуто позивачу лише 24
листопада 2011 року. Грошові кошти
позивача знаходились у користуванні
відповідача 1018 днів, тому за його
позовом на підставі ст. 625 ЦК України
на його користь рішенням Апеляційного
суду Донецької області стягнуто три
проценти річних у сумі 3629,36 грн. за
період з 30 червня 2010 року по 24 листопада
2011 року. Оскільки грошові кошти
розміщувались позивачем на
депозитному вкладі для отримання
додаткового доходу на утримання сім'ї,
то позбавлення відповідачем його права
розпоряджатись своїми коштами завдало
шкоду у вигляді упущеної вигоди. За
інформацією Управління Національного
банку України в Донецькій області
середня ставка по депозитам в євро за
період з січня 2009 року по грудень 2011
року в різні місяці складала від 10,1 до
4,4 процентів. Вклад (депозит) позивач
розміщував на шість місяців, і за
період з 07 лютого 2009 року по 24 листопада
2011 року він міг шість разів розмістити
грошовий вклад і отримати дохід в сумі
1731,00 євро. Суму упущеної вигоди він
визначає у розмірі 1394,39 (1731,00 - 337,61) євро,
яку і просив стягнути з відповідача.

Рішенням Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 30 квітня
2014 року відмовлено у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «КБ
«Надра» про стягнення упущеної вигоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення і ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального права.

Представник відповідача не
з*явився до суду апеляційної
інстанції, належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи
відповідно до розписки.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача , перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді
справи таких порушень припущено не
було, тому підстави для скасування
рішення відсутні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з недоведеності позивачем
запланованого одержання вигоди від
розпорядження на свій розсуд саме
цими спірними грошовими коштами, а
сума збитків, яку позивач просить
стягнути, обґрунтовується умовним
припущенням про можливість отримання
прибутку в результаті випадкового
збігу обставин - орієнтовного
отримання доходу.

Такий висновок суду відповідає
встановленим обставинам по справі та
нормам матеріального права

Встановлено, і вказані обставини
підтверджені рішенням Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 30 червня
2010 року , що 06 серпня 2008 року між ОСОБА_1
та ПАТ «КБ «Надра» укладено депозитний
договір № 5622113 на суму 8000,00 євро строком
на 6 місяців до 06 лютого 2009 року під 10,2
процентів річних. Після спливу
визначеного строку депозитні кошти
позивачу банком повернуті не було
через встановлення мораторію.

Вказаним рішенням суду ВАТ «КБ
«Надра» зобов'язано виплатити на
користь ОСОБА_1 суму вкладу з
відповідними відсотками в розмірі 8411,35
євро. Вказане рішення суду ПАТ «КБ
«Надра» виконано 24 листопада 2011 року.

Встановлено, що відповідно до
рішення Апеляційного суду Донецької
області від 16 грудня 2013 року стягнуто
на його користь ОСОБА_1 з ПАТ «КБ
«Надра» три відсотка річних за період
з 30 червня 2010 року по 24 листопада 2011
року у розмірі 3629,36 грн.

Звертаючись до суду з вказаним
позовом про стягнення упущеної вигоди
позивач посилався на те, що міг би
вкласти належні йому кошти , які не
були вчасно повернуті відповідачем
декілька разів до банків та отримувати
дохід.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до 22 ЦК України
збитками є доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Породжуючи настання цивільних
прав та обов*язків згідно з ч.2ст.11 ЦК
України відповідальність у вигляді
відшкодування збитків вимагає для її
застосування наявності складу
правопорушення, а саме : протиправної
поведінки(дії чи бездіяльності особи),
шкідливого результату такої поведінки,
причинного зв*язку між протиправною
поведінкою та заподіяними збитками,
вини особи, яка заподіяла збитки.

Позивачем не надано суду
доказів, що йому заподіяні збитки і що
він мав намір зробити вклад саме цих
коштів у інший банк , і що неповернення
відповідачем суми вкладу позбавило
позивача скористатися своїм правом та
розмістити їх в іншому банку і
отримати реальну можливість одержати
доходи за рахунок цих коштів.

А покладення на відповідача
відповідальності у формі
відшкодування збитків на нездійснення
свого права суперечить в цілому
принципам юридичної відповідальності,
що настає за порушення саме
зобов*язань.

За вказаних обставин суд дійшов
правильного висновку про відмову у
задоволені позову.

Доводи скарги були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
спростовують правових висновків суду
та не дають підстав для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, що привело або
могло привести до неправильного
вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушення або неправильне
застосування судом першої інстанції
при розгляді цієї справи норм
матеріального чи процесуального права
та невідповідності висновків суду
обставинами справи, то підстав для
задоволення скарги і скасування
судового рішення з ухваленням нового
рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х
В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішенням Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 30 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді :