Справа № 1316/112/11
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/3523/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді
Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 29
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, з
участю третьої особи ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
спільним приміщенням будинку,-

встановила:

В серпні 2009 року ОСОБА_2 звернулася в
суд із позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, з врахування заяв про уточнення
позовних вимог від 23.12.2011 року та 28.05.2013
року просила суд зобов"язати
відповідачів не чинити їй перешкод у
користуванні спільним приміщенням
"чердак" на мансардному поверсі будинку
АДРЕСА_1 вхід до якого є із загального
коридору і яке межує із приміщенням, що
значиться під літерою 4-3 площею 15,3 кв.м.
та належить ОСОБА_5, а також зобов"язати
ОСОБА_5, яка проживає в квартирі АДРЕСА_2
звільнити від своїх речей приміщення
"чердак" на мансардному поверсі будинку
АДРЕСА_1 яке межує із її приміщенням 4-3
площею 15,3 кв.м. та надати їй ключі від
цього приміщення, вхід до якого є із
загального коридору.

Ухвалою судового засідання від 29
листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_2 об"єднано в одне провадження з
позовними вимоги ОСОБА_3 у цивільній
справі № 2-1316/115/11 за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_7, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
спільним приміщенням будинку, вимоги
якої аналогічні із вимогами ОСОБА_8.

В обгрунтування позовних вимог
позивачі зазначають, що їм на праві
власності по 1/2 частині кожному,
належить квартира АДРЕСА_1. Власниками
трьох інших квартир є відповідачі по
справі. У будинку є спільне горище, яке
складається з рівних чотирьох частин. В
технічному паспорті ці чотири
приміщення значаться як "чердак", мають
два входи з квартир ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
фактично є в їх користуванні, але
повинні бути в користуванні усіх
співвласників.

Мешканці першого поверху мають право
на користування приміщенням на
мансардному поверсі, вхід у які є із
спільного коридору. Коридор є
відкритим, але вхід у приміщення
"чердак" закритий відповідачкою ОСОБА_5,
яка таким чином позбавила позивачів
права користуватися спільним майном.
Просили задовольнити позовні вимоги (т.
1 а.с. 1, 100-102, 125-126, 180, 216-218).

Оскаржуваним рішенням
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 29 листопада 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
зобов"язання відповідачів не чинити
позивачам перешкод у користуванні
спільним приміщенням "чердак" на
мансардному поверсі будинку АДРЕСА_1
вхід до якого є із загального коридору
і яке межує із приміщенням, що
значиться під № 4-3 площею 15,3 кв.м. та
належить ОСОБА_5; зобов"язання ОСОБА_5,
яка проживає в квартирі АДРЕСА_2
звільнити від своїх речей приміщення
"чердак" на мансардному поверсі будинку
АДРЕСА_1 яке межує із її приміщенням 4-3
площею 15,3 кв.м. та надати позивачам
ключі від цього приміщення, вхід до
якого є із загального коридору;
зобов"язання ОСОБА_4, яка проживає в
квартирі АДРЕСА_3, спільну кладову
площею 1,1 кв.м., що значиться під літерою
"Ш" у технічному паспорті на будинок,
горище привести у попередній стан та не
чинити позивачам перешкод у
користуванні ними - відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2,
вважає рішення упередженим, а висновки
суду такими, що не відповідають
фактичним обставинам справи.

Звертає увагу на те, що суд відмовив у
позовній вимозі до ОСОБА_4 щодо
звільнення спільної кладовки розміром
1,1 кв.м., якої не було, оскільки зменшила
позовні вимоги відповідно до заяви від
28.05.2013 року.

Неодноразово зверталася до
відповідачів з проханням звільнити
горище та приміщення "чердак" на
мансардному поверсі, що є над її
квартирою для користування. ОСОБА_4 не
мала бажання приводити горище у
попередній стан, до чого тепер
зобов"язана рішенням суду. ОСОБА_5
відмовилася надати ключі до спільного
приміщення, суміжного з її квартирою,
яке не входить до складу її квартири,
хоча має у користуванні таке ж
допоміжне приміщення, вхід до якого є з
її квартири.

Просить скасувати рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 29 листопада 2013
року та ухвалити нове про задоволення
її позову.

В судове засідання 24.06.2014 року позивачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не прибули, позивач
ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи
у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не прибула, подала письмове
заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання
не прибула, повідомлення про вручення
поштового відправлення повернулось в
суд за закінченням терміну зберігання
(т. 2 а. с. 34).

Третя особа ОСОБА_6 будучи повідомленою
належним чином про день та час розгляду
справи, про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення їй поштових
відправлень (т. 2 а.с. 33), в судове
засідання апеляційної інстанції не
прибула, не повідомила суд про причину
неявки.

На переконання колегії суддів,
матеріалів справи достатньо для
розгляду справи по суті, а тому вважає
за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305
ЦПК України, розглядати справу за
відсутності осіб, що не з»явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до
ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування
судового процесу технічними засобами
не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення виходячи з
таких підстав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням осіб, в межах заявлених
ними вимог на підставі доказів, кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Проте, зазначеним вимогам закону
рішення суду першої інстанції не
відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, позивачами не доведено, що
відповідачі будуть чинити перешкоди
позивачам у користуванні горищем
житлового будинку по АДРЕСА_1 після
виконання рішення Львівського
окружного адміністративного суду від
14.09.2010 року у справі № 2а-1351/10/1370 за
позовом ІДАБК у Львівській області до
ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про
зобов"язання вчинити дії, яке набрало
законної сили 10.10.2011 року.

Крім цього, районний суд вважає, що
позивачами не доведено належними та
допустимими доказами той факт, що
відповідач ОСОБА_5 зайняла частину
горища у житловому будинку по АДРЕСА_1

Колегія суддів не погоджується із
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_2
та ОСОБА_3 належить на праві спільної
часткової власності по 1/2 частині
кожному квартира АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 2, 188).

Відповідно до технічного паспорта від
23.09.1983 року на житловий будинок АДРЕСА_1,
даний будинок збудований у 1936 році,
загальна площа становить 161 м.кв.,
складається із чотирьох квартир.
Відповідно до експлікації внутрішніх
площ до будинку, окрім іншого, належить
коридор площею 18,9 кв.м., кладова 1,1 кв.м.,
мансарда 84,4 кв.м. (т. 1 а.с. 7-15).

Звертаючись з позовом до суду позивачі
покликалися на те, що приміщення горища
є у фактичному користуванні
відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4, при
цьому вважають, що вони також мають
право на користування приміщенням на
мансардному поверсі.

Згідно із ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно із ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам
квартири у дво- або багатоквартирному
житловому будинку належать на праві
спільної сумісної власності
приміщення загального користування,
опорні конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

У рішенні Конституційного Суду України
від 02.03.2004 року № 4-рп/2004 передбачено, що
допоміжні приміщення передаються
безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир багатоквартирних
будинків. Підтвердження права
власності на допоміжні приміщення не
потребує здійснення додаткових дій,
зокрема створення об"єднання
співвласників багатоквартирного
будинку, вступу до нього чи інше.

Таким чином, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
як власники квартири АДРЕСА_1 є
співвласниками приміщень загального
користування цього будинку, в тому
числі коридору площею 18,9 кв.м., кладової
1,1 кв.м. та мансарди 84,4 кв.м.

Разом з тим, відповідно до ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.

28.05.2013 року позивач ОСОБА_2 подала заяву
про зменшення позовних вимог, у якій
відмовилася від позовної вимоги щодо
зобов"язання відповідачки ОСОБА_4
привести спільну кладову площею 1,1 кв.м.
та горище у попередній стан.

В цей самий день позивач ОСОБА_3 подала
заяву про приєднання до заяви ОСОБА_2
про зменшення позовних вимог в частині
до відповідача ОСОБА_4

Відтак, вирішивши по суті позовну
вимогу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
приведення у попередній стан кладової
та горища, суд першої інстанції вийшов
за межі позовних вимог.

В свою чергу, відмовляючи у задоволенні
позовної вимоги про зобов"язання
відповідачів не чинити перешкод у
користуванні спільним приміщенням
"чердак" на мансардному поверсі, суд
першої інстанції не звернув увагу на
те, що відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК
України суд сприяє всебічному і
повному з"ясуванню обставин справи:
роз"яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов"язки,
попереджує про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим кодексом.

В ході розгляду справи суд першої
інстанції не роз"яснив обов"язок
позивачів надати належні докази на
підтвердження того, що відповідачі
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зайняли оспорювану
частину горища у будинку.

Під час розгляду апеляційної скарги
позивач ОСОБА_2 подала акт обстеження
житлово-побутових умов від 08.02.2014 року,
складений комісією в складі ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, у якому зазначено, що
жителі квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не мають доступу до кладової
площею 1,1 кв.м., що значиться під літерою
"Ш" у технічному паспорті на будинок. На
момент обстеження кладова була
зачинена. Також, відсутній доступ до
приміщень "чердак" на мансардному
поверсі, вхід до яких є з коридору.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийняла та
дослідила поданий позивачкою акт
обстеження від 08.02.2014 року .

Таким чином, рішення суду в частині
вирішення позовних вимог ОСОБА_2 як
таке, що ухвалене за невідповідністю
висновків суду обставинам справи
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог, а саме
зобов"язання відповідачів ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкод у
користуванні спільним приміщенням під
назвою "чердак" на мансардному поверсі
будинку АДРЕСА_1 вхід до якого межує із
приміщенням, що значиться під
позначкою 4-3 площею 15,3 кв.м., а також
надати їй ключі від цього приміщення.

Разом з тим, колегія суддів приходить
висновку, що позовна вимога зобов"язати
відповідача ОСОБА_5 звільнити від своїх
речей приміщення горища на мансардному
поверсі не підлягає до задоволення,
оскільки, як зазначено вище, вона як
власник квартири у багатоквартирному
будинку має право на рівні із іншими
власниками квартир користуватися
допоміжними приміщеннями, в тому числі
горищем.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
позивач ОСОБА_3 рішення суду від 29.11.2013
року не оскаржувала, при цьому вимоги
апеляційної скарги позивача ОСОБА_2
стосуються скасування рішення та
ухвалення нового про задоволення
тільки її позову, тому, в силу приписів
ч. 1 ст. 303 ЦПК України, оскаржуване
рішення в частині вирішення позовних
вимог ОСОБА_3 апеляційним судом не
переглядається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 2 ст. 305, п. 2 ч. 1
ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309 , ст. 313, ч. 2 ст. 314,
ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 29
листопада 2013 року в частині вирішення
позовних вимог ОСОБА_2 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовну
заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов"язати відповідачів ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкод у
користуванні спільним приміщенням під
назвою "чердак" на мансардному поверсі
будинку АДРЕСА_1 вхід до якого межує із
приміщенням, що значиться під
позначкою 4-3 площею 15,3 кв.м., а також
надати їй ключі від цього приміщення.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовити.

Врешті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин