АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 606/2953/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Малярчук В.В. Провадження №
22-ц/789/587/14 Доповідач - Дикун
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю - відповідача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Львівського державного університету
внутрішніх справ на рішення
Теребовлянського районного суду від 17
березня 2014 року у справі за позовом
Львівського державного університету
внутрішніх справ до ОСОБА_1 про
стягнення витрат, пов'язаних з
підготовкою фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року представник
Львівського державного університету
внутрішніх справ звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат,
пов'язаних з підготовкою фахівця у
вищому навчальному закладі МВС
України.

В обгрунтування вимог посилався
на те, що між сторонами було укладено
договір про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі МВС
України. Відповідно до п.п.2.3.6 вказаного
договору, ОСОБА_1 був зобов'язаний у
разі звільнення з органів внутрішніх
справ по закінченні навчання до спливу
встановленого трирічного терміну
перебування на службі відшкодувати
витрати, пов'язані з його утриманням у
навчальному закладі. Наказом УМВСУ в
Тернопільській області №139 о/с від
21.06.2013 року його було звільнено за п.64 "є"
"Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ" . Сума
фактичних витрат, пов'язаних з
утриманням курсанта становить 10466 грн.
54 коп. Позивач просить стягнути з
відповідача 10466 грн. 54 коп. витрат,
пов'язаних із підготовкою фахівця у
вищому навчальному закладі МВС України

Рішенням Теребовлянського
районного суду від 17 березня 2014 року у
задоволенні позову Львівського
державного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат,
пов'язаних з підготовкою фахівця у
вищому навчальному закладі МВС України
відмовлено, у зв'язку із
безпідставністю вказаних позовних
вимог.

Не погодившись із вказаним
рішенням суду, Львівський державний
університет внутрішніх справ
звернувся із апеляційною скаргою, в
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись, що оскаржуване
рішення порушує норми матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

В обгрунтування вимог апелянт
зазначає, що суд першої інстанції
прийшов до хибного висновку про
відсутність підстав для стягнення з
відповідача витрат, пов'язаних з
підготовкою фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України.

Відповідач апеляційну скаргу
заперечив, рішення суду вважає
законним та обгрунтованим.

Колегія суддів, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення ,
виходячи із наступних мотивів.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції виходив з відсутності
підстав для відшкодування з
відповідача витрат, пов'язаних з
підготовкою фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України, так як
останній не відмовлявся від
проходження служби, а був звільнений з
органів внутрішніх справ за п.64 "є"
"Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ" (за порушення
дисципліни).

Колегія суддів не погоджується з
наведеним висновком суду як таким, що
не відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону
оскаржуване судове рішення не
відповідає.

З матеріалів справи вбачається,
що 28 липня 2006 року наказом
Прикарпатського юридичного інституту
ЛьвДУВС № 222 ОСОБА_1 було зараховано на
навчання на 1-й курс факультету
громадської безпеки та кримінальної
міліції з 16 серпня 2006 року (з початку
табірного збору) з присвоєнням
спеціального звання "рядовий міліції" з
01 вересня 2006 року (а.с.3)

Згідно з витягом з наказу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській області
№ 177 о/с від 06 липня 2010 року лейтенанта
міліції ОСОБА_1, який прибув з
Прикарпатського юридичного інституту
Львівського державного університету
внутрішніх справ було призначено на
посаду дільничного інспектора міліції
(за рахунок посади заступника
начальника) СДІМ МГБ Теребовлянського
РВ з 02 липня 2010 року. (а.с.21)

Відповідно до витягу з наказу № 139
о/с від 21 червня 2013 року відповідача
було звільнено з органів внутрішніх
справ згідно з Постановою Кабінету
Міністрів України від 29 липня 1991 року
«Про затвердження положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ» у запас Збройних сил
за п.64 «Є» (за порушення дисципліни).
(а.с.7)

За довідкою - розрахунком № 162 від
09 серпня 2013 року витрати, пов'язані з
утриманням у Прикарпатському
юридичному інституті Львівського
державного університету внутрішніх
справ лейтенанта міліції ОСОБА_1 за
період навчання з 01 вересня 2006 року по 29
червня 2010 року, становлять 10466 грн. 54 коп
(а.с.8)

Згідно з п. 2.1.3 договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України від 10 серпня
2009 року, в обов'язки університету
входить забезпечення особи
харчуванням, речовим майном та
грошовим утриманням за нормами,
затвердженими нормативно-правовими
актами МВС України. (а.с. 4)

Згідно з ч. 6 ст. 18 Закону «Про
міліцію» курсанти вищих навчальних
закладів Міністерства внутрішніх
справ України у разі дострокового
розірвання договору через
недисциплінованість, звільнені із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
МВС України за порушення дисципліни,
відшкодовують МВС України витрати,
пов'язані з їх утриманням у вищому
навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Пунктом 14 постанови Кабінету
Міністрів України № 992 від 22 серпня 1996
року «Про порядок працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів,
підготовка яких здійснювалась за
державним замовленням», яка діяла на
час вступу ОСОБА_1 до університету, у
разі звільнення його за порушення
трудової дисципліни протягом трьох
років випускник зобов'язаний
відшкодувати у встановленому порядку
до державного бюджету вартість
навчання та компенсувати замовникові
всі витрати.

Крім того, обов'язок відповідача
щодо відшкодування вартості його
утримання під час навчання в
університеті сторони передбачили в
укладеному між ними договорі від 10
серпня 2009 року. Так, згідно з п. 2.3.6
договору, у разі відрахування з
навчального закладу чи звільнення з
органів внутрішніх справ по закінченню
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі за
підставами, передбаченими пунктом 3
договору (відповідно до п. 3.1 до таких
підстав, зокрема, відноситься
звільнення за порушення дисципліни)
відповідач зобов'язаний відшкодувати
фактичні витрати, пов'язані з
утриманням у навчальному закладі
згідно із затвердженим розрахунком.
(а.с. 4)

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1
відбулось в межах трирічного строку
роботи за призначенням, суд першої
інстанції дійшов до необґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача витрат,
пов'язаних з навчанням.

Відповідно до вимог п.3,4 ч. 1 ст.309
ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є порушенням
судом норм матеріального та
процесуального права; невідповідність
висновків суду обставинам справи.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає за необхідне скасувати
рішення суду першої інстанції, позов
задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на
користь Львівського державного
університету внутрішніх справ 10466 грн.
54 коп. витрат, пов'язаних з навчанням, та
відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, та
витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 307; 309; 316; 319; 324; 325
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського
державного університету внутрішніх
справ задовольнити.

Рішення Теребовлянського
районного суду від 17 березня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_1 на користь
Львівського державного університету
внутрішніх справ 10466 грн. 54 коп. витрат,
пов'язаних з навчанням та 229,40 грн
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області С.І. Дикун