Волноваський районний суд
Р І Ш Е Н НЯ

Іменем України

16 липня 2014 року
м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Аксьоненка В.І.,

при секретарі судового засідання
Денисенко Н.В.

за участю заявника
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Волноваського
районного суду Донецької області
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України у
Волноваському районі Донецької
області про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу, -

В С Т А Н О В И В :

02.07.2014 року ОСОБА_1 пред'явила до суду
заяву для розгляду в порядку окремого
провадження, вказавши в ній, що в 1976
році вона почала свою трудову
діяльність, маючи прізвище «ОСОБА_1».
21.05.1977 року вона зареєструвала шлюб з
ОСОБА_2, у зв'язку з чим змінила прізвище
на «ОСОБА_1». Після реєстрації шлюбу в
трудову книжку внесли запис про зміну
прізвища. На теперішній час вона
звернулась до УПФУ у Волноваському
районі для оформлення пенсії, однак їй
було відмовлено в призначенні пенсії,
оскільки в паспорті в графі прізвище
зазначено «ОСОБА_1», а в трудовій книжці
«ОСОБА_1». Через вказану помилку
заявник не має можливості оформити
пенсію, тому просить встановити факт
належності їй трудової книжки, виданої
на ім'я «ОСОБА_1» в судовому порядку.

В судовому засіданні заявник на
задоволенні заявленої вимоги
наполягала та надала судові відповідні
пояснення.

Заінтересована особа - УПФУ у
Волноваському районі в судове
засідання не з'явилася, надала заяву
про розгляд справи без присутності
представника, проти задоволення заяви
не заперечувала (а.с. 13).

Виходячи з наведеного, а також положень
частини 2 статті 158 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при
проведенні судового засідання за
відсутності заінтересованої особи.

Суд, вислухавши пояснення заявника,
допитавши свідків, вивчивши матеріали
справи, дослідивши наявні у них докази
та надавши їм оцінку, вважає, що заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлено такі факти і
відповідні їм правовідносини

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті
234 ЦПК України, суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Згідно частини 2 статті 256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в графі
прізвище зазначено «ОСОБА_1», що
підтверджено відповідним свідоцтвом
серії НОМЕР_2, виданим 04.05.1959 року
Кальчикською сільською радою
Володарського району Донецької
області (а.с.5).

15.02.1977 року заведена трудова книжка
НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1 (а.с.7)

Згідно відомостей, внесених до
паспорту заявника ОСОБА_1 встановлено,
що заявник одружена з ОСОБА_2 1954 року
народження з 21.05.1977 (а.с.4 зворотній бік),
13.03.2001 року шлюб розірвано та після
державної реєстрації розірвання шлюбу
в графі «їй» присвоєно прізвище
«ОСОБА_1» (а.с.6)

Суд, встановлюючи факт належності
правовстановлюючого документу, бере до
уваги сукупність даних щодо нього, які
містяться у доданих до справи
документах, зокрема враховує відомості
зазначені у трудовій книжці, а також
показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Крім того, заінтересована особа у
справі не заперечувала проти
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,
погодившись із доводами, наведеними
заявником у заяві.

Досліджені у справі обставини дають
підстави стверджувати, що трудова
книжка НОМЕР_1, видана на ім'я «ОСОБА_1
належить заявнику ОСОБА_1. Крім того,
заінтересована особи у справі не
заперечувала проти встановлення факту
належності їй даного документу.

Таким чином, встановлення факту
правовстановлюючого документу має для
заявника юридичне значення й тягне для
неї оформлення майнових прав, тому її
вимоги обґрунтовані на законі,
підтверджені матеріалами справи і
підлягають задоволенню.

Суд прийшов до висновку, що зібрані у
справі докази та їх належна оцінка,
вказують на наявність підстав для
задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 209, 212-215, 234, 256, 259 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати встановленим факт належності
трудової книжки НОМЕР_1, виданої на ім'я
«ОСОБА_1 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України, набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції - Волноваський
районний суд Донецької області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: В.І.Аксьоненко

16.07.2014