Справа №464/6297/14-ц
пр № 2-з/464/42/14
У Х В А Л А

04.07.2014 року

м.Львів

Суддя Сихівського районного суду
м.Львова Борейко С.В., розглянувши заяву
публічного акціонерного товариства
«ВіЕС Банк» про забезпечення позову у
справі №464/6276/14-ц за позовом публічного
акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд із позовною
заявою в якій просить стягнути
солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
№ KF 45871 від 16.04.2008 у розмірі 764056,96 грн. та
судові витрати у сумі 3775,80 грн.

Разом з позовною заявою від позивача
надійшла заява про забезпечення
позову, в якій просить з метою
забезпечення позову накласти арешт на
грошові кошти, рухоме і нерухоме майно,
що належать відповідачам; обмежити у
праві виїзду за кордон відповідачів
шляхом тимчасової відмови їм у видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон, тимчасового
затримання або вилучення паспорта,
якщо він був виданий раніше. В
обґрунтування заяви покликається на
те, що відповідачі навмисно не
здійснюють виконання зобов'язань за
кредитним договором через що
утворилась вище вказана
заборгованість, останні мають намір
здійснити відчуження належного їм
майна, та взагалі покинути територію
України, внаслідок чого законні права
позивача не будуть захищені, а
виконання рішення суду стане
неможливим. Просить заяву задовольнити
у повному обсязі.

Розглянувши заяву про забезпечення
позову, приходжу до переконання, що у
вимозі про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України відповідача,
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити передбачені цим Кодексом види
забезпечення позову. Перелік видів
забезпечення позову визначений у ст.152
цього ж Кодексу, серед яких не
передбачено такого виду як вжиття
судом тимчасового обмеження особи у
праві виїзду за межі України.

Пунктом 2 ч.1 ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України"
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо діють нерегульовані
аліменти, договірні чи інші
невиконанні зобов'язання - до виконання
зобов'язань. З положення даної норми
вбачається, що така стосується
нерегульованих відносин, що
складаються для суб'єктів цивільних
правовідносин до судового розгляду, а
тому приходжу до переконання, що
відповідна норма не можу бути
застосована на стадії судового
розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що
оскільки відсутня правова підстава
застосування такого виду забезпечення
позову на стадії розгляду справи про
стягнення заборгованості та вирішення
судом питання про тимчасове обмеження
у праві виїзду за кордон можливе тільки
у порядку, визначеному ст.377-1 ЦПК
України за поданням державного
виконавця у зв'язку з ухиленням
боржника від виконання судового
рішення чи рішення іншого органу, що
перебуває на виконанні, у зв'язку із чим
приходжу до висновку, що у даній вимозі
заяви про забезпечення позову
необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153, 208, 210 ЦПК України,
суддя, -

у х в а л и в:

у вимозі заяви публічного акціонерного
товариства «ВіЕС Банк» про
забезпечення позову, у справі №464/6276/14-ц
за позовом публічного акціонерного
товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, щодо тимчасового
обмеження у виїзді за межі України
останніх - відмовити.

Копію цієї ухвали направити сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Львівської області через Сихівський
районний суду м.Львова протягом п`яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

С.В.Борейко