УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О. суддів:
Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В., Мостової
Г.І.,Остапчука Д.О.,розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи:
приватний нотаріус Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
головне управління юстиції у
Львівської області, Перша Львівська
державна нотаріальна контора, ОСОБА_10,
про визнання заповіту недійсним та
усунення від спадкування, за
касаційними скаргами ОСОБА_8 та ОСОБА_7
на рішення Галицького районного суду м.
Львова від 03 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 24 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що 26 квітня 1996 року його дід
ОСОБА_11 склав та підписав заповіт, яким
свою частку квартири АДРЕСА_1 заповів
на нього. Після смерті ОСОБА_11 позивач
звернувся до Першої Львівської
державної нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за заповітом. Однак, в
прийнятті вказаної заяви йому було
відмовлено, у зв'язку із тим, що 11 липня
2008 року ОСОБА_11 було складено новий
заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, яким свою
частку в приватизованій квартирі
ОСОБА_11 заповів ОСОБА_7

На думку позивача відповідачі не
утримували та не допомагали
спадкодавцю, ОСОБА_11 указаний заповіт
не складав та не підписував, з огляду на
що просив суд усунути ОСОБА_8 від права
на спадкування за законом обов'язкової
частки у квартирі після смерті ОСОБА_11
та визнати заповіт від 11 липня 2008 року
недійсним.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 03 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 24 січня 2014 року,
позов задоволено. Усунуто ОСОБА_8 від
права спадкування за законом
обов'язкової частки у квартирі АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_11

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_11 про
розпорядження щодо квартири АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_7 від 11 липня 2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах заявники
порушують питання про скасування
судових рішень судів попередніх
інстанцій із ухваленням нового
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову мотивуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що матеріали справи не
містять доказів про добровільну зміну
волі заповідача ОСОБА_11 щодо
розпорядження майном на користь
ОСОБА_7, неможливість здійснення
підпису на заповіті самим заповідачем
та про його добровільне особисте
прохання підписати заповіт від його
імені ОСОБА_13 Крім того, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_8 мав можливість
надавати допомогу спадкодавцеві, який
перебував у безпорадному стані через
похилий вік та хворобу, однак свідомо
ухилявся від такої.

З такими висновками судів повністю
погодитися не можна, оскільки вони
зроблені без належного з'ясування
дійсних обставин справи, з огляду на
наступне.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер спадкодавець ОСОБА_11, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть, виданим міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління
юстиції 04 листопада 2010 року за № 5598.

Відповідно до заповіту від 26 квітня 1996
року, посвідченого державним
нотаріусом ОСОБА_14, ОСОБА_11 зробив
розпорядження, згідно якого, належну
йому на праві власності частину кварти
АДРЕСА_1 заповів позивачу ОСОБА_6

Згідно заповіту від 11 липня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_9, ОСОБА_11, у віці 94 років,
зробив розпорядження згідно якого,
належну йому на праві власності
частину квартири АДРЕСА_1 заповів
відповідачу ОСОБА_7

Із змісту заповіту від 11 липня 2008 року
вбачається, що раніше складений та
посвідчений Першою Львівською
державною нотаріальною контрою 26
квітня 1996 року за реєстровим № 6-1205
заповіт скасовано. У зв'язку із тим, що
ОСОБА_11 не міг сам прочитати текст
заповіту українською мовою і підписати
його, відповідно до ст. 1253 ЦК України
заповіт посвідчено в присутності
свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 Заповіт до
підписання перекладений з української
на російську мову і прочитаний у голос
заповідачу ОСОБА_11, свідкам ОСОБА_15 та
ОСОБА_16 У зв'язку із тим, що ОСОБА_11
недосконало володів українською мовою,
а також у зв'язку з його похилим віком і
не зміг підписати заповіт власноручно,
на його особисте прохання та у його
присутності текст заповіту підписано
ОСОБА_13

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК за рішенням
суду особа може бути усунена від права
на спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Суди ігноруючи вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК,
відповідно до яких кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, не звернули уваги
на те, що для постановлення рішення про
усунення від спадкування у справі
повинні бути надані належні та
допустимі докази, які б свідчили про те,
що спадкодавець потребував допомоги
відповідача, останній мав можливість
її надати, проте ухилявся від обов'язку
щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню
судом питання, чи потребував
спадкодавець допомоги від спадкоємця
за умови отримання її від інших осіб, чи
мав спадкоємець матеріальну та фізичну
змогу надавати таку допомогу. Лише при
одночасному настанні наведених
обставин і доведеності зазначених
фактів в їх сукупності спадкоємець
може бути усунений від спадкування.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суди попередніх інстанцій в
частині усунення ОСОБА_8 від права
спадкування, у порушення вимог ст. 212- 214
ЦПК України у повній мірі не з'ясували
усіх обставин справи, у зв'язку з чим не
вірно визначилися з характером спірних
правовідносин, що призвело до
ухвалення в зазначеній частині
помилкового рішення.

Враховуючи наведене суди попередніх
інстанцій у порушення вимог ст. 214 ЦПК
не встановили обставин які свідчили б
про ухилення відповідача - ОСОБА_8 від
надання спадкодавцеві допомоги, а
також обставин перебування
спадкодавця у безпорадному стані,
оскільки як вбачається з матеріалів
справи та не спростовано позивачем за
померлим ОСОБА_11 здійснювала постійний
догляд відповідач ОСОБА_7

Згідно ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_7
задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 03 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 24 січня 2014 року в частині усунення
ОСОБА_8 від права спадкування за
законом обов'язкової частки у квартирі
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_11 скасувати,
справу в зазначеній частині передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В іншій частині рішення Галицького
районного суду м. Львова від 03 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 24 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук