Номер провадження: 22-ц/785/4533/14
Номер справи місцевого суду: 502/1145/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_4, діючої в
інтересах відповідача ОСОБА_3 на
рішення Кілійського районного суду
Одеської області від 19 лютого 2014 року,-

встановила:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом про поділ спільного
майна подружжя і в обґрунтування
позовних вимог посилалась на те, що під
час спільного проживання у шлюбі з
відповідачем ними було набуто спільне
майно - автомобіль «Honda CR-V», 2012 року
випуску, vin: НОМЕР_3, державний номер
НОМЕР_1, що зареєстрований на
відповідача ОСОБА_3

У зв'язку з тим, що між сторонами
припинено сумісне проживання та
ведення спільного господарства та
угода про добровільний поділ майна з
відповідачем не досягнута, позивач
просила суд здійснити поділ
зазначеного легкового автомобіля та
визнати за нею право власності на ? його
частину.

В судовому засіданні позивач
підтримала позов , просила його
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4, в
судовому засіданні позов визнала
частково.

Рішенням Кілійського районного суду
Одеської області від 19.02.2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

Здійснено поділ спільного майна
подружжя, визнавши за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2
частину автомобіля «HONDA CR-V», 2012 року
випуску, vin: НОМЕР_3, державний номер
НОМЕР_1, що зареєстрований на
відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого в АДРЕСА_1, РНОКПП
НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 1400
гривень судового збору.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_4, діюча в інтересах відповідача
ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким стягнути з
відповідача вартість ? частини
автомобілю.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням
нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

У відповідності до статті 63 СК України,
чоловік та жінка мають рівні права на
володіння, користування та
розпорядження майном, належним їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно ч. 1 статті 70 СК України, в разі
розподілу майна, яке є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна чоловіка та дружини є
рівними, якщо інше на встановлено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов виходив з того,що спірний
автомобіль був придбаний подружжям
під час перебування у шлюбі тому
відповідно до ст. 60 СК України є
спільною сумісною власністю та
оскільки автомобіль є неподільною
річчю ,визнав за позивачем право
власності на 12 частину спірного
автомобіля.

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду першої інстанції не
можна.

З матеріалів справи вбачається ,що
21.01.2011 року сторони уклали шлюб ,що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серія НОМЕР_4 (а.с.3).

Шлюб між сторонами був розірваний в 2013
році про ,що сторони не заперечують.

В період шлюбу сторонами був придбаний
автомобіль «Honda CR-V», 2012 року випуску, vin:
НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, що
зареєстрований на відповідача ОСОБА_3

Судом першої інстанції вірно ,з
посиланням на ст. 60 СК України ,
встановлено ,що спірний автомобіль є
спільною сумісною власністю подружжя ,
оскільки був придбаний сторонами під
час перебування ними у шлюбі .

Суд першої інстанції вірно встановив,
що частки подружжя на спірний
автомобіль є рівними.

Проте поза увагою суду першої
інстанції залишено право відповідача
також на 12 частину спірного автомобіля
.

Суд першої інстанції визнавши за
позивачем право власності на 12 частину
спірного автомобіля без визнання
права власності на іншу 12 частину за
відповідачем фактично виділив частку
у спільному майні ,тому по суті
розподіл майна подружжя не проведений
в той час як позивачем був пред'явлений
позов про розподіл спільного майна
подружжя та позивач при зверненні з
позовом посилалася на норми
матеріального права ,які
регламентують саме розподіл майна
подружжя.

За таких підстав резолютивна частина
рішення суду першої інстанції
суперечить мотивувальній частині
рішення ,тому рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
по суті позовних вимог позивача .

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції
вимог ст. ст. 10,11,27 ЦПК України ,ст. 6
Конвенції «Про захист основних прав і
свобод людини» , так як справу було
розглянуто у відсутність відповідача
не заслуговують на увагу ,оскільки
участь у справі приймав представник
відповідача ОСОБА_4 , яка діяла на
підставі довіреності від 05.04.2013року ,
строк дії довіреності до 15.04.2016 року .

Доводи апеляційної скарги щодо не
визначення судом першої інстанції
вартості спірного автомобіля ,яка на
думку апелянта є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції, не заслуговують на увагу ,
оскільки позивачем позовних вимог про
стягнення компенсації вартості 12
частки спільного майна не заявлялися
та судом першої інстанції був
вирішений спір лише про право
власності позивача на 12 частину
сумісного майна подружжя. Відповідно
до видаткової накладної від 03.05.2012
року автомобіль був придбаний за 317 200
грн. (а.с.10).

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1
ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга
представника ОСОБА_3-ОСОБА_4 підлягає
частковому задоволенню , а рішення суду
першої інстанції скасуванню з
ухваленням нового рішення по суті
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4,
діючої в інтересах відповідача ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Кілійського районного суду
Одеської області від 19 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити.

Здійснити поділ спільного майна
подружжя, визнавши за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2
частину та за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 право
власності на 12 частину автомобіля «HONDA
CR-V», 2012 року випуску, vin: НОМЕР_3,
державний номер НОМЕР_1, що
зареєстрований на ім'я ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2
1400 гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

Н.В.Комаровська

В.Д. Коротков