Справа № 201/4802/14-ц
Провадження № 2/201/1470/2014р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

09 липня 2014р.

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кім Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

10.04.2014р. ОСОБА_1 звернувся до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом про
розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 14.05.2014р. провадження
по справі було зупинено у зв'язку із
наданням сторонам місячного терміну
для примирення (а.с. № 34).

16.06.2014р. провадження по справі було
відновлено (а.с. № 35).

Позивач у позовній заяві в
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що вони з
відповідачкою зареєстрували шлюб
26.06.1999р. у АНД відділі РАЦС РС
Дніпропетровського міського
управління юстиції . Від даного шлюбу
сторони дітей не мають. Шлюбні
відносини з відповідачкою
припинилися з березня 2010р. Причиною
припинення шлюбних відносин стали
відсутність в родині взаєморозуміння
з питань ведення господарства, втрата
почуття любові та поваги. Крім того,
позивач на сьогоднішній день
знаходиться у фактичних шлюбних
стосунках з іншою жінкою - ОСОБА_3
Сторони проживають окремо, не ведуть
спільного господарства, не мають
спільного бюджету. Позивач вважає, що
родина розпалася остаточно і не може
бути відновлена. Строк на примирення,
наданий судом, позитивних результатів
не приніс. Просив шлюб розірвати та
винести рішення в судовому засіданні
за його відсутності без фіксування
процесу технічними засобами, про що
надав суду відповідну заяву (а.с. № 39).

Відповідачка в судові засідання
14.05.2014р. та 09.07.2014р. не з'явилася, про
дату та час слухання справи
повідомлялася належним чином, про що в
матеріалах справи є поштові
повідомлення (а.с. №13, 38). Крім того, в
наданій суду 28.04.2014р. заяві
відповідачка вважала, що можливе
примирення між сторонами, а також
просила розглядати справу за її
відсутності (а.с. № 14).

Таким чином, суд вважає за можливе на
підставі ст. 169 ЦПК України розглядати
справу за відсутності сторін та з
урахуванням того, що відповідачка
28.04.2014р. надала суду свої пояснення, то
суд вважає за можливе винести рішення
по справі на загальних підставах,
встановлених ЦПК України.

Розгляд справи відбувався на підставі
ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування
процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним з
подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 26.06.1999р. у АНД
відділі РАЦС реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції під актовим
записом № 333 (а.с. № 3).

Судом встановлено, що спільне життя
сторін не склалося через психологічну
несумісність подружжя, відсутність в
родині взаєморозуміння з питань
ведення господарства, втрату почуття
любові та поваги. Сторони проживають
окремо, мають роздільний бюджет,
спільне господарство не ведуть, не
підтримують подружніх відносин з
березня 2010р.

З огляду на вищевикладене і приймаючи
до уваги те, що шлюбні відносини між
сторонами по даній справі припинені
більше чотирьох років тому і з
цього часу більше не відновлювалися,
дітей від шлюбу не має, місячний строк
для примирення, наданий судом,
позитивних результатів не дав,
позивач від позову не відмовився, а
відповідачка будучи повідомленою
належним чином, жодних доказів
примирення між сторонами суду не
надала, суд дійшов висновку про те, що
родина сторін розпалася остаточно, її
відновлення бути не може, і шлюб
підлягає розірванню.

Обговорюючи питання розподілу судових
витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку із задоволенням позову, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідачки на користь позивача
понесені при подачі позову судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243грн. 60коп. (а.с. № 1).

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 8, 10, 60,
88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26.06.1999р. у АНД
відділі РАЦС Дніпропетровського
міського управління юстиції, під
актовим записом № 333 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які не мають дітей - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені при подачі позову судові
витрати в розмірі 243 грн. 60коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115 СК
України копію рішення суду про
розірвання шлюбу надіслати на адресу
Жовтневого відділу РАЦС
Дніпропетровського міського
управління юстиції для внесення

відомостей до Державного реєстру
актів цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний
суд

м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя :

Н.В.Ткаченко