АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/3441/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шавула В. С. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко
І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною
скаргою Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради на
рішення Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 23 липня 2013 року
за позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади в особі Дніпропетровської
міської ради, ОСОБА_2, треті особи
Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації», приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, Друга
Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу, визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом, -

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся
з позовом до Територіальної громади в
особі Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_2, треті особи Комунальне
підприємство «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації», приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, Друга
Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу, визнання права власності в
порядку спадкування за
заповітом(а.с.3-7).

Позивач зазначав, що квартира
АДРЕСА_1 належала на праві спільної
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 19 серпня 1998 року, виданого
Виконкомом Дніпропетровської міської
ради на підставі розпорядження №6/1675-98,
зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в
реєстровій книзі за №429п-371-391.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, після
його смерті відкрилась спадщина на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за
законом на вказане спадкове майно в
рівних частках(по ј частині) були: мати
померлого - ОСОБА_4 та дочка померлого -
ОСОБА_2, які прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, яка
спадщину після смерті сина не оформила.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Заповітом від 05 листопада 2011 року,
посвідченим Другою Дніпропетровською
державною нотаріальною конторою,
зареєстрованим в реєстрі за №4-1843,
ОСОБА_4 заповідала йому, ОСОБА_1, все
належне їй на день смерті майно.

Він вчасно звернувся із заявою про
прийняття спадщини до приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
направленням №454/01-16 від 11.09.2012 року
нотаріус направив його до КП «ДМБТІ»
для отримання виписки з реєстру прав
власності на нерухоме спадкове майно,
однак отримати вказаний документ не
може, оскільки в свідоцтві про право
власності на житло на вказану квартиру
власником зазначена ОСОБА_4, в той час
як в свідоцтві про смерть значиться
ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У зв'язку з невідповідністю імені
спадкодавця в свідоцтві про смерть та в
правовстановлюючому документі не може
оформити спадщину після смерті матері.

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив встановити юридичний
факт належності ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, свідоцтво про право
власності на житло від 19.08.1998 року на
квартиру АДРЕСА_1, виданого Виконкомом
Дніпропетровської міської ради на
підставі розпорядження №6/1675-98,
зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в
реєстровій книзі за №429п-371-391 на ОСОБА_4;
визнати за ним, ОСОБА_1 право власності
на ѕ частини квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 53,3 кв.м, житловою
площею 32,9 кв.м в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 23 липня 2013 року
позов задоволено частково(а.с.140-143).

Встановлено факт належності ОСОБА_4,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року, свідоцтва
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1, виданого 19 серпня 1998 року
виконкомом Дніпропетровської міської
ради народних депутатів.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від05 вересня 2013
року внесено виправлення в рішення
суду від 23 липня 2013 року шляхом
виправлення у мотивувальній частині
помилково зазначеного прізвища ОСОБА_5
- «ОСОБА_5», на вірне - «ОСОБА_5»(а.с.154).

В апеляційній скарзі Територіальна
громада в особі Дніпропетровської
міської ради просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, прав та обов'язків сторін,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права(а.с.157-162).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

За правилами ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК
України спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

До складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини.

В п.23,24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про
судову практику у справах про
спадкування" роз'яснено, що свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

При розгляді цих справ слід
перевіряти наявність або відсутність
спадкової справи стосовно спадкодавця
у державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обгрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково,
суд зазначив, що підставою його
звернення до суду за захистом своїх
прав є встановлення юридичного факту
належності померлому
правовстановлюючого документу, у
зв'язку із тим, що зазначені у документі
про право власності на житло, прізвище
померлої особи не збігаються із даними
зазначеними у свідоцтві про смерть
цієї особи.

Так, суд встановив, що відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
від 14.06.1947 року, ОСОБА_4 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками зазначені ОСОБА_6
та ОСОБА_7, про що зроблено актовий
запис № 114 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_2 від 20.11.1955 року, укладеного 20
листопада 1955 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4,
про що зроблено актовий запис № 1415,
прізвище дружини після реєстрації
шлюбу змінено на «ОСОБА_4»(а.с.131).

Від шлюбу народилися діти - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження(а.с.8,10).

Згідно зі свідоцтвом про народження
серії НОМЕР_3 від 16.05.1981 року ОСОБА_2
народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 року, батьками
зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_9, про що
зроблено актовий запис № 1743(а.с.64).

Із справи видно, що згідно свідоцтва
про право власності на житло, виданого
19 серпня 1998 року Виконкомом
Дніпропетровської міської ради на
підставі розпорядження №6/1675-98,
зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в
реєстровій книзі за №429п-371-391,
посвідчено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5(а.с.13).

Згідно довідки про склад сім'ї № 3605
від 30.10.2012 року, виданої комунальним
житлово-експлуатаційним підприємством
№5, у квартирі АДРЕСА_1 був
зареєстрований та проживав у період з 26
березня 1993 року по 26 серпня 1997 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, а
також була зареєстрована та проживала
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року(а.с.16).

Після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, заведена спадкова
справа, відповідно до якої ОСОБА_4
звернулась із заявою від 17 березня 2001
року про відмову від належної їй
частини спадщини на користь ОСОБА_2. Із
заявою від 23 березня 2001 року про
прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2,
після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 (а.с.18, 46,
112, 112 зворот-113).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла
ОСОБА_4(а.с.9), яка на випадок своєї
смерті 05 листопада 2011 року склала
заповіт, зареєстрований в реєстрі за
№4-1843, посвідчений державним
нотаріусом Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Піонтковською О.О., яким все своє майно,
де б воно не було та з чого б воно не
складалось, і взагалі все те, що їй буде
належати на день смерті, і на що вона за
законом матиме право, заповіла
ОСОБА_1(а.с.11).

06 червня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_4(а.с.122).

Як видно із справи, після смерті
ОСОБА_4 заведена спадкова справа(а.с.105,
122-127), однак свідоцтво про право на
спадщину не видано з підстав
розбіжностей прізвища померлої, що
зазначені в свідоцтві про смерть та в
свідоцтві про право власності на житло.

Таким чином, встановивши вказані
обставини та докази в підтвердження
доводів ОСОБА_1, суд прийшов до
правильного висновку про належність
ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, виданого 19 серпня 1998
року виконкомом Дніпропетровської
міської ради народних депутатів та
обгрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1
у зазначеній у судовому рішенні
частині.

Доводи апеляційної скарги
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради про
неповне з'ясування обставин справи, у
тому числі щодо розбіжностей у
прізвищі померлої та позивача, не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
суд розглянув справу в порядку ст.11 ЦПК
України в межах заявлених вимог, а
саме щодо належності ОСОБА_4, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, свідоцтва про право
власності на житло та щодо права
позивача у зв'язку з цим на спадкове
майно за заповітом.

Висновки суду першої інстанції про
часткове задоволення позову ОСОБА_1 є
правильними, такими, що ґрунтуються на
встановлених обставинах справи та
положеннях норм діючого законодавства,
що регулює зазначені правовідносини,
доказам у справі суд дав оцінку
відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Підстав для скасування судового
рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Територіальної
громади в особі Дніпропетровської
міської ради відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 23 липня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -