Справа №442/4098/14-ц
Провадження №2/442/1452/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З а о ч н е

10 липня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомик А.П.

з участю секретаря - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з вказаним
позовом, мотивуючи вимоги тим, що їй на
праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі
також залишається бути зареєстрованим,
однак з листопада 2011 року за місцем
своєї реєстрації не проживає
відповідач ОСОБА_2 - колишній чоловік
доньки позивачки, коштів на оплату по
утриманню житла не надає. Формальна
реєстрація відповідача у належному їй
житлі створює перешкоди для реалізації
її права власності на це житло,
унеможливлює вільне розпорядження та
користування ним.

У зв'язку з вищенаведеними обставинами
просить ухвалити рішення, яким визнати
відповідача таким, що втратив право
користування спірним житловим
приміщенням.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала та просить його задоволити,
проти ухвалення у справі заочного
рішення не заперечує.

Відповідач двічі в судове засідання не
з'явився, причин неявки не повідомив,
хоча належним чином був повідомлений
про слухання справи по останньому
відомому місцю проживання. Однак,
конверт з судовою повісткою повернувся
до суду з відміткою "за закінченням
строку зберігання". Відповідно до вимог
ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка
надсилається поштою рекомендованим
листом з повідомленням про вручення за
вказаною стороною в позовній заяві
адресою місця проживання. У разі
відсутності особи за такою адресою,
вважається що судове повідомлення їй
вручене належним чином. При таких
обставинах суд розглянув справу у
відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення позивачки,
свідка, перевіривши матеріали справи,
суд вважає, що позов є підставним та
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних міркувань.

Небажання відповідача надавати докази
в обґрунтування своїх заперечень проти
позову, зокрема з причини ухилення від
участі в судових засіданнях, дає суду
право при заочному розгляді справи
обмежитися доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач - ОСОБА_1 являється власником
квартири АДРЕСА_1, в якому, зокрема, є
зареєстрованим відповідач ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК
України, член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року
№9 "Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя",
наявність чи відсутність прописки сама
по собі не може бути підставою для
визнання права користування жилим
приміщенням за особою, яка там
проживала чи вселилась туди як член
сім'ї наймача (власника) приміщення, або
для відмови їй у цьому.

Актом від 30 травня 2014 року, складеним
комісією КП ЖЕО Дрогобицької міської
ради, встановлено, що ними проводилась
перевірка на предмет проживання ОСОБА_2
в квартирі АДРЕСА_1, якими встановлено,
що відповідач в спірному житловому
приміщенні не проживає з листопада 2011
року.

Факт не проживання відповідача в
спірному житлі ствердила в судовому
засіданні свідок ОСОБА_3, яка пояснила,
що спільно з відповідачем, який
являється її колишнім чоловіком,
проживала у квартирі своєї матері. В
листопаді 2011 року відповідач забрав
свої особисті речі з квартири і більше
в неї не повертався. Будь-яких перешкод
в користуванні чи проживанні
відповідачу ніхто не чинив.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі
докази, суд приходить до переконання,
що оскільки відповідач не проживає у
спірному житлі понад встановлені
законом строки, не користується ним, не
несе витрат по його утриманню, а тому
його слід визнати таким, що втратив
право користування спірним житловим
приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224, 226
ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя