Провадження №2/761/4069/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 червня 2014 року
м.Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді
Гриньковської Н.Ю.,

при секретарі Кривошия
О.О.,

за участю сторін:

представника позивача
- Рязанової С.О.

представника відповідача ГУ МВС в
м.Києві - Ковальчука І.В.

відповідача
- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ в м.Києві, ОСОБА_3, треті особи:
Шевченківське РУ ГУМВС України в
м.Києві, Державний департамент ДАІ МВС
України про звільнення майна з-під
арешту, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
Шевченківського районного суду м.Києва
з позовною заявою, в якій поставлено
питання про звільнення з-під арешту
автомобіля Tоуоtа Yаrіs 1.5, 2007 р.в.,
реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного
кольору, тип - легковий седан,
накладеного на підставі постанови
старшого слідчого в особливо важливих
справах СУ ГУ МВС України в м.Києві
Вдовенко О.М. про накладення арешту та
передачу транспортного засобу на
відповідальне зберігання від 15.03.2012р.

В обгрунтування вимог зазначено, що
08.05.2007 р. між АТ «ОТП Банк» та гр.ОСОБА_3,
яка після зміни прізвища стала ОСОБА_3,
було укладено кредитний договір
№CL-002/837/2007 на придбання автомобіля, і на
забезпечення виконання зобов'язань
позичальника (ОСОБА_3) було укладено
договір застави вищевказаного
транспортного засобу від 08.05.2007 р.
Позивач вказує, що правонаступником АТ
«ОТП Банк» за вищезгаданим кредитним
договором є ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» на підставі договору
купівлі-продажу кредитного портфелю. В
подальшому, позивач дізнався, що
слідчим СУ ГУ МВС України в м.Києві було
постановою від 15.03.2012 р. накладено арешт
на автомобіль Tоуоtа Yаrіs 1.5, 2007 р.в.,
реєстраційний номер НОМЕР_1 в межах
кримінальної справи, в якій ОСОБА_3
висунуто підозру. Отже, оскільки
позичальником не виконуються кредитні
зобов'язання за договором №CL-002/837/2007,
позивач просив звільнити автомобіль,
який перебуває в заставі на
забезпечення виконання цього кредиту,
для реалізації позивачем права
заставодержателя щодо задоволення
своїх вимог за рахунок заставленого
майна у відповідності до ст.572 ЦК
України.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала з підстав,
викладених в ньому.

Представник відповідача СУ ГУ МВС
України в м.Києві протии задоволення
позову заперечував з посиланням на те,
що на даний час кримінальне
провадження №0000020 від 21.11.2012 р. за
підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.4 ст.190 КК України
перебуває на розгляді в суді. Таким
чином, оскільки арешт на автомобіль
підозрюваної накладено за правилами
КПК України (1960 року) для забезпечення
виконання вироку в частині конфіскації
майна та цивільного позову, тому
остаточне рішення про арештоване майно
буде прийняте судом при ухваленні
вироку.

Відповідач ОСОБА_3 підтримала позов та
пояснила, що автомобіль наразі
перебуває на штрафмайданчику,
псується, а оскільки іншої можливості
погасити заборгованість перед банком у
неї немає, то просить суд зняти арешт з
автомобіля, та надати можливість
погасити борг перед банком, який
постійно зростає.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступні обставини.

Відповідно до кредитного договору
№СL-002/837/2007 від 08.05.2007 р., укладеного між
АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 (позичальник),
остання отримала від банківської
установи кредит в розмірі 19362,00 доларів
США з цільовим використанням - на
купівлю автомобіля Tоуоtа Yаrіs, та
зобов'язалася повернути його до 13.05.2013
р. із відповідними відсотками за
користування кредитними коштами.

Цього ж дня, 08.05.2007 р. на забезпечення
виконання зобров'язань позичальника за
вищевказаним кредитним договором, між
АТ «ОТП Банк» (заставодержатель) та
ОСОБА_3 (заставодавець) було укладено
договір застави автотранспортного
засобу (Tоуоtа Yаrіs) №PCL-002/837/2007, за
умовами якого, заставодержатель
отримав право задовольнити в повному
обсязі не сплачені боргові
зобов'язання заставодавця за кредитним
договором.

Судом установлено, що 18.07.2007 р. ОСОБА_3
було укладено шлюб із ОСОБА_6, у зв'язку
з чим ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу
взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_3.

Згідно умов договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 18.03.2011 р. та у
відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079
ЦК України, ПАТ «ОТП Банк», як
правонаступник АТ «ОТП Банк»,
відступило на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» право вимоги за
кредитним договором №СL-002/837/2007 від
08.05.2007 р. та договором застави
№PCL-002/837/2007.

Разом з тим, під час розслідування
кримінальної справи №60-2638 (кримінальне
провадження №0000020), підозрювану у
вчиненні злочину, передбаченого ч.4
ст.190 КК України, ОСОБА_3 було затримано
30.09.2010 р., та в ході затримання вилучено
у неї автомобіль Tоуоtа Yаrіs 1.5, 2007 р.в.,
реєстраційний номер НОМЕР_1 із
передачею його на зберігання до
Шевченківського РУ ГУ МВС України в
м.Києві.

В подальшому, оскільки дії ОСОБА_3
кваліфіковано за ч.4 ст.190 КК України, а
санкція цієї статті, як додаткову міру
покарання передбачає конфіскацію
майна, а також приймаючи до уваги, що в
межах кримінальної справи заявлено
цивільні позови, з метою забезпечення
їх виконання, відповідно до ст.ст.125, 126,
130, КПК України (в редакції 1960 року),
постановою слідчого від 15.03.2012 р. було
накладено арешт на вищевказаний
автомобіль Tоуоtа Yаrіs 1.5, 2007 р.в.,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Посилаючись на приписи Законів України
«Про заставу» та «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень», оскільки в силу договірних
правовідносин з ОСОБА_3, позивач має
переважне право перед іншими
кредиторами задовольнити свої вимоги з
вартості заставного автомобіля, проте,
накладення арешту слідчим на заставний
автомобіль, позбавило позивача такого
права, позивач просив зняти арешт з
автомобіля Tоуоtа Yаrіs 1.5, 2007 р.в.,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

При цьому, позивач на обгрунтування
своїх вимог також надав копію рішення
Апеляційного суду Київської області
від 14.01.2014 р. у справі №359/5943/13-ц, яким
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованість за
кредитним договором №СL-002/837/2007 від
08.05.2007 р.

Вирішуючи питання про наявність
правових підстав для скасування арешту
майна, накладеного в порядку
кримінального судочинства суд
зазначає наступне.

Судом установлено, і це не
заперечується сторонами, що на даний
час кримінальне провадження
№0000020 перебуває на розгляді в
суді.

Згідно п.9 Розділу ХІ «Перехідних
положень» Кримінального
процесуального кодексу України 2012 р.
передбачено, що запобіжні заходи, арешт
майна, відсторонення від посади,
застосовані під час дізнання та
досудового слідства до дня набрання
чинності цим Кодексом, продовжують
свою дію до моменту їх зміни,
скасування чи припинення у порядку, що
діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Так, арешт на автомобіль гр.ОСОБА_3
накладено слідчим на підставі ст.125 КПК
України (1960 року), якою обумовлено, що в
справах про злочини, за які
кримінальним законом передбачена
конфіскація майна, слідчий
зобов'язаний вжити необхідних заходів
до забезпечення виконання вироку в
частині можливої конфіскації майна,
склавши про це постанову.

Статтею 324 КПК України (1960 року)
установлено, що вирішення питання про
те що необхідно робити з майном,
описаним для забезпечення цивільного
позову і можливої конфіскації майна,
вирішує суд при постановленні вироку.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, а також приймаючи до
уваги, що приписами ст.174 КПК Ураїни (в
редакції 2012 р.) надано право володільцю
майна звертатися до суду, який
розглядає кримінальну справу, із
клопотанням про скасування арешту
майна, тобто законодавець чітко
передбачив порядок вирішення цього
питання в межах кримінального
судочинства, цивільний позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 15, 60, 208, 209, 212, 213, 214,
215, 218, 223 ЦПК України, суд -,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ в
м.Києві, ОСОБА_3, треті особи:
Шевченківське РУ ГУМВС України в
м.Києві, Державний департамент ДАІ МВС
України про звільнення майна з-під
арешту - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя