Справа № 1519/2-2802/11
Провадження № 2/521/780/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

12 травня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря - Лукашкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
втратившим право користування
житловим приміщенням, стягнення витрат
по комунальним платежам та моральної
шкоди, -

В С Т А
Н О В И В:

До Малиновського районного суду
м.Одеси звернувся позивач з позовом до
відповідача про визнання втратившим
право користування житловим
приміщенням, стягнення витрат по
квартирній платі та моральної шкоди, в
якому вказував, що відповідач
незаконно прописався у квартирі, яка
належала позивачу та його дружині. З
часу прописки відповідач проживає у
своєму приватному будинку та позивачу 6
років необхідно сплачувати усі
комунальні послуги за себе та
відповідача, сума переплати за
відповідача становить 1674 грн. 60 коп.
Позивач зазначив, що після смерті його
дружини, яка є матір»ю відповідача,
відповідач для нього стороння людина
та не має право на реєстрацію за місцем
його проживання. За тиждень до смерті,
матір позбавила відповідача право на
спадщину. Своєю поведінкою відповідач
завдав позивачу значні моральні
страждання, оскільки за його вини він
змушений був голодувати та страждати
без ліків у зв»язку з тим, о повинен
сплачувати за нього комунальні
послуги..

Посилаючись на вищевикладене,
позивач просив визнати відповідача, зі
дня смерті ОСОБА_3, втративши право на
паспортну реєстрацію за місцем
проживання позивача; стягнути з
відповідача на користь позивача за 2008р.
переплату за комунальні платежі у сумі
1674 грн. 60 коп.; стягнути з відповідача на
користь позивача моральну шкоду в сумі
1000 грн.

В судове засідання позивач не з»явився,
надав суду заяву, в якій підтримав свою
уточнену позовну заяву та просив
слухати справу у його відсутності.

Відповідач в останнє судове засідання
не з»явився, сповіщений належним чином,
в попередньому судовому засіданні
позовні вимоги не визнав.

Розглянувши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Згідно до вимог ст. 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Відповідно до вимог ст.1166
Цивільного кодексу України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до свідоцтва про шлюб,
виданого повторно 09.08.2007р., вбачається,
що ОСОБА_1 - позивач та ОСОБА_3 18.09.1987р.
зареєстрували шлюб, актовий запис №926.

Рішенням Малиновського районного суду
м.Одеси від 11 березня 2003р. за ОСОБА_3
визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що за
вказаною адресою були зареєстровані
позивач, ОСОБА_3 та відповідач, згідно
до довідки з місця проживання про склад
сім»ї та прописки від 05.04.2011р.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 померла,
відповідно до свідоцтва про смерть,
актова запис № 6097.

10.11.2008р. укладено договір про надання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води між КП
«Теплопостачання міста Одеси» та
позивачем по справі.

Також між позивачем та КП
«Теплопостачання міста Одеси» 23.03.2009р.
укладено договір про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач неодноразово звертався до
відповідних органів із заявами про
надання йому субсидії, однак йому було
відмовлено у зв»язку з тим, що за
адресою його проживання
зареєстрований відповідач, який не
надає своїх доходів.

Відповідач не проживає за місцем
реєстрації: АДРЕСА_1, що
підтверджується довідками з Одеської
дирекції поштамт - центра поштового
зв'язку №1 від 21.06.2011р. про те, що ОСОБА_2
за період з 01.06.2010р. по 20.06.2011р.
кореспонденцію не відправляв та не
отримував. Згідно до довідки з КУ
«Міська поліклініка №16» від 08.07.2011р.
амбулаторна картка на ім»я
відповідача відсутня, оскільки він
після проходження медичного огляду у
травні 2011р. медичну картку до
реєстратури не повернув.

З відказного матеріалу (ЖРЗСП -5246 від
11.06.2007р.) по заяві ОСОБА_1 вбачається, що
відповідач був прописаний у спірній
квартирі зі згоди своєї матері - ОСОБА_3.

Судом встановлено, що рішенням
Малиновського районного суду м.Одеси
від 03.10.2013р. визнано за ОСОБА_1 право
власності на 3/4 частини квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 44,2 кв.м.,
житловою площею 27,9 кв.м. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину
вказаної квартири.

Відповідно до ст.162 Житлового
кодексу України плата за користування
жилим приміщенням в будинку (квартирі),
що належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін.Плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Строки внесення
квартирної плати і плати за комунальні
послуги визначаються угодою сторін.
Наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач за комунальні послуги не
платив, в наслідок чого позивачем було
сплачено комунальні послуги за
відповідача у розмірі 1674 грн. 60 коп., що
підтверджується відповідними
квитанціями, що є в матеріалах справи.

Вказана сума підлягає відшкодуванню
відповідачем на користь позивача.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майно на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 155
Житлового кодексу України жилі будинки
(квартири), що є у приватній власності
громадян, не може бути в них вилучено,
власника не може бути позбавлено права
користування жилим будинком
(квартирою), крім випадків,
установлених законодавством Союзу РСР
і Української РСР.

Позовні вимоги щодо втрати права на
паспортну реєстрацію за місцем
проживання позивача задоволенню не
підлягають, оскільки у відповідача є
законні підстави на реєстрацію,
оскільки за рішенням суду від 03.10.2013р.
він є власником 1/4 частини спірної
квартири.

Позивач просить стягнути на його
користь с відповідача моральну шкоду у
розмірі 1000 грн.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Згідно зі ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Позивач , заявляючи свої вимоги щодо
стягнення моральної шкоди, вказує на
те, що по вині відповідача він, як
одинокий малозабезпечений чоловік,
змушений сплачувати за нього
комунальні послуги із своєї пенсії,
якої не вистачає на лікування, у
зв»язку з чим несе моральні та фізичні
страждання.

Суд, вирішуючи питання про
відшкодування моральної шкоди
з'ясовує, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Оскільки між протиправними діями
відповідача та моральною шкодою, яка
завдана позивачу, існує причинний
зв»язок, суд прийшов до висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивача моральної шкоди в сумі 500грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про необхідність часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання втратившим право
користування, стягнення витрат по
комунальним платежам та моральної
шкоди.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215,
218 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 316, 319, 321, 1166, 1167
ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В
:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання втратившим право
користування, стягнення витрат по
комунальним платежам та моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 переплату за комунальні послуги
в розмірі 1674 (одна тисяча шістсот
сімдесят чотири) грн. 60 коп. та моральну
шкоду в сумі 500 (п»ятсот)грн..

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час оголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
І.А.МАЗУН