Номер провадження: 22-ц/785/4128/14
Номер справи місцевого суду: 2-2004/11
Головуючий у першій інстанції Свячена
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря - Счастлівцевої
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
прокуратури Приморського району
м.Одеси в інтересах держави в особі
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційними скаргами
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3,
подану через представника ОСОБА_4, на
рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 24 лютого 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2009 року перший заступник
прокурора Приморського району м. Одеси
звернувся до суду з позовом в інтересах
держави в особі ПАТ «Державний ощадний
банк України» в особі філії - Одеського
обласного управління AT «Ощадбанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 2315-н від 19
березня 2008 року в розмірі 275 138, 84 Євро
та судових витрат.

В процесі слухання справи розмір
кредитної заборгованості неодноразово
уточнювався стороною позивача.

Останньою заявою про уточнення розміру
позовних вимог, яка поступила від
заступника прокурора Приморського
району м. Одеси від 24.02.2014 року, позивач
просив стягнути з відповідачки
кредитну заборгованість у розмірі 389 768,
52 Євро, яка складається з: залишку
основного боргу по кредиту - 234 293,65
Євро; простроченого основного боргу за
кредитом - 15446,00 Євро; прострочені
проценти за користування кредитом за
період з 01.01.2012 року по 22.03.2013 року - 121
913, 78 Євро; пені за прострочений
основний борг по кредиту за період з
01.01.2012 року по 22.02.2013 року - 2013,73 Євро;
пені за прострочені проценти за
користування кредитом за період з
01.02.2012 року по 22.02.2013 року - 39 116,49 Євро.

Також позивач просив стягнути з
відповідачки заборгованість за
комісією в розмірі 4 709, 81 грн., судові
витрати у розмірі 1 700, 00 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
у розмірі 120, 00 грн.

Позивач посилався на те, що 19 березня 2008
року між ВАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
обласного відділення ВАТ «Ощадбанк» та
ОСОБА_3 був укладений договір про
іпотечний кредит № 2315-н, згідно з
умовами якого останній надано кредит у
розмірі 251 100, 00 Євро на умовах сплати
Банку 11, 3 % річних, зі строком
повернення не пізніше 19 березня 2028
року, а ОСОБА_3 у свою чергу
зобов'язалась здійснювати погашення
кредиту та сплачувати відсотки за його
користування згідно встановленого
кредитним договором графіку.

Кредит надавався на придбання
нерухомого майна за договором
купівлі-продажу від 19 березня 2008 року
земельної ділянки площею 0,100 га та
розташованого на ній житлового будинку
загальною площею за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, у забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 19
березня 2008 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Комінтернівське відділення № 3163 ВАТ
«Ощадбанк» та ОСОБА_3 укладений договір
іпотеки, за яким остання з метою
забезпечення належного виконання
зобов'язання, що випливає з Кредитного
договору, передала в іпотеку житловий
будинок з господарчими спорудами та
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 228,3 кв. м., та
земельну ділянку площею 0,100 га за цією ж
адресою, що належать на праві приватної
власності ОСОБА_3

Однак, в обумовлені кредитним
договором строки відповідачка своїх
зобов'язань по поверненню кредиту та
сплаті відсотків не виконала, в
результаті чого в неї утворилась
прострочена заборгованість, яка
зазначена в заяві позивача від 24.02.2014
року.

Представник відповідачки ОСОБА_3 у
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що кредитний договір
не можна вважати підписаним у зв'язку з
тим, що у ньому вказані недостовірні
паспортні дані ОСОБА_3, а заява на
видачу кредиту з печаткою та підписом
відповідачки є підробленими.

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 24 лютого 2014 року позов
прокуратури Приморського району м.
Одеси в інтересах держави в особі ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі - філії Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 389 768 Євро 52 Євро центів, що
складається з: залишку основного боргу
по кредиту за період з 01 вересня 2008 року
по 22 лютого 2013 рік у розмірі 234 293 Євро 65
Євро центів; простроченого основного
боргу по кредиту за період з 01 вересня
2008 року по 22 лютого 2013 рік у розмірі 15 446
Євро; прострочених процентів за
користування кредитом за період з 01
січня 2012 року по 22 лютого 2013 рік у
розмірі 121 913 Євро 78 Євро центів; пені за
прострочений основний борг по кредиту
за період з 01 січня 2012 року по 22 лютого
2013 рік у розмірі 2 013 Євро 73 Євро центів;
пені за прострочені проценти за
користування кредитом за період за 01
січня 2012 року по 22 лютого 2013 рік у
розмірі 16 101 Євро 36 Євро центів; а також
стягнуто заборгованість за комісією в
розмірі 4 709 грн. 81 коп., що складається з:
простроченої комісійної винагороди за
супроводження кредиту за період з 01
жовтня 2008 року по 22 лютого 2013 рік в
розмірі - 4 160 грн.; та пені за
прострочену комісійну винагороду за
супроводження кредиту за період з 01
жовтня 2008 року по 22 лютого 2013 рік в
розмірі 549 грн. 81 коп.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеське обласне управління АТ
«Ощадбанк» просить рішення суду
змінити частині стягнення пені за один
рік, тому що воно ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та стягнути з відповідачки
заборгованість по пені за період з
01.02.2010 року по 22.02.2013 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, подану
через представника ОСОБА_4, просить
рішення суду скасувати, тому що воно
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову
прокуратури Приморського району м.
Одеси в інтересах держави в особі ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк».

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційних скарг, заперечення на них,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг
і заявлених вимог колегія суддів
вважає, що обидві апеляційні скарги
підлягають відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов»язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
зобов"язується надати грошові кошти
/кредит/ позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов»язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
ЦК, інших актів законодавства.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 19 березня 2008
року між ВАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
облуправління ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3
укладено кредитний договір № 2315-н на
суму 251 100 Євро строком до 19 березня 2028
року.

Згідно з умовами кредитного договору №
2315-н позичальник зобов»язався погашати
кредит щомісячно в сумі 2644 Євро та
сплачувати нараховані проценти.

Кредитні кошти за цим договором
надавалися ОСОБА_3 на придбання
нерухомого майна житлового будинку та
земельної ділянки по АДРЕСА_1 за
договором купівлі-продажу від 19
березня 2008 року.

В забезпечення виконання зобов»язань
за кредитним договором 19 березня 2008
року між Банком та ОСОБА_3 укладено
іпотечний договір, предметом якого є
житловий будинок з господарчими
будівлями та земельна ділянка площею
0,100 га за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заявки про видачу
готівки банк свої зобов»язання по
кредитному договору виконав, надавши
позичальнику кошти у розмірі 251 100 Євро
/ а.с. 137/.

В обумовлені кредитним договором
строки ОСОБА_3 свої зобов»язання не
виконує, в зв»язку з чим виникла
заборгованість на загальну суму 389 768, 52
Євро.

Відповідно до п.п. 4.2.2. кредитного
договору банк має право у разі
порушення позичальником умов договору
достроково стягнути кредит та суму
нарахованих відсотків.

Оскільки позичальником умови
кредитного договору не виконуються, в
зв»язку з чим утворилася
заборгованість, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Посилання апеляційної скарги ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк» на те, що
судом першої інстанції не розглянуті
всі заявлені позовні вимоги та не
стягнуто пеню за три роки, а саме за
період з 01.02.2010 року по 22.02.2013 рік, є
безпідставними.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено та сторонами не
заперечується, що при розгляді справи
позивачем в заяві про уточнення
розміру позовних вимог від 28.01.2014 року
заступник прокурора Приморського
району м. Одеси просив стягнути з
ОСОБА_3 кредитну заборгованість з
урахуванням пені за період з 01.10.2008 року
по 22.02.2013 рік / а.с. 198-200/.

24.02.2014 року письмово були уточнені
позовні вимоги та в заяві заступника
прокурора Приморського району м. Одеси
про уточнення розміру позовних вимог
позивач просив стягнути з відповідачки
заборгованість у розмірі 389 768,52 Євро, в
склад якої входить пеня за період з
01.01.2012 року по 22.02.2013 рік / а.с. 213-217/. До
заяви прокурора про уточнення розміру
позовних вимог додано зроблений банком
розрахунок загальної заборгованості
за договором № 2315-н від 19.03.2008 року.
Після заяви про уточнення розміру
позовних вимог від 24.02.2014 року ні
прокурор ні представник «Ощадбанку»
позовні вимоги та їх розмір більше не
змінювали та не уточнювали.

При встановлених обставинах суд першої
інстанції розглянув справу в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів / ст. 11 ЦПК
України/. Позовні вимоги про стягнення
пені за три роки, які просить
задовольнити в апеляційній скарзі
представник ПАТ «Державний ощадний
банк України», не були заявлені
позивачем в установленому законом
порядку в суді першої інстанції. Суд
апеляційної інстанції не вправі при
перевірці законності та
обґрунтованості рішення суду першої
інстанції виходити за межі заявлених в
установленому законом порядку
позовних вимог, які були предметом
судового розгляду та за якими ухвалено
судове рішення.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_3 на
відсутність доказів видачі коштів та
підписання договору кредиту № 2315-н від
19 березня 2008 року є безпідставними та
не доведеними.

При розгляді справи ОСОБА_3 договір про
іпотечний кредит № 2315-н від 19.03.2008 року
не оспорювала та в установленому
законом порядку не зверталася до суду з
позовом про визнання недійсним цього
договору.

Також відповідачкою не надано належних
та допустимих доказів того, що
кредитний договір не був підписаний,
при відсутності перешкод з боку суду
для здійснення відповідачкою своїх
процесуальних прав та обов»язків при
розгляді справи.

Крім того, при розгляді справи в суді
апеляційної інстанції представник
відповідачки ОСОБА_4 підтвердила факт,
що ОСОБА_3 отримувала кошти за
договором про іпотечний кредит № 2315-н
від 19.03.2008 року.

Справа розглянута судом відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених вимог та на підставі
наданих сторонами доказів, які
знаходяться в матеріалах справи,
належність та допустимість яких
перевірена судом та їм надана оцінка в
рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційних скарг суттєвими не
являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів прийшла до висновку про
стягнення з ОСОБА_3 судових витрат на
користь держави відповідно до ч. 1 ст. 82,
ст. 88 ЦПК України, а саме судового збору
у розмірі 1827 гривень, який нею не був
сплачений при подачі апеляційної
скарги та ухвалою апеляційного суду
від 02.04.2014 року була задоволена її заява
про відстрочку сплати судового збору
до ухвалення судового рішення по
справі.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеське обласне управління АТ
«Ощадбанк» та апеляційну скаргу
ОСОБА_3, подану через представника
ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 24 лютого 2014 року залишити
без зміни.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, на
користь держави судовий збір у розмірі
1827 /одна тисяча вісімсот двадцять сім/
гривень.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
К.П. Мартинова

Судді
О.Г.
Журавльов

Ю.І. Кравець