Справа № 202/3547/14-ц
Провадження № 2/0202/3773/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 червня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську
ради, ОСОБА_3, третя особа: Шоста
дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування за законом та на
частку у спільному майні подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом до територіальної
громади в особі Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську ради
про визнання за нею права власності на
квартиру АДРЕСА_1 посилаючись на те, що
вона знаходилася у зареєстрованому
шлюбі із ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Спадкоємцями померлого крім неї
є син ОСОБА_3 Після смерті чоловіка
відкрилася спадщина на ? частину
квартири. Інша ? частина квартири
належить їй як дружині у спільному
майні подружжя, оскільки квартира була
придбана ними за час шлюбу. Зважаючи на
те, що син відмовився від прийняття
спадщини після смерті батька, просила
визнати за нею право власності на
АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 05 травня 2014 року було
залучено до участі у справі в якості
співвідповідача ОСОБА_3.

Позивачка у судовому засіданні
підтримала позовні вимоги та просила
задовольнити. Суду пояснила, що
придбали спірну квартиру у 2001 році,
коли перебували у зареєстрованому
шлюбі. Однак право власності на
квартиру не зареєстрували, оскільки
після оформлення договору
купівлі-продажу квартири вони
проживали у Росії, а в квартирі
проживає та зареєстрований син із
своєю сім'єю. У подальшому право
власності зареєстровано не було, тому
що не вважали, що це необхідно.

Представник відповідача
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради у судове
засіданні не з'явився, повідомлений
належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
з'явився. Позовні вимоги визнав, проти
їх задоволення не заперечував. Суду
пояснив, що у спірній квартирі він
проживає разом із своєю сім'єю.

Представник третьої особи Шостої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори у судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином. У матеріалах справи є
лист Шостої дніпропетровської
державної нотаріальної контори, згідно
якого третя особа просить розглядати
справу у їх відсутність та прийняти
рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні,
позивачка перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 01.08.1970
року, що підтверджується Свідоцтвом
про укладання шлюбу. Від шлюбу вони
мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, що підтверджується
Свідоцтвом про народження. Квартира
АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу від
18 травня 2001 року. У встановленому
законом порядку право власності на
спірну квартиру ОСОБА_4 за життя не
зареєстрував. Згідно довідки КП ДМБТІ
№ 13212 від 14.11.2013 року право власності на
квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за
ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер,
що підтверджується Свідоцтвом про
смерть № НОМЕР_1 від 05.03.2014 року. На
момент смерті ОСОБА_4 позивачка не
проживала разом із ним у спірній
квартирі та була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2. Відповідач ОСОБА_3
від спадщини, яка відкрилася після
смерті батька, відмовився на користь
матері, що підтверджується його заявою,
поданою у встановлений законом термін
до нотаріальної контори. Постановою
державного нотаріуса Шостої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 04 грудня 2013
року було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні
нотаріальної дії - у видачі свідоцтва
про право на спадщину на квартиру
АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті її
чоловіка - ОСОБА_4 у зв'язку із тим, що на
день відкриття спадщини право
власності на нерухоме майно не
зареєстроване та відсутній факт
належності документу спадкодавцеві.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Враховуючи те, що на момент смерті
спадкодавця за ним не було
зареєстровано право власності на
квартиру АДРЕСА_1 і саме тому спірна
квартири не увійшла до спадкової маси,
за позивачкою не може бути визнано
право власності на квартиру АДРЕСА_1
або частину цієї квартири в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка.

Щодо визнання за позивачкою права
власності на ? частину квартири АДРЕСА_1
як спільного майна подружжя , суд
вважає, що вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції
України закони та інші підзаконні
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії у часі.

На момент укладання договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
діяли норми Закону України «Про
власність».

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
власність» майно, нажите подружжям за
час шлюбу, належить їм на праві

спільної сумісної власності.
Здійснення ними цього права

регулюється цим Законом і Кодексом
про шлюб та сім'ю України.

Спірна квартира була придбана
подружжям під час шлюбу, державна
реєстрація прав на нерухоме майно
діючим на той час законодавством не
передбачалася, тому позивачці належить
право власності на ? частину квартири№
АДРЕСА_1 в спільному майні подружжя.

Таким чином, позовні вимоги позивачки
в цій частині знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні і
тому підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 58 Конституції
України, ст. 1261 ЦК України, ст. 16 Закону
України «Про власність», ст. 22 КШС УРСР,
ст. ст. 11, 15, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 у спільному
майні подружжя, яка складається з
приміщень : 1 - коридор площею 4,5 кв. м., 2
- санвузол площею 2,9 кв. м., 3 - кухня
площею 5,8 кв. м., 4 - житлова площею 17,1 кв.
м., 5 - коридор площею 1,7 кв. м., І - балкон
площею 0,9 кв. м., , загальною площею 32,9 кв.
м., житловою площею 17,1 кв. м.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі
у 10-ти денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
С.Г. Зосименко