АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/4619/ 14
Доповідач - Кукліна
Справа №2034/2-4892/11
інстанції - Юдін Є.О.
Категорія: право власності
08 липня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
Головуючого Кукліної
С у д д і в Черкасова
При секретарі Каплоух
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Роганської
селищної ради Харківського району
Харківської області, третя особа:
ОСОБА_4 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом та
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом
по апеляційній скарзі ОСОБА_3
на рішення Харківського районного
суду Харківської області від 30
У листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернувся
в суд з позовом до Роганської селищної
ради Харківського району Харківської
області, третя особа: ОСОБА_4 про
визнання в порядку спадкування за
законом права власності на ? частину
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1. В
обгрунтування вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його батько, ОСОБА_6. Після його
смерті залишилося спадкове майно ?
частини житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1. Позивач є єдиним спадкоємцем
першої черги після померлого батька,
інших дітей не має. Він поховав батька
та спадщину після його смерті прийняв
У жовтні 2012 року ОСОБА_5 подала в суд
зустрічний позов до ОСОБА_3 про
встановлення факту прийняття спадщини
після смерті свого діда, а батька
відповідача, ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнання за нею права
власності в порядку спадкування за
заповітом на ? частину житлового
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1, в порядку спадкоємства згідно
із заповітом, після смерті її діда
ОСОБА_6. Визнати за нею право власності
на ? частину житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1. В
обґрунтування вказувала, що житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 в ? частині належав на праві
власності ОСОБА_6 на підставі акту про
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію індивідуального
домоволодіння від 09.07.1970 року, право
власності на ? частину будинку
зареєстрованого в КП «БТІ Харківського
району» на ім'я спадкодавця. Вона є
рідною онучкою ОСОБА_6 і єдиним його
спадкоємцем по заповіту, але не могла
вчасно оформити спадщину за заповітом ,
бо її батько ОСОБА_3 утримував у себе
заповіт, складений на її ім'я дідом 3
червня 1993 року. Її батько ОСОБА_3 не
належить до категорії осіб, що мають
право на обов'язкову частку. Крім того,
ОСОБА_3 ухилявся від надання допомоги
спадкодавцеві, який із-за похилого віку
знаходився в безпорадному стані, не
здійснював догляд за хворим батьком, не
брав участі в його лікуванні,
похованні. Вона проживала з дідом
разом, надавала йому за життя допомогу
та поховала. Тому її позов підлягає
Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від 30
листопада 2012 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Роганської селищної ради Харківського
району Харківської області, третя
особа: ОСОБА_4 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_6, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_1. Зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_5 задоволено. Встановлено факт
прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті
діда ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, після смерті діда ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку
спадкування за заповітом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення про задоволення його
позовних вимог про визнання за ним
права власності в порядку спадкування
за законом на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_1 та відмовити в
зустрічному позові ОСОБА_5. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги ОСОБА_3 посилається на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права.
Вказує, що він є єдиним спадкоємцем
першої черги після смерті батька
ОСОБА_6, інших дітей у батька немає. Факт
проживання ОСОБА_5 у будинку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1 за
життя та на час смерті ОСОБА_6 є
непідтвердженим. Місцем постійного
проживання є місце, за яким особа
зареєстрована. ОСОБА_5 на час відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку по
АДРЕСА_1 не була зареєстрована.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
сторін, їх представників, третьої
особи, обговоривши наведені в скарзі
доводи та заперечення, перевіривши
матеріали справи знаходить апеляційну
скаргу не підлягаючою задоволенню
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується матеріалами справи ,
що забудовником житлового будинку на
дві квартири за адресою АДРЕСА_1 був
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За
життя 3 червня 1993 року ОСОБА_6 склав
заповіт на все належне йому майно, в
тому числі ? частину будинку по АДРЕСА_1
на ім'я своєї онуки ОСОБА_5. На час
відкриття спадщини за ОСОБА_6 на праві
власності зареєстровано ? будинку
АДРЕСА_1 . За змістом актів, складених
депутатами Роганської селищної ради
Харківського району Харківської
області у будинку АДРЕСА_1 постійно
мешкає ОСОБА_5, яка вселилася за життя
свого діда ОСОБА_6. ( а.с.9, 59,62-64,66)

Згідно до ст. 524 ЦК УРСР , який діяв на
час виникнення спірних правовідносин,
спадкування здійснювалося на підставі
закону і по заповіту.

Сторонами не заперечується, що після
смерті ОСОБА_6, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1,
відкрилася спадщина, на яку
претендують позивач за первісним
позовом, який входить в коло
спадкоємців першої черги по закону, та
відповідач в порядку спадкування за
заповітом.

Відповідно до ст. ст. 548,549 ЦК УРСР в
редакції 1963 року визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, та в разі
подачі в державну нотаріальну контору
за місцем відкриття спадщини заяви про
прийняття спадщини протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.
Прийнята спадщина належить спадкоємцю
з часу відкриття спадщини.

Згідно до ст. 553 ЦК України
спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитися від
спадщини протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Оцінюючи встановлені у справі
обставини, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні, суд
першої інстанцій дійшов висновку, що
право на спадщину за заповітом набула
онука спадкодавця ОСОБА_5, яка за життя
мешкала разом із дідом , а після його
смерті вступила у фактичне управління
спадковим майном, від спадщини за
заповітом протягом шести місяців не
відмовлялася, вчинені нею дії після
смерті спадкодавця свідчать про
прийняття спадщини, а не про відмову
від спадкування за заповітом.

Доводами апеляційної скарги
висновки суду першої інстанції не
спростовуються.

Твердження позивача за первісним
позовом, що акти депутатів Роганської
селищної ради, складені у 2008 році та у
2012 році, про проживання ОСОБА_5 в
будинку АДРЕСА_1, не є належними та
допустимими доказами на підтвердження
факту прийняття спадщини за заповітом,
що відкрилася після смерті ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є надуманими і
на висновки суду першої інстанції не
впливають.

Також на вимогу позивача за
первісним позовом в ході розгляду
справи судом апеляційної інстанції був
оглянутий оригінал заповіту на ім'я
ОСОБА_5 , копія якого міститься на а.с.
47,59.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції керувався як положеннями ЦК
України (в редакції 1963 року) , так і
норми ЦК України, що набув чинності з 1
січня 2004 року.

Помилкове застосування судом першої
інстанції норм ЦК України, що набув
чинності з 1 січня 2004 року, на висновки
суду першої інстанції не вплинуло і
відповідно до ст. 309 ЦПК України не може
стати підставою для скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
судом апеляційної інстанції нового
рішення.

Згідно ст.. 303 ЦПК України апеляційний
суд в апеляційному порядку перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду 1 інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді 1 інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом 1 інстанції
були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду 1 інстанції було
зумовлено поважними причинами.
Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді 1 інстанції, визнає , що рішення
судом першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 30 листопада 2012
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді