У Х В А Л А

02 квітня 2014 року Іллічівський
районний суд м.Маріуполя під
головуванням судді Литвиненко Н.В. при
секретарі Халіній А.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні подання
головного державного виконавця
Іллічівського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції про
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за
кордон,

В С Т А Н О В
И В:

Головний державний виконавець
Іллічівського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Андрієнко
І.А. звернулася до суду із поданням, в
якому зазначила, що на виконанні в
Іллічівському ВДВС Маріупольського
МУЮ знаходиться виконавче провадження
по примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-1539 від 12.05.2010 року, виданого
Приморським райсудом м. Маріуполя про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів у розмірі 800,00 грн. щомісячно
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 19.05.2010 року
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Боржник за вказаною у
виконавчому документі адресою -
АДРЕСА_1 не проживає, зареєстрований у
АДРЕСА_2, де також не проживає. Згідно
акту про пожежу від 22.12.2008 року вказана
квартира згоріла. Фактичне місце
проживання ОСОБА_1 державному
виконавцю невідоме, 12 березня 2014 року
до суду направлене подання про
оголошення його у розшук. Боржник
рішення суду про стягнення з нього
аліментів не виконує, аліменти не
сплачує, станом на 12 березня 2014 року
заборгованість по аліментам становить
45194,41 грн. У зв'язку із невиконанням
боржником зобов'язань, державний
виконавець просить тимчасово обмежити
боржника у праві виїзду за кордон.

Представник Іллічівського ВДВС ММУЮ у
судове засідання не з'явилась, просила
розглянути подання за її відсутності,
вимоги підтримала.

Боржник та стягувач у судове засідання
не з'явились з невідомих причин, про час
та місце слухання справи були
повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання Іллічівського ВДВС
ММУЮ задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон визначені Законом України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 року (
в ред. від 8 березня 2011 року) (далі Закон).

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає
декілька видів обмеження у виїзді
громадян України за кордон, зокрема:
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорту
та тимчасового відмовлено у виїзді за
кордон у певних випадках, що визначені
в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 вказаного
Закону громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) до
виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм вбачається,
що особі, яка має паспорт для виїзду за
межі України та має такий намір, може
бути відмовлено у виїзді за кордон у
випадку ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, до виконання
зобов'язань.

Таким чином, при зверненні до суду із
вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні посилатися
на обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник має паспорт для виїзду за
кордон та його дії свідчать про намір
виїхати за кордон.

При зверненні до суду із зазначеним
поданням державний виконавець не навів
жодних з перелічених обставин, а
послався, як на підставу для обрання
такого обмеження боржнику, тільки на
наявність заборгованості по сплаті
аліментів у розмірі 39083,01 грн., яка
вбачається із розрахунку боргу по
аліментах № 2/107 від 12.03.2014 р.

Суд вважає, що наявність у ОСОБА_1
такого боргового зобов'язання не є
достатньою підставою для обмеження
його у праві виїзду за кордон.

На підставі ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду
з України та в'їзду в Україну громадян
України» № 3857-ХІІ від 21.01.1994 року, ст. 33
Конституції України, керуючись ст. 377-1
ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного
державного виконавця Іллічівського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за кордон відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції в п'ятиденний строк з дня
проголошення ухвали. Особи, які не були
присутніми при оголошенні ухвали,
мають право подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя: Н. В. Литвиненко