Справа № 464/888/14
Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/783/3642/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого
судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Мусіної
Т.Г., Ніткевича А.В.,

Секретар Азенко
М.В.

З участю позивача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 11 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз», з участю третіх осіб:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання
права користування квартирним
газопроводом та на споживання газу
відповідно до умов типового договору,
припинення дій щодо порушення прав
споживача,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Сихівського
районного суду м. Львова від 11 квітня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
ухвалив рішення з порушенням вимог
матеріального та процесуального права.

Стверджує, що суд дійшов помилкового
висновку, що він не погоджується
виконувати Правила, оскільки вважає, що
повністю дотримується умов Типового
договору від 2006 року, що міститься на
а.с.65. На думку апелянта, твердження
представника ПАТ «Львівгаз» щодо
самовільного підключення до
газопроводу не відповідає дійсності,
оскільки відповідно до Типового
договору 2006 року самовільним
підключенням вважається пошкодження
пломб та підключення до системи
газопостачання, яка є тільки поза
квартирою, що має бути зафіксовано
актом, однак такого акту відносно
апелянта немає. Зазначає, що жодної
небезпеки у споживанні газу немає, що
підтверджується актом №100400 від 20.09.2012
року. Договір, який пропонує укласти
ПАТ «Львівгаз» суперечить вимогам ст.
633 ЦК України та ст.18 ЗУ «Про захист прав
споживачів» та обмежує права споживача
у порівнянні з діючим договором від 2006
року.

Суд невірно застосував до даних
правовідносин Правила безпеки систем
газопостачання без врахування умов
Типового договору від 2006 року,
позбавивши споживача права обирати вид
опалення квартири та виконавця робіт
по влаштуванню газових приладів. Крім
цього, посилається на обставини, що під
час розгляду справи суд неодноразово
порушував вимоги процесуального
права, що призвело до неповного
з»ясування обставин справи, а також не
взяв до уваги рішення Апеляційного
суду Львівської області від 17.02.2014 року
та від 20.03.2014 року. Просить рішення суду
скасувати.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2
на підтримання доводів апеляційної
скарги, заперечення з приводу
апеляційної скарги представника
відповідача, вивчивши матеріали
цивільної справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач ОСОБА_2 та члени його сім»ї
проживають у квартирі АДРЕСА_1 та є
споживачами природного газу, послуги з
надання якого здійснюються
відповідачем. Письмовий договір про
надання послуг з газопостачання між
сторонами не укладався.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач пояснив, що не
відмовляється від укладення договору з
відповідачем, однак вважає діючим для
себе типовий договір зразка 2006 року,
незважаючи на те, що постановою КМУ №119
від 22.02.2012 року внесено зміни до
Типового договору про надання
населенню послуг з газопостачання та
саме в такій редакції договір може
укладатися із споживачами.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
недодержання сторонами письмової
форми правочину не має наслідків його
недійсності, оскільки сторонами
правочину, якими є позивач та
відповідач вчиняються дії, спрямовані
на його виконання, що відповідає
вимогам ст.218 ЦК України.

Згідно з актом технічного приймання та
введення в експлуатацію газової мережі
від 19 червня 1975 року у квартирі №2, де
проживає позивач ОСОБА_2 та треті особи
по справі по АДРЕСА_1 встановлено
газову плиту ПГ-4 та проточний газовий
водонагрівач. Опалення квартири
здійснюється за допомогою 4-х
кахельних печей .

При здійсненні обстеження квартири
позивача працівниками ПАТ «Львівгаз»
виявлено втручання в існуючу газову
мережу шляхом встановлення
двохфункційного котла типу «Вісман» і
заміни плити газової ПГ-4 на ПГ-2
«Гореніє» на кухні та встановлення
проточного газового водонагрівача
типу «Вайлант» у приміщенні ванної
кімнати, за відсутності
проектно-технічної документації чи
внесення змін у діючу
проектно-технічну документацію. ( а.с.7).

В 2012 році позивачу було припинено
газопостачання у його квартиру та
неодноразово, а саме: 22 жовтня 2010 року, 15
квітня 2011 року, 20 вересня 2012 року та 19
листопада 2012 року надсилалися
повідомлення про необхідність
приведення газової мережі та
розміщення газових приладів у квартирі
у відповідності до вимог діючих
нормативних документів та
попередження про наслідки у випадку не
виконання вимог газової служби.
Зазначені дії відповідача, які позивач
оспорює, не були та не є спрямованими на
порушення Закону України «Про захист
прав споживачів» та, зокрема, на
порушення прав споживача ОСОБА_2, не
суперечили вимогам Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
Правилам надання населенню послуг з
газопостачання, що затверджені
постановою КМУ від 09 грудня 1999 року
№2246, Правилам безпеки систем
газопостачання України, затвердженим
наказом Державного комітету України по
нагляду за охороною праці від 01 жовтня
1997 року №254, а спрямовані на дотримання
безпеки систем газопостачання.

Доводи позивача ОСОБА_2- він же апелянт
про те, що заміна газової плити з ПГ-4 на
ПГ-2 «Гореніє», встановлення
двохфункційного газового котла
«Вісман» взамін газонагрівача,
встановлення на кухні котла з
підведенням в діючий димохід з
допомогою гнучкого шланга замість
кахельних печей без порушення пломб, з
дотриманням технічних вимог та
справної димохідної тяги у квартирі, де
є внутрішній газопровід, що підведений
до системи газопроводу не є порушенням
Правил надання населенню послуг з
газопостачання , що затверджені
постановою КМУ від 09 грудня 1999 року №2246
та не створює загрози виникнення
аварійної ситуації.

З такими доводами апелянта колегія
суддів не погоджується, оскільки
пунктом 6 Правил надання населенню
послуг з газопостачання передбачено,
що газопостачання припиняється,
зокрема, у разі самовільного
підключення газових приладів і
пристроїв споживача до системи
газопостачання: порушення споживачем
Правил безпеки систем газопостачання,
що створює загрозу виникнення
аварійної ситуації.

Відповідно до п.4,5,7 Правил безпеки
систем газопостачання України в
житлових будинках переміщення і заміна
газових приладів і апаратів
провадяться спеціалізованими
підприємствами газового господарства
або газовими службами підприємств з
урахуванням вимог нормативних
документів і внесенням змін у технічну
документацію.

Пунктом 31 Правил надання населенню
послуг з газопостачання передбачено,
що газопостачальне підприємство має
право припинити постачання газу
споживачеві у випадках, передбачених
п.6 вказаних Правил, зокрема, у разі
самовільного підключення газових
приладів і пристроїв споживача до
системи газопостачання, порушення
споживачем Правил безпеки систем
газопостачання..

Пунктом 49 положення про технічне
обслуговування внутрішньо будинкових
систем газопостачання житлових
будинків, громадських будівель,
підприємств побутового та
комунального призначення,
затверджених наказом Державної
акціонерної холдингової компанії
«Укргаз» від 30 липня 1997 року №35,
передбачено, що самовільно встановлене
або непридатне до подальшої
експлуатації газове обладнання, а
також прилади з відводом продуктів
згорання в димові канали, в яких
відсутня тяга, повинні відключатися з
оформленням акта.

Відповідно до розділу 1 «Галузь
використання» дія цього Положення
поширюється на спеціалізовані
підприємства газопостачання та
газифікації Державної акціонерної
холдингової компанії «Укргаз».
Положення є обов»язковим для виконання
установами та підприємствами,
організаціями незалежно від їхньої
відомчої належності і форм власності ,
що експлуатують внутрішньо будинкові
системи газопостачання природного та
зрідженого газу в житлових будинках
(квартирах), громадських будівлях,
підприємствах комунального та
побутового призначення, а також
окремими громадянами, що мають житлові
будинки (квартири) або їх частину на
праві приватної власності, на яких
відкрито особовий рахунок.

У відповідності до вимог п.9 Правил
надання населенню послуг з
газопостачання передбачено, що
відновлення газопостачання
здійснюється газорозподільним
підприємством після усунення порушень,
сплати споживачем боргу та
відшкодування збитків, завданих його
неправомірними діями
газопостачальному та
газорозподільному підприємству.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що позивач ОСОБА_2 та
члени його сім»ї вправі користуватися
внутрішнім газопроводом, що є у їхній
квартирі та мають право споживати газ,
однак з дотриманням порядку, що
визначений діючим законодавством.

Щодо інших доводів апеляційної скарги ,
такі не спростовують висновків суду.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального законодавства.

Підстав для скасування оскаржуваного
рішення, яке є законним, справедливим
та обґрунтованим колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т
и .

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 11 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
Т.Г. Мусіна

А.В.Ніткевич