Справа № 1304/2906/12
Головуючий у 1 інстанції: Ванівський
Провадження № 22-ц/783/979/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю: представника позивача Мартин
О.В., 3-я особа ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 3 вересня 2012 року у справі за
позовом Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_4, за участю третіх осіб: ЛКП
«Цитадель-Центр», Управління охорони
історичного середовища Львівської
міської ради, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про зобов'язання до вчинення
дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Галицького районного
суду м. Львова від 3 вересня 2012 року
позов Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
задоволено.

Зобов»язано ОСОБА_4 - власника кв.
АДРЕСА_1 надати доступ представникам
ЛКП «Цитадель-Центр», Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради, управління охорони
історичного середовища Львівської
міської ради, інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Львівській області до квартири АДРЕСА_1
будинку 53 на вул. Дорошенка у м. Львові
для обстеження на предмет проведення
будівельних робіт з реконструкції
квартири за рахунок площі горища.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради 107,30грн.сплаченого при
поданні позовної заяви судового збору.

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 21 грудня 2012 року заяву
ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

Заочне рішення оскаржив відповідач
ОСОБА_4 В апеляційній скарзі зазначає,
що вважає його незаконним та таким, що
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Стверджує, що позивач не надав
достатньо доказів, а суд не встановив,
коли ним було отримано повідомлення
ЛКП «Цитадель -центр» з вимогою надати
допуск до житлового приміщення, та у
справі відсутні підтвердження про
отримання такого попередження. Крім
того, вважає, що в його діях відсутні
будь-які порушення прав позивача та
інших учасників даної справи щодо
обов'язку в допуску до власного
житлового приміщення. 12.03.2012 року на
момент приходу комісії він був
відсутній у квартирі , а тому вважає
невірним висновок про недопуск до
обстеження квартири, оскільки йому не
було відомо про таке обстеження, а
відтак у суду не було підстав робити
висновок про умисел відповідача не
допустити до обстеження членів
комісії. Крім того, відповідно до Акту
№895 від 27.03.2012 року складеного
Інспекцією ДАК, роботи в квартирі
АДРЕСА_1 не проводяться, приміщення
відповідає технічному стану, про що
посадовим особам Галицької
адміністрації відомо. Після складення
даного акту жодних вимог від сторін,
які беруть участь у справі до нього не
ставилось. Апелянт зазначає, що
зважаючи на Конституцію України та
вимоги чинного законодавства, позивач
не наділений повноваженнями щодо
доступу до житла громадян, а відтак суд
не встановив, які права Галицької
районної адміністрації порушено.
Єдиним органом, який має право на
доступ до житлових приміщень на
предмет незаконного будівництва є
Інспекція з ДАБК у Львівській області,
що передбачено ч.4 ст.41 ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності», дана інспекція також
являється єдиним органом, який у
відповідності до вимог ч.1-3
вищенаведеної статті здійснює
контроль у сфері містобудівної
діяльності. Крім того, суду
зобов'язавав допустити до житлового
приміщення третіх осіб у справі, в той
час як такі вимоги ними не ставились, що
є порушенням ст.ст.27,31 ЦПК України.
Просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким у задоволенні позовних вимог
Галицької районної адміністрації
відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача Галицької РА в особі Мартин
О.В. на заперечення доводів апеляційної
скарги, заперечення з приводу
апеляційної скарги 3-ьої особи ОСОБА_3,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що згідно даних позивача
на час подачі позовної заяви в суд
станом на 27.03.2012 року відповідачу
ОСОБА_4 на праві приватної власності
належала квартира АДРЕСА_1.

Будинок перебуває у власності
Львівської міської Ради та знаходиться
на обслуговуванні ЛКП
«Цитадель-центр».

Згідно з актом Інспекції ДАБК у
Львівській області від 27 березня 2012
року за №89 Г у АДРЕСА_1 будівельні
роботи не розпочалися та не
проводяться, приміщення відповідають
технічному паспорту.

Відповідно до вимог ч.2 ст.382 ЦК України
власникам квартир у дво або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Згідно з положеннями ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Із долучених до справи постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2013
року ( а. с. 222-225) , з ухвали Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28.11. 2013 року ( а.с.226-229) з ухвали
Вищого адміністративного Суду України
від 25 березня 2014 року ( а. с. 230-233)
вбачається, що 03.09.2010 року ОСОБА_8 продав
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4, який вважає,
що разом із квартирою придбав і Наказ №
А-401 від 26.11.2010 року, тобто дозвільні
документи. Згідно договору купівлі -
продажу, предметом договору купівлі -
продажу між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 є
квартира, яка складається з двох кімнат
житловою площею 37,9 кв. м та кухня.
Загальна площа квартири 53,2 кв. м, комора
в підвалі 1,0 кв. м. Відповідачем
зареєстровані спірні Декларації за
відсутності необхідних погоджень
органів культурної спадщини, оскільки
будинок АДРЕСА_1 відноситься до
пам»яток архітектури ( охоронний номер
737) про що був обізнаний ОСОБА_4

Судами адміністративного судочинства
також встановлено, що у квартирі
проведено самовільні роботи по
розширенню квартири 10 за рахунок площі
горища будинку, однак ніхто із сусідів
не давав погодження на проведення
таких робіт. Горище було у спільному
користуванні всіх жильців будинку, з
часу придбання квартири відповідачем
ОСОБА_4 доступ на горище унеможливлений
як для мешканців будинку так і для
відповідних обслуговуючих будинок
служб, контролюючих органів та органів
місцевого самоврядування. Судами
адміністративного відомства також
встановлено, що внаслідок проведення
таких робіт ОСОБА_4 будинок почав
руйнуватися з появленням та
збільшенням тріщин у будинку.

Враховуючи те, що будівельні роботи
проводилися у будинку, що відноситься
до пам»яток архітектури, відповідно
вони відносяться до ІУ категорії
складності, тому в даних спірних
правовідносинах повинен видаватися
сертифікат, а не реєструватися
Декларація про готовність об»єкту до
експлуатації, а також видаватися
дозвіл на проведення будівельних
робіт, а не реєструватися Декларація на
проведення будівельних робіт( а.с. 6-19
т.2).

Скасовуючи вищезазначені Декларації,
суди адміністративного судочинства
підставно виходили із вимог ч.2 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у якому
зазначено, що прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об»єктів, що
належать до ІУ і У категорій
складності, здійснюється на підставі
акту готовності об»єкта до
експлуатації шляхом видачі
інспекціями державно-архітектурного
будівельного контролю сертифікату у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що законних підстав для
розширення квартири АДРЕСА_1 в будинку
53 у м. Львові у ОСОБА_4 не було.

В судове засідання апеляційної
інстанції представником позивача
представлено інформацію з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об»єктів
нерухомого майна від 07.07.2014 року.

У відомостях з реєстру прав власності
на нерухоме майно зазначено, що з 28.01.2014
року квартира в цілому належить на
праві власності ОСОБА_9.

Відповідно до ст. 303 ч.1 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Так як суд апеляційної інстанції не
наділений правом заміни неналежного
відповідача належним, що дозволяється
суду першої інстанції у відповідності
до ст. 33 ЦПК України, то відповідно
апеляційну скаргу слід задовольнити .

Підставою для скасування
оскаржуваного рішення та
постановлення нового є порушення або
неправильне застосування норм
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2,
316, 317 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Заочне рішення Галицького районного
суду м. Львова від 03 вересня 2012 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене до Вищого Спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі двадцяти
днів з дня набрання рішенням законної
сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин