Справа № 489/3094/14-ц
Номер провадження 2/489/1508/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19 червня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановив

В квітні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, мотивуючи свої
вимоги тим, що 24.02.2008 між ЗАТ КБ
«Приватбанк» (правонаступником якого є
ПАТ КБ «Приватбанк») та відповідачем
було укладено Кредитний Договір №
NKXRR310321607, відповідно до умов Договору
відповідач отримав кредит у розмірі 3
659,30 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідно до Договору
відповідач був зобов'язаний щомісячно
у встановлені строки здійснювати
погашення заборгованості за кредитом
та сплачувати проценти за користування
кредитним коштами.

Оскільки, відповідач, не виконує
належним чином взяті на себе кредитні
зобов'язання, позивач просив суд
стягнути з нього суму заборгованості у
розмірі 17 314,00 грн.

Позивач в судове засідання свого
представника не направив, до суду
надійшла заява в якій представник
позивача просить розглядати справу без
його присутності, позовні вимоги
підтримує, не заперечує проти заочного
розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про місце й час розгляду
справи 19.06.2014 повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Ухвалою суду вирішено проводити
заочний розгляд справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

24.02.2008 між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2
було укладено Кредитний Договір №
NKXRR310321607, відповідно до умов Договору
відповідач отримав кредит у розмірі 3
659,30 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідно до Договору
відповідач був зобов'язаний щомісячно
у встановлені строки здійснювати
погашення заборгованості за кредитом
та сплачувати проценти за користування
кредитним коштами. З умовами договору
бродський А. Ю. був ознайомлений, ним
він підписаний.

Відповідно до п. 1.1 Статуту Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» воно з 30.04.2009 є
правонаступником Закритого
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк».

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 ЦК України, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку, станом на 13.03.2014, сума
заборгованості відповідача складає - 17
314,00 грн., а саме: 16 013,33 грн. - пеня; а також
штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована
частина); 800,67 грн. - штраф (процентна
складова).

Строк і умови повернення кредиту та
сплати відсотків визначені Договором.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України
встановлено, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в строк,
вказаний в договорі, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідачем в односторонньому
порядку порушені умови зазначеного
договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 5.1 Кредитного договору
встановлено, що при порушенні
позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених заявою та п.
п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 1,25% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу.

Пунктом 5.3 Кредитного договору
встановлено, що при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

Стосовно вимог позивача про стягнення
з відповідача штрафу (фіксована
частина) в розмірі 500 грн. та штрафу
(процентна складова) в розмірі 800,67 грн.,
то відповідно до ст. 61 Конституції
України ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Невиконання боржником грошового
зобов'язання з простроченням на 1 день
або на 31 день є одним і тим же
правопорушенням, яке полягає у
невиконанні або неналежному виконанні
взятого на себе за договором
зобов'язання.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивач просить стягнути з
відповідача двічі штрафні санкції у
вигляді пені та штрафу за одне й те ж
правопорушення, а тому у задоволенні
позовних вимог про стягнення штрафу в
розмірі 500 грн. та штрафу (процентна
складова) в розмірі 800,67 грн. належить
відмовити.

Суд з врахуванням положення ч. 3 ст. 551 ЦК
України, відповідно до якої розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення, вважає розмір вимоги
позивача про стягнення пені
необґрунтовано завищеним, оскільки він
значно перевищує розмір простроченої
заборгованості за кредитом. Тому суд
вважає за необхідне зменшити розмір
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, розмір якої
визначити в сумі 100 грн.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по оплаті
судового збору в сумі 1 грн., що були
понесені позивачем у справі і
документально підтверджені,
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226
ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент.
код - НОМЕР_1, місце реєстрації в АДРЕСА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк» заборгованість з
повернення кредиту в розмірі - 100 (сто)
грн. 00 коп., а саме: 100 грн. - пеня, за
кредитним договором № NKXRR310321607 від
24.02.2008.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» судовий
збір у розмірі 1 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв