печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року
Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді -
Батрин О.В.,

при секретарі - Лимар А. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Києва цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
казначейської служби України, третя
особа Верховна Рада України про
стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Державної казначейської служби
України, третя особа Верховна Рада
України про стягнення моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
судами України при розгляді справи
щодо позивача було винесено
неправосудні рішення. У зв'язку з цим,
позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь 51 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

До судового представник позивача
ОСОБА_2 не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача та третьої
особи до судового засідання не
з'явились з невідомих причин, хоча про
час, день та місце розгляду справи були
належним чином повідомлені.

Представник третьої особи Верховної
Ради України надав суду письмові
заперечення, відповідно до яких
підстав для задоволення позову немає.

Тому, суд розглянув дану справу у
відсутність сторін, оскільки у справі
достатньо матеріалів про права та
взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відмову в
задоволенні позову з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 56 Конституції України
кожен має право на відшкодування шкоди
за рахунок держави, завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органів державної влади,
їх посадовими і службовими особами при
здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 5 ст. 1176 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
внаслідок постановлення судом
незаконного рішення в цивільній
справі, відшкодовується державою в
повному обсязі в разі встановлення в
діях судді (суддів), які вплинули на
постановлення незаконного рішення,
складу злочину за обвинувальним
вироком суду, що набрав законної сили.

Разом з тим, ч. 6 ст. 1176 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана фізичній
або юридичній особі внаслідок іншої
незаконної дії або бездіяльності чи
незаконного рішення органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, органу досудового
розслідування, прокуратури або суду,
відшкодовується на загальних
підставах.

Отже завдана шкода підлягає
відшкодуванню за умови, коли такі дії
або бездіяльність чи рішення суду
визнано незаконними.

Під час судового розгляду справи
встановлено, що рішенням
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 1 серпня 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Райкоопзаготпрому Світловодського РСТ
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним відмовлено (а.с. 21-22).

Додатковим рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 9 вересня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Райкоопзаготпрому Світловодського РСТ
про визнання права власності на майно
відмовлено (а.с. 23).

Не погодившись із вказаними судовим
рішеннями позивачем було подано
апеляційну скаргу, яка ухвалою
Апеляційного суду Кіровоградської
області від 2 жовтня 2013 року залишена
без руху, а ухвалою від 17 жовтня 2013 року
визнана неподаною (а.с. 24-25).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 березня 2014
року касаційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилено, а ухвалу
Апеляційного суду Кіровоградської
області від 17 жовтня 2013 року залишено
без змін (а.с. 3).

Таким чином, рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 1 серпня 2013 року, додаткове
рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 9 вересня 2013 року та ухвала
Апеляційного суду Кіровоградської
області від 17 жовтня 2013 року набули
законної сили.

Тому, доводи позивача про ухвалення
вказаних рішень судами як
неправосудних є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Тобто, відшкодування моральної шкоди
провадиться у разі, коли незаконні дії
суду завдали моральної втрати
громадянинові, призвели до порушення
нормальних життєвих зв'язків
позивачів, вимагають від них
додаткових зусиль для організації
свого життя. Моральною шкодою
визнаються страждання, заподіяні
громадянинові внаслідок фізичного чи
психічного впливу, що призвело до
погіршення або позбавлення
можливостей реалізації ним своїх
звичок і бажань, погіршення відносин з
оточуючими людьми, інших негативних
наслідків морального характеру.

Проте, позивачем не надано доказів у
підтвердження моральної шкоди,
завданої йому судовими рішеннями, які
набули законної сили.

Враховуючи те, що під час судового
розгляду справи не підтвердився факт
заподіяння позивачу будь-якої шкоди з
вини судів та відсутній будь-який
причинно-наслідковий зв'язок між
шкодою та діяннями судів, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позову у зв'язку з відсутністю для
цього правових підстав.

Оскільки при пред'явленні позову
позивач був звільнений від сплати
судового збору, то з врахуванням
положень ст. 88 ЦПК України судові
витрати стягненню не підлягають,
оскільки компенсуються за рахунок
держави.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1167, 1176 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державної казначейської служби
України, третя особа Верховна Рада
України про стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги через
Печерський районний суд м. Києва до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його отримання.

Суддя
Батрин О.В.