Дата документу 02.07.2014
Справа № 334/4281/14-ц
Провадження № 2/334/1931/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Ленінський районний суд
міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Єфремовій Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» про стягнення суми
за договором банківського вкладу,

в с т
а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в
якому в якому просить суд стягнути з
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний Банк» за
договором банківського вкладу
«Швейцарський «Постійний»
«Щомісячний» № від 16.04.13 року
залишок суми в розмірі 72 029, 74 долара
США (в тому числі нараховані за вкладом
відсотки у розмірі 8 875,74 долара США).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 16 квітня 2013 року між ним та
Публічним акціонерним товариством
«Всеукраїнський акціонерний Банк» був
укладений договір банківського вкладу
«Швейцарський «Постійний»
«Щомісячний» № від 16.04.13 року.

На виконання умов Договору, ОСОБА_1 вніс
в касу Банку кошти, на загальну суму 125
154,00 доларів США.

16.02.2014 року Договір за згодою Банку був
достроково розірваний. Після
дострокового розірвання Договору, Банк
повинен був повернути суму вкладу в
розмірі 125 154,00 доларів США та
нараховані відсотки в розмірі 8 875,74
доларів США. Загальна сума, яку Банк
повинен виплатити за Договором
становить 134 029,74 долара США.

Але, в порушення умов Договору, Банком
несвоєчасно і не в повному обсязі
здійснена виплата суми вкладу та
нараховані відсотки за Договором, а
саме в період з 17.02.2014 року до 06.05.2014 року
виплачено частково сума вкладу в
розмірі 62 000,00 доларів США.

Таким чином, залишок суми
банківського вкладу становить, 72 029,74
долара США.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до Банку
з проханням здійснити виплату йому в
повному обсязі невиплачену суму
банківського вкладу, але Банк залишок
суми банківського вкладу в розмірі
72029,74 доларів США так і не повернув.

В судовому засіданні представник
позивача та позивач підтримали позовні
вимоги, просили їх задовольнити,
оскільки відповідачем до теперішнього
часу залишок суми банківського вкладу
не повернуто, що порушує законні права
позивача.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, заперечень на позов
не надав, з заявою про розгляд справи
у його відсутність до суду не
звертався, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
що підтверджується поштовими
повідомленнями.

Крім того, представником відповідача
05.06.2014 року було надіслано заяву про
відкладення розгляду справи для
можливості надати пояснення та
заперечення, але до початку слухання
справи по суті представником
відповідача не надано а ні пояснень а
ні заперечень щодо вимог позовної
заяви.

Судом були використані всі можливі
способи сповіщення відповідача про час
та місце розгляду справи, але вони
виявилися марними. Неявка в судове
засідання відповідача, судом
розцінюється, як зловживання
процесуальними правами та намагання
затягнути розгляд справи.

Згідно із положенням статті 169 ЦПК
України, суд відкладає розгляд справи
лише в разі першої неявки в судове
засідання належним чином повідомлені
сторони без поважних причин, з
урахуванням поважності або
неповажності явки сторін до суду
залежно від того, яке це судове
засідання: перше чи повторне. Отже,
згідно із вимогами ЦПК України суд не
повинен з'ясовувати причини повторної
неявки належним чином повідомленого
відповідача у судове засідання, тому на
підставі ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди
позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача та його
представника, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Виходячи зі змісту та розуміння цієї
норми Закону слід, що при тому існувало
порушення цього права. В судовому
засіданні позивачем доведено, що його
право порушено саме відповідачем.

Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, і
сторони у справі мають рівні права
щодо надання доказів, їх дослідження
та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Пунктом 1.4 Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними та
фізичними особами, затвердженого
постановою правління Національного
банку України від 03 грудня 2003 року № 516,
передбачено, що залучення банком
вкладів (депозитів) юридичних і
фізичних осіб підтверджується:
договором банківського рахунку;
договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею ощадної книжки;
договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею ощадного
(депозитного) сертифіката; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею іншого документа, що
підтверджує внесення грошової суми або
банківських металів і відповідає
вимогам, установленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

В судовому засіданні встановлено, що 16
квітня 2013 року між сторонами був
укладений договір банківського вкладу
«Швейцарський «Постійний»
«Щомісячний» № від 16.04.13 року
(а.с.6).

На виконання умов Договору, ОСОБА_1 вніс
в касу Банку кошти: 16.04.2013 року в розмірі
105 154,00 доларів США, 19.04.2013 року в розмірі
20 000,00 доларів США, що підтверджується
квитанціями (а.с.7). Загальна сума, яку
ОСОБА_1 вніс за вищевказаним договором
становить 125 154,00 доларів США.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність" вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Відповідно до частини першої 1058
Цивільного кодексу України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Частиною третьою статті 1058 Цивільного
кодексу України визначено, що до
відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесений вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка (глава 72 цього
Кодексу), якщо інше не встановлено цією
главою або не випливає із суті договору
банківського вкладу.

Таким чином, на відносини пов'язані з
виконанням умов укладеного між ОСОБА_1
та Банком Договору поширюються
положення норм глав 71, 72 Цивільного
кодексу України, а також положення
Договору.

Відповідно до частини другої статті 1060
Цивільного кодексу України за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором. Умова договору
про відмову від права на одержання
вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до умов Договору, ОСОБА_1
вправі вимагати дострокового
повернення здійсненого ним вкладу від
Банку в будь-який момент, а Банк
отримавши від нього відповідну заяву
повинен видати вклад та нараховані
відсотки, у повному обсязі, відповідно
до умов Договору.

16.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Банку із
відповідною заявою про дострокове
повернення суми депозиту. В той же день,
Договір за згодою Банку був достроково
розірваний.

Після дострокового розірвання
Договору, Банк повинен був повернути
суму вкладу в розмірі 125 154,00 доларів
США та нараховані відсотки в розмірі 8
875, 74 доларів США, що підтверджується
Випискою Банку від 06.05.2014 року. Загальна
сума, яку Банк повинен виплатити за
Договором становить 134 029, 74 долара США
(а.с.8).

Але, в порушення умов Договору, Банком
несвоєчасно і не в повному обсязі
здійснена виплата суми вкладу та
нараховані відсотки за Договором, а
саме в період з 17.02.2014 року до 06.05.2014 року
виплачено частково сума вкладу в
розмірі 62 000,00 доларів США.

Таким чином, залишок суми
банківського вкладу становить, 72 029,74
долара США.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до Банку
з проханням здійснити виплату йому в
повному обсязі невиплачену суму
банківського вкладу, але Банк залишок
суми банківського вкладу в розмірі
72029,74 доларів США так і не повернув, чим
порушив законні права позивача.

Цивільний кодекс України, як основний
акт цивільного законодавства,
передбачає право вкладника вимагати
повернення внесеного ним депозиту у
повному обсязі у будь-який момент. Цей
же закон передбачає обов'язок Банку
видати депозит на першу вимогу
вкладника.

Враховуючи наведене, оцінюючи
належність, допустимість та
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі, а саме,
стягненню з відповідача залишок суми
вкладу в розмірі 72029,74 доларів США. Отже
висновки суду узгоджуються із
зібраними у справі доказами і не
суперечать вимогам законодавства.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір, що становить 3654 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 69, 88, 169, 212, 213,
224 ЦПК України, ст.ст. 525, 1058, 1060 ЦК
України, ст. 2 Закону України "Про банки
і банківську діяльність", п 1.4 Положення
про порядок здійснення банками України
вкладних (депозитних) операцій з
юридичними та фізичними особами,
затвердженого постановою правління
Національного банку України від 03
грудня 2003 року № 516, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
стягнення суми за договором
банківського вкладу - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний Банк» (4119, м. Київ-119, вул.
Зоологічна, 5, , кр №
1 в Головному Управлінні НБУ по м.
Київ, Київської області, код банку 321024)
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН
НОМЕР_1), за договором банківського
вкладу «Швейцарський «Постійний»
«Щомісячний» № від 16.04.13 року
залишок суми вкладу в розмірі 72 029
(Сімдесят дві тисячі двадцять дев'ять)
доларів США 74 цента (в тому числі
нараховані за вкладом відсотки у
розмірі 8 875,74 долара США).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний Банк» (4119, м. Київ-119, вул.
Зоологічна, 5, , кр №
1 в Головному Управлінні НБУ по м.
Київ, Київської області, код банку 321024)
на користь Державного бюджету
Ленінського району м. Запоріжжя (рр
0006 в УДКУ у Ленінському районі м.
Запоріжжя ГУДКУ у Запорізькій області,
ОКПО 38025423, МФО 813015, код суду 37408421)
судовий збір в розмірі 3654 (Три тисячі
шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
Н.Ю. Козлова