Справа № 242/1704/14-ц
Провадження № 2/242/610/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді Ясинського О.В., при
секретарі Нарижній О.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Селидове цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 22.05.2014 року звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, в якій
зазначив, що йому на праві власності
належить будинок, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. В вищевказаному
будинку значаться зареєстрованими він
та відповідач, але останній фактично не
мешкає за місцем реєстрації з 01.08.2011
року. Відповідач мешкає за іншою
адресою: АДРЕСА_2. За період з 01 серпня
2011 року, відповідач не приймає участі у
витратах по комунальним послугам,
ніякої участі в утриманні даного житла
не приймає, та ним не користується.
Просить суд, визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування будинком,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлений належним чином, надав
суду заяву з клопотанням слухати
справи у його відсутність та
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час слухання
справи повідомлений належним чином,
надав суду заяву в якій позовні вимоги
визнав повністю, та просив суд слухати
справи у його відсутність..

Суд дослідивши матеріали справ,
вивчивши законодавство, що регулює
спірні правовідносини встановив
наступне.

Згідно виписки з домової книги від
14.11.1969 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з довідки, виданої
Селидівською міською радою Донецької
області ОСОБА_2 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, але з серпня 2011 року
за цією адресою не проживає.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Статтею 191 ЖК України закріплено,
що житлові спори вирішуються
відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 319
ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Згідно статті 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з
урахуванням вимог ст. 405 ЦК України, за
якими члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку, що
йому належить, користуються жилим
приміщенням у обсязі, визначеному
відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Суд вивчивши матеріали справи,
оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК
України докази, законодавство, що
регулює спірні правовідносини, дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню, оскільки відповідачі не
проживають у спірному житловому
приміщенні понад один рік.

Керуючись ст. ст. 9, 156, 191 Житлового
кодексу України, ст. ст. 321, 405 ЦК України,
ст.ст. 11, 60, 213-218, 224 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя