Справа № 203/1862/14-ц
Провадження № 2/0203/854/2014
07.07.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді
при секретарі Шаповал
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської
міської ради, треті особи - П'ята
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції, про визнання права
власності на майно у порядку
спадкування за законом, зобов'язання
24 березня 2014 року позивачі звернулися
до суду з позовом до Дніпропетровської
міської ради, треті особи - П'ята
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції, про визнання права
власності на майно у порядку
спадкування за законом, зобов'язання
вчинити дії. Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що їх матері, ОСОБА_3,
належала квартира АДРЕСА_1. У
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, після
чого позивачі звернулися до нотаріуса,
проте їм було відмовлено через те, що
вони не надали правовстановлювальні
документи на спадкове майно. Викладені
обставини стали причиною звернення
позивачів до суду з позовом про
визнання за ними права власності на
спадкове майно за законом, зобов'язання
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції зареєструвати їх
право власності на вказане майно
(а.с.а.с. 2 - 5, 26).
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
позов у повному обсязі.
ОСОБА_2 до суду не з'явилася,
звернувшись із заявою про розгляд
справи за її відсутності (а.с. 25).
Представник відповідача до суду не
з'явився, був повідомлений належним
чином. У справі є достатньо доказів для
її вирішення, що у сукупності з
викладеними обставинами дає суду
підстави для застосування положень
частини 4 статті 169, статей 224, 225
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК).
Представники третіх осіб до суду також
не з'явилися, були повідомлені належним
Суд, заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачі
доводяться дочками ОСОБА_3 (а.с.а.с. 18 - 21).
12 грудня 2008 року Кіровським районним
судом м. Дніпропетровська у цивільній
справі № 2-2185/2008 було ухвалене заочне
рішення, яким за ОСОБА_3 було визнано
право власності на квартиру АДРЕСА_1.
Рішення набрало законної сили (а.с. 9).

Згодом органом реєстрації речових прав
на нерухоме майно ОСОБА_3 було
відмовлено у реєстрації її права
власності на квартиру на підставі
вказаного судового рішення, у зв'язку з
чим остання була вимушена звернутися
до суду за захистом порушеного права.

03 серпня 2010 року Дніпропетровським
окружним адміністративним судом в
адміністративній справі № 2а-5705/10/0470
було ухвалено постанову про
зобов'язання Комунального
підприємства "Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Дніпропетровської
обласної ради провести державну
реєстрації права власності ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_1. Постанова набрало
законної сили (а.с.а.с. 10 - 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, не
встигнувши зареєструвати своє право
власності на придбану квартиру (а.с. 6).

30 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернулася
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини після смерті матері.

18 березня 2013 року ОСОБА_2 також
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини після смерті
матері.

07 листопада 2013 року нотаріусом було
відмовлено позивачам у видачі свідоцтв
про право на спадщину за законом у
зв'язку з тим, що позивачі не надали
правовстановлювальний документ на
спадкове майно (а.с. 24).

Відповідно до статті 1217 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК) спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

У відповідності зі статтею 1261 ЦК у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_3 залишилися два спадкоємці її
майна - позивачі.

За правилами частини 1 статті 1269,
частини 1 статті 1270 ЦК визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
протягом шести місяців з часу
відкриття спадщини подав нотаріусу
відповідну заяву.

Позивачі протягом шести місяців після
смерті матері звернулися до нотаріуса
із заявою про прийняття спадщини, отже,
у розумінні закону, прийняв спадщину.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
16 ЦК одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів є визнання
права.

Аналізуючи факти, встановлені у
судовому засіданні в їх сукупності,
співвідношуючи їх зі змістом
приведених норм, суд вважає, що позовна
вимога про визнання за позивачами (у
рівних частках) права власності на
спадкову квартиру підлягає
задоволенню, оскільки позивачі
прийняли це майно після смерті матері і
є спадкоємцями першої черги.

Що стосується позовної вимоги про
зобов'язання реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції зареєструвати
право власності на спадкову квартиру,
то вона є передчасною (оскільки спору з
третьою особою з цього приводу не має),
а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 169, 208,
209, 212 - 215, 218, 224 - 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи - П'ята дніпропетровська державна
нотаріальна контора, реєстраційна
служба Дніпропетровського міського
управління юстиції, про визнання права
власності на майно у порядку
спадкування за законом, зобов'язання
вчинити дії задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІН - НОМЕР_1) право
власності у порядку спадкування за
законом після смерті матері, ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 (ІН - НОМЕР_2) право
власності у порядку спадкування за
законом після смерті матері, ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою вiдповiдача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії. Заочне
рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його ухвалення. У разі якщо рішення
було ухвалено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення також може
бути оскаржене вiдповiдачем в
апеляційному порядку.

Повний текст заочного рішення складено
11 липня 2014 року.

Суддя
М.О. Католікян