Єдиний унікальний номер 205/1744/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого
судді - Скрипник К.О.,

при секретарі -
Олексієнко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВиВ:

Позивач 28 лютого 2014 року звернувся до
суду з позовом, в якому вказав, що він з
відповідачкою перебуває у
зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003
року. Від сумісного подружнього життя
неповнолітніх дітей не мають. Просить
розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що
шлюбно-сімейні відносини припинені.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про день і час проведення слухання
справи повідомлявся належним чином,
надав письмову заяву в якій просив
справу розглянути у його відсутність,
позов підтримав та просив
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про день і час проведення
слухання справи повідомлялася
належним чином, письмових заяв від неї
до суду не надходило. Тому, суд вважає
за можливе розглянути справу у
відсутність відповідачки.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
по наступних підставах.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 20 вересня 2003 року. Шлюб
зареєстрований Відділом реєстрації
актів громадянського стану
Ленінського районного управління
юстиції м. Дніпропетровська, актовий
запис за № 909 /а.с.3/

Відповідно до приписів ст.113
Сімейного Кодексу України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Встановлено, що при одруженні
відповідачка змінила своє прізвище з
«ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» і після
розірвання шлюбу бажає залишити дане
прізвище.

Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім
того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини і примушення до
припинення шлюбних відносин,
примушення до їх збереження не може
мати місце, як передбачене ч.4 вказаної
статті.

Так, ухвалою від 26 березня 2014 року
сторонам був наданий строк на
примирення три місяці. Однак,
встановлено, що сторони не примирилися
та наполягають на розірванні шлюбу.

Сімя розпалася остаточно і зберегти її
неможливо, оскільки в сім'ї немає
взаєморозуміння, почуття кохання
втрачено. Фактично шлюбно-сімейні
відносини та ведення спільного
домашнього господарства припинені.
Подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу неможливо. Майновий
спір відсутній.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114
Сімейного кодексу України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 СК
України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 174, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу -задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 20 вересня 2003 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Ленінського
районного управління юстиції м.
Дніпропетровська, актовий запис за №
909. Від шлюбу неповнолітніх дітей не
мають.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити
прізвище без змін.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
К.О. Скрипник