2/258/2514/13 258/7920/13-ц
17 березня 2014 року. КІРОВСЬКИЙ
РАЙОНИЙ СУД міста ДОНЕЦКА
в складі: судді -
представника позивачів -ОСОБА_1
представника відповідачки - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовом:
ОСОБА_3 до ОСОБА_4,ОСОБА_5 ,
третя особа ПАТ РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ«
ПРО ВІДШКОДУВАННЯ МАЙНОВОЇ ТА
В С Т А Н О В И
Позивач ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до
ОСОБА_4,ОСОБА_5третя особа ПАТ
РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ « ПРО
ВІДШКОДУВАННЯ МАЙНОВОЇ ТА МОРАЛЬНОЇ
В судовому засіданні
представник позивача показав суду, що
позивач ОСОБА_3 є власником автомобіля
« Шевролет» державний реєстраційний
номер № НОМЕР_1.
15 травня 2010 року о 10 годин 0
хвилин позивач, керуючи вищевказаним
автомобілем,рухався в лівому ряду по
вулиці Петровського в Кіровському
районі міста Донецька .Відповідач
ОСОБА_4 керуючи автомобілем « Сітроен «
державний реєстраційний номер №
НОМЕР_2, рухаючись по вулиці
Петровського в правому ряду. Напроти
будинку 26 по вулиці Петровського в
місті Донецьку відповідач ОСОБА_4 в
порушення вимог п. 10.1 Правил
дорожнього руху України змінив
напрямок руху свого автомобіля в
безпосередній близькості від
автомобіля позивача,що стало причиною
зіткнення з автомобілем позивача.
Відповідач ОСОБА_4 був визнаний винним
в скоєнні вищевказаного
правопорушення згідно постанови
Кіровського районного суду міста
Донецька від 22 березня 2011 року , справа
правопорушення,передбачене ст. 124 КпАП
УКРАЇНИ на підставі п.7 ст. 247 КпАП
УКРАЇНИ було закрито в зв*язку із
закінченням строку накладення
адміністративного стягнення.
Постановою Апеляційного суду
Донецької області від 27 липня 2011 року
постанова Кіровського районного суду
міста Донецька від 22.03.2011 року була
залишена без змін. Автомобілю
позивача були заподіяні механічні
пошкодження. Варість матеріального
збитку становить 20 248 гривень 47 коп.
Вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу складає 27 843
гривні 56 коп. Крім того, позивачу була
заподіяна моральна шкода,що полягає в
тому,що в зв*язку з пошкодженням
автомобіля був зірваний літній
відпочинок його родини. Грошові кошти
були складені в ремонт
автомобіля,відповідачі не виконують
свої обов*язки і не виплачують
матеріальних збитків. Просить суд
стягнути на його користь солідарно з
відповідачів ОСОБА_4,ОСОБА_5 суму
відновлювального ремонту
транспортного засобу 27 843 гривні 56
коп., моральну шкоду в розмірі 27 000
гривень, сплачений позивачем судовий
збір в розмірі 287 гривень 00 коп, витрати
по інформаційно-технічному
забезпеченню розгляду процесу в
розмірі 120 гривень, юридичні послуги по
участі представника в процесі 4000
гривень,вартість послуг евакуатора в
розмірі 312 гривень та вартість
проведення експертизи в розмірі 1031
гривня.

Представник відповідачки ОСОБА_5
в судовому засіданні позовні вимоги
не визнала і показала суду що
зазначений автомобіль « Сітроєн « був
предметом застави на підставі
кредитного договору № 7 від 09.08. 2008
року та у зв*язку з подальшою
неможливістю сплачування коштів за
договором,згідно акту
приймання-передачі вилученого майна
від 14.01. 2010 року передано заставодавцю
з метою задоволення вимог по погашенню
заборгованості,що підтверджує про
те,що на час ДТП позивачка не була
юридично та фактично власником
вищевказаного транспортного засобу
так як ДТП було скоєно 15.05.2010 року,а
передача автомобіля заставодавцю була
здійснена 14.01. 2010 року,що виключає
будь-яку можливість розпорядження
позивачкою цим автомобілем. Просить в
задоволенні позовних вимог -
відмовити.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове
засідання з*явилася, позовні вимоги не
визнала і дала суду пояснення,
аналогічні вищенаведеним.

Відповідач ОСОБА_4 в судове
засідання не з*явився, про дату,час та
місце слухання справи був
повідомлений у встановленому
порядку,що є підставою для розгляду
справи у відсутність відповідача
ОСОБА_4

Третя особа представнки ПАТ
РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ в судове
засідання не з*явився, про дату,час та
місце слухання справи був
повідомлений у встановленому порядку.

Заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає що
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4,ОСОБА_5
« ПРО ВІДШКОДУВАННЯ МАЙНОВОЇ ТА
МОРАЛЬНОЇ ШКОДИ» є обґрунтованими та
підлягаючими частковому задоволенню,
з наступних підстав:

Згідно до частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27.03.92 № 6 (далі
- Постанова ВС № 6) встановлено, що
джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів речовин і інших
об'єктів виробничого, господарського
чи іншого призначення, які мають такі ж
властивості.

Майнова відповідальність за шкоду,
заподіяну діями таких джерел, має
наставати як при цілеспрямованому їх
використанні, так і при мимовільному
прояву їх шкідливих властивостей
(наприклад, у випадку заподіяння шкоди
внаслідок мимовільного руху
автомобіля). Під володільцем джерела
підвищеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадянин, що
здійснюють експлуатацію джерела
підвищеної небезпеки в силу права
власності, повного господарського
відання, оперативного управління або з
інших підстав (договору оренди,
довіреності).

В судовому засіданні було
встановлено, що позивач ОСОБА_3 є
власником автомобіля « Шевролет»
державний реєстраційний номер №
НОМЕР_1.

15 травня 2010 року о 10 годин 00
хвилин позивач ОСОБА_3, керуючи
вищевказаним автомобілем,рухався в
лівому ряду по вулиці Петровського в
Кіровському районі міста Донецька
.Відповідач ОСОБА_4 керуючи автомобілем
« Сітроен « державний реєстраційний
номер № НОМЕР_2, рухаючись по вулиці
Петровського в правому ряду. Напроти
будинку 26 по вулиці Петровського в
місті Донецьку відповідач ОСОБА_4 в
порушення вимог п. 10.1 Правил
дорожнього руху України змінив
напрямок руху свого автомобіля в
безпосередній близькості від
автомобіля позивача,що стало причиною
зіткнення з автомобілем позивача.

Відповідач ОСОБА_4 був
визнаний винним в скоєнні
вищевказаного правопорушення згідно
постанови Кіровського районного суду
міста Донецька від 22 березня 2011 року ,
справа про адміністративне
правопорушення,передбачене ст. 124 КпАП
УКРАЇНИ на підставі п.7 ст. 247 КпАП
УКРАЇНИ було закрито в зв*язку із
закінченням строку накладення
адміністративного стягнення.
Постановою Апеляційного суду
Донецької області від 27 липня 2011 року
постанова Кіровського районного суду
міста Донецька від 22.03.2011 року була
залишена без змін. Автомобілю
позивача були заподіяні механічні
пошкодження. Вартість матеріального
збитку становить 20 248 гривень 47 коп.

Згідно до Висновку експерта № 61
експертного авто товарознавчого
дослідження № 61 від 22 червня 2010 року
вартість відновлювального ремонту ( з
технічної точки зору) автомобіля «
Шевролет « державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 складає 27 843 гривні 56 коп.,
які суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача ОСОБА_4 , як особи, винної в
скоєнні ДТП. При цьому суд звертає
увагу на те,що вищевказаний Висновок
складений співробітником ТОВ «
Експерт- сервіс» » ОСОБА_7 який має вищу
технічну освіту, кваліфікацію експерта
за спеціальністю 12.2 « Встановлення
вартості дорожніх транспортних
засобів,розміру заподіяної шкоди
власнику транспортного засобу» стаж
роботи з 2004 року, свідоцтво МЮ УКРАЇНИ
№ 1036 від 29.09.2006 року за спеціальністю:
інженер транспортних технологій ,в
зв*язку з чим у суду немає підстав
ставити під сумнів вищевказаний
Висновок.

Крім того, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача ОСОБА_4 на
користь позивача за проведення
автотоварознавчої експертизи грошові
кошти у сумі 1031 грн. Також з
відповідачки на користь позивача суд
вважає за необхідне стягнути , як
відшкодування майнової шкоди, витрати
позивача по транспортуванню
пошкодженого автомобіля в розмірі 312
гривень, оскільки вищевказані витрати
позивач поніс внаслідок протиправної
поведінки відповідача.

Виходячи з положень ст. 23 Цивільного
кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
При цьому моральна шкода полягає і у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.
Відповідно до п. З Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» - «... Під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними
діями або бездіяльністю інших осіб».
Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема,
у приниженні честі, гідності, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Через пошкодження належного
позивачеві транспортного засобу, він
був вимушений змінювати звичний для
нього спосіб життя, користуватися
послугами водіїв таксі та громадського
транспорту. Через протиправні дії
винуватця ДТП та пошкодження майна
позивача, позивач зазнав душевних
страждань та переживань, що негативним
чином відображалося на його емоційному
стані, на взаємовідносинах у родині.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача як відшкодування
моральної шкоди 2 000 гривень.

Разом з тим, суд вважає що
заявлена позивачем сума відшкодування
моральної шкоди - 27 000 гривень є
надмірно значною і такою,що не
відповідає моральним стражданням,
пережитим позивачем.

Також вважає за необхідне
частково стягнути з відповідача ОСОБА_4
на користь позивача витрати по
отриманню позивачами юридичної
допомоги так як вищевказані витрати
позивачів віднесені до витрат,
пов'язаних з розглядом судової справи
і підлягають стягненню особі, на
користь якої ухвалено рішення. В
судовому засіданні представник
позивача просить стягнути на його
користь витрати, понесені ними по
отриманню правовою допомоги в розмірі
4000 гривень, в підтвердженні чого
представником позивача надана суду
квитанції про внесення позивачем
вищевказаної грошової суми.

Але суд вважає вказану
вимогу необґрунтовано завищеною та
керуючись постановою КМ УКРАЇНИ від 20
грудня 2011 року № 4191- У1 « Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ і порядок їх
компенсації за рахунок держави»
,вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
грошову суму в розмірі 1000 гривень ( з
розрахунку того, що відповідно до
журналу судового засіданні
представник позивача приймала участь
в судових засіданнях протягом 1 години
та 1,5 години необхідні представнику
позивачів для складання позовної
заяви ,а також ознайомлення з
матеріалами справи), виходячи з 40%
розміру мінімальної заробітної плати
за годину роботи.

Оскільки судове рішення
винесено на користь позивача , згідно
ст. 88 ЦПК України, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по оплаті
судового збору в сумі 287 гривень ,та
витрати по інформаційно-технічному
забезпеченню процесу в розмірі 120
гривень.

Таким чином, аналіз досліджених
в судовому засіданні об*єктивних
доказів дає суду можливість зробити
правовий висновок про те,що обов*язок
по частковому відшкодування
заподіяної шкоди слід покласти на
відповідача,як особу,винну в
заподіянні майнової шкоди.
Відповідачку ОСОБА_5 від таких
обов*язків слід звільнити оскільки на
час ДТП вона не була власником джерела
підвищеної небезпеки і не є особою,
винною в заподіянні шкоди.

На підставі викладеного, ст.
22,23, 1166, 1167, 1187, ЦК України, керуючись
ст.ст. 209, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_4,ОСОБА_5, третя особа ПАТ
РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ « ПРО
ВІДШКОДУВАННЯ МАЙНОВОЇ ТА МОРАЛЬНОЇ
ШКОДИ»- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3,як відшкодування майнової
шкоди, вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу в розмірі
27 843 гривні 56 коп, витрати по проведенню
експертизи в розмірі 1031 гривня, витрати
по оплаті послуг евакуатора в розмірі
312 гривень, а всього - 29 186 гривень 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 витрати по отриманню юридичної
допомоги в розмірі 1000 гривень, витрати
оплаті судового збору в сумі 287 гривень
,та витрати по інформаційно-технічному
забезпеченню процесу в розмірі 120
гривень, а всього -1407 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3,як відшкодування моральної
шкоди 2000 гривень.

В решті позовних вимог ОСОБА_3
до ОСОБА_4,ОСОБА_5 третя особа ПАТ
РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ« ПРО
ВІДШКОДУВАННЯ МАЙНОВОЇ ТА МОРАЛЬНОЇ
ШКОДИ»-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції може бути подана
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
АНІСІМОВА Н.Д.