Провадження № 2/470/169/14
Справа № 470/375/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.

при секретарі Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2014 року позивач звернувся до
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області з позовом до
відповідачки про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначив, що між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Комерційний банк "Дельта",
правонаступником якого є він та
відповідачкою 27 березня 2008 року було
укладено кредитний договір про
відкриття карткового рахунку в
національній валюті, видано платіжну
картку та ПІН-код. Згідно укладеного
договору банк надав відповідачці
кредит шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії з лімітом, який розраховується
банком самостійно. В свою чергу
відповідачка зобов'язалася щомісячно
здійснювати погашення частини
заборгованості в розмірі, згідно
договору. Відповідачка зобов'язань по
сплаті частини кредиту не виконала,
платежі у визначеному розмірі та у
встановлений термін не вносила, станом
на 03 січня 2014 року її заборгованість
склала 17 450,32 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, в позові заявив
про слухання справи у його відсутність
та підтримання позовних вимог в
повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання також
не з'явилася, направила письмову заяву
про розгляд справи за її відсутності та
невизнання позовних вимог позивача
через сплив строку позовної давності.

Дослідивши докази у справі, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

27 березня 2008 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Комерційний банк "Дельта",
правонаступником якого є позивач та
відповідачкою було укладено кредитний
договір № 001-14094-270308 про надання кредиту
шляхом відкриття відновлювальної
відкличної кредитної лінії в розмірі
30000 грн. з лімітом на рахунку 3000,00 грн., з
видачею платіжної картки, ПІН-коду,
оплатою відсотків та комісій згідно
тарифів (а.с.6-7).

Відповідно до п.3.6. укладеного договору,
відповідачка зобов'язалася щомісячно
здійснювати погашення частини суми
заборгованості у вигляді обов'язкового
мінімального платежу, в розмірі 7 % від
суми використаних коштів, згідно
Тарифів (а.с.8), однак взятих на себе
зобов'язань не виконала.

Станом на 03 січня 2014 року відповідачці
нараховано заборгованість за вказаним
кредитним договором, в розмірі
18034,84грн., яка складається з: 3936,71 грн. -
заборгованість за тілом кредиту, 5188,90
грн. - заборгованість за відсотками,
8324,71 грн. - комісія та 584,52 - пеня (а.с.14-15).

Із зазначеної суми заборгованості
позивач просить стягнути лише 17 450,32 не
стягуючи пені.

Відповідачка суму заборгованості
перед позивачем в добровільному
порядку не сплачує.

Суд вважає, що між сторонами мають
місце цивільно-правові відносини із
зобов'язального права за кредитним
договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.1 ст.1054 зазначеного Кодексу за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язуються
надати грошові кошти позичальникові в
розмірі та на умовах встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Однак, ст.257 ЦК України передбачає, що
загальна позовна давність
встановлюється у три роки.

Згідно розрахунку позивача,
заборгованість відповідачки за тілом
кредиту, в розмірі 3936,71 грн.,
заборгованість за відсотками, в
розмірі 1746,72 грн. та заборгованість за
комісією - 2827,26 грн. виникла ще 31 березня
2011 року, а значить позивач пропустив
трирічний строк позовної давності,
звернувшись до суду за їх стягненням 16
квітня 2014 року.

Така ж правова позиція викладена
Верховним Судом України у постанові
від 06 листопада 2013 року № 6-116 цс/13,
прийнятої за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
підстав, передбачених ст.355 ЦПК України.

У відповідності до ч.4 ст.267
вищевказаного Кодексу сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

З огляду на викладене, враховуючи, що
відповідачка порушила умови
кредитного договору та суму боргу в
добровільному порядку не сплачує, суд
дійшов висновку, що позовна заява є
обґрунтованою, однак підлягає
частковому задоволенню лише щодо вимог
про стягнення відсотків, в розмірі 3
442,18 грн. (5188,9 грн. - 1746,72 грн.) та комісії,
в розмірі 5497,45 грн. (8324,71 грн. - 2827,26 грн.).

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд
покладає на відповідачку обов'язок по
відшкодуванню позивачу витрат на
оплату судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
р/р 2092, МФО 380236, ,
заборгованість за кредитним договором
№ 001-14094-270308 від 27 березня 2008 року, в
розмірі 8939,63 (вісім тисяч дев'ятсот
тридцять дев'ять грн. 63 коп.) грн., яка
складається з: 3442,18 грн. заборгованість
за відсотками та 5497,45 грн. комісія.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
р/р , МФО 380236, ,
витрати по сплаті судового збору, в
розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Березнегуватський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів, з дня отримання його копії.

Суддя
С. А. Луста