інстанції Ткаченко Д.В.Провадження №
22-ц/780/4235/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

09 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходько К.П.,

за участю секретаря - Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
матеріали справи за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на заочне рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 22 січня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду та перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 24.04.2007 року між ВАТ
КБ «Надра» та ОСОБА_1 (як позичальником)
був укладений кредитний договір
№ 84/П/14/2007-840 за умовами якого
відповідач отримав кредит у розмірі
8019,80 дол. США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 13,9% на
рік, та строком повернення кредиту до
20.04.2012 року.

Відповідно до розділу 3.2 Договору
відповідач ОСОБА_2, як поручитель,
зобов'язалась відповідати перед
позивачем у тому ж об'ємі, що і
позичальник.

Кредит було отримано позичальником
24.04.2007 року, що підтверджується заявою
на видачу готівки (мемориальним
ордером) від 24.04.2007 року.

Посилаючись на те, що відповідачі свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконують, в
результаті чого станом на 25.09.2013 року
утворилась заборгованість в сумі 8090,18
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
становить - 64 664,79 грн., в позовній заяві
банк просить суд солідарно стягнути з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором.

Заочним рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 22 січня 2014 року позов ПАТ
«Комерційний банк «Надра» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 64 664,79
грн., а також витрати на оплату судового
збору - 114,70 грн. В задоволенні вимог до
ОСОБА_2 - відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі представник
ПАТ «Комерційний банк «Надра» просить
рішення суду змінити, стягнувши
солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
на користь банку. В обгрунтування
апеляційної скарги посилається на те,
що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку щодо припинення
зобов'язань поручителя перед банком.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що позивач після настання строку
виконання зобов'язання по основному
кредитному договору в шестимісячний
строк, визначений ч.4 ст. 559 ЦК України,
не звернувся з вимогою до поручителя, а
тому порука є припиненою, а вимоги
кредитора до поручителя про стягнення
заборгованості по кредитному договору
- безпідставними.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.252 ЦК України строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами.

Встановлено, що 24.04.2007 року між ВАТ КБ
«Надра», ОСОБА_1 (як позичальником) та
ОСОБА_2 (як поручителем) був укладений
кредитний договір «Автопакет» №
84/П/14/2007-840 за умовами якого відповідач
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8019,80
дол. США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 13, 90% на
рік.

Відповідно до п. 1.1.4 Договору, Банк
надає позичальнику кредит терміном
погашення до 20 квітня 2012 року.

Згідно п.2.2.1 Договору, позичальник
повертає кредит та сплачує Банку
передбачені п.1.1.3.1 цього договору
відсотки безготівковим перерахуванням
або внесенням готівкових коштів на
поточний рахунок
№ 1666/78316629 у порядку,
передбаченому п. 2.2.3 Договору, шляхом
сплати суми мінімально необхідного
платежу, розмір якого складає 186,83
доларів США.

Згідно п.2.2.3 Договору, позичальник
вносить чергові мінімальні платежі по
кредиту щомісячно до 18 числа поточного
місяця, а Банк здійснює списання з
поточного рахунку на рахунок погашення
заборгованості до 20 числа поточного
місяця. У випадку, коли позичальник до 18
числа поточного місяця не вніс
(повністю або частково) суми мінімально
необхідних платежів, внаслідок чого
станом на 20 число поточного місяця не
була погашена заборгованість, банк,
починаючи з 21 числа поточного місяця,
застосовує до позичальника штрафні
санкції, передбачені цим Договором.

Відповідно до ч. 3.2 Договору, поручитель
- ОСОБА_2 безвідзивно і безспірно
зобов'язується відповідати перед
банком за належне виконання
Позичальником взятих на себе
зобов'язань, що витікають з цього
договору. Позичальник і Поручитель
відповідають перед банком як солідарні
боржники, що означає нічим не
обумовлене та абсолютне право Банка
вимагати виконання зобов'язань,
указаних у цьому договорі, повністю (чи
у будь-якій його частині), як від
Позичальника та Поручителя разом, так і
від кожного окремо.

Судом встановлено також, що позивач
належним чином виконав свій обов'язок
щодо надання грошових коштів (кредиту)
у розмірі та на умовах встановлених
кредитним договором. Водночас, ОСОБА_1
свої обов'язки щодо повернення кредиту
та сплати процентів за користування
ним у розмірах та на умовах,
встановлених договором виконує
неналежним чином. Загальний розмір
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором становить 64 664,79 грн.

Також встановлено, що позивач
звернувся з позовом про солідарне
стягнення з боржника та поручителя до
суду 13 листопада 2013 року, після
встановленого законом шести місячного
строку пред'явлення вимоги до
поручителя.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів, вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2,
оскільки дія зобов'язання поруки
згідно п. 3.2 Договору, що укдалений між
сторонами, припинена в силу ч. 4.ст. 559 ЦК
України, у зв'язку з настанням
кінцевого терміну погашення кредиту 20
квітня 2012 року та зверненням банку з
вимогою до поручителя в листопаді 2013
року, після закінчення шестимісячного
строку.

Доводи апеляційної скарги про те, що
договір поруки діє до повного
виконання позичальником зобов'язання
перед кредитором або до повного
виконання поручителем взятих на себе
зобов'язань не ґрунтуються на вимогах
закону, оскільки це не відповідає
вимогам статті 252 ЦК України, згідно з
якою строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції
викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і не може бути скасовано з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» - відхилити.

Заочне рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 22 січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: