Справа № 752/9175/14-ц
Провадження № 6/752/310/14
У Х В А Л А

01.07.2014 року суддя Голосіївського
районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з
участю секретаря Крекотень О.В.,
розглянувши подання старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Сатиренко Ірини
Олександрівни про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, -

в с т а н о в и в:

рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 22 листопада 2010 року
задоволено позов ОСОБА_2 до ЗАТ «СК
«Інкомстрах» про стягнення
заборгованості по заробітній платі.
Постановлено стягнути з ЗАТ «СК
«Інкомстрах» на користь ОСОБА_2
заборгованість по заробітній платі в
сумі 144500,11 грн.

07 грудня 2010 року Голосіївським
районним судом м. Києва був виданий
виконавчий лист № 2-336/10.

Постановами від 23 грудня 2013 року
старшого державного виконавця ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві
Лопатецької Ю.В. відкрито виконавче
провадження ВП №23530528.

Старший державний виконавець ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві Сатиренко
І.О. за погодженням з начальником ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві Білан С.В.,
звернувся з поданням, яке надійшло до
суду 13 червня 2014 року, про встановлення
тимчасового обмеження боржнику у праві
виїзду за межі України керівника ЗАТ
«СК «Інкомстрах» ОСОБА_5 В
обґрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що
заборгованість не погашена, а боржник
ухиляється від сплати боргу.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконання
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Пунктом 2, 5 ч. 1 цієї статті передбачено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо:

- діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України;

- він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено,
зокрема, у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.
Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

З подання державного виконавця
вбачається, що рішення суду боржником
не виконується.

Суд вважає, що державним виконавцем
надані докази на підтвердження того, що
державним виконавцем вживались дії для
виконання рішення суду, та що боржник
ухиляється від виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
боржник ЗАТ «СК «Інкомстрах» не
виконує рішення суду про стягнення
заборгованості по заробітній платі, у
зв'язку з чим державним виконавцем
вжито заходи, спрямовані на виконання
зазначеного рішення, а саме: розшук
майна боржника, арешт майна та коштів
боржника, оголошення заборони на
відчуження нерухомого та рухомого
майна, виїзд державного виконавця за
місцем проживання боржника з метою
опису майна, однак такі заходи не
вплинули на виконання боржником
рішення суду.

Пунктом 18 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
право державного виконавця, у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, відповідно до правової
позиції Верховного Суду України щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених судовим
рішенням, рішенням іншого органу
(посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6
Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону №
606-XIV, позначає з об'єктивної сторони
такі діяння (дії чи бездіяльність)
особи боржника, які полягають у
навмисному чи іншому свідомому
невиконанні нею зазначених обов'язків.
У зв'язку з цим і здійснюється
примусове виконання. Це також є
підставою для звернення з поданням до
суду щодо вирішення питання про
застосування до такої особи
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань є оціночним поняттям.
Теоретично їх невиконання може бути
зумовлене об'єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, роботи, незадовільного
фінансового стану, тривалого
відрядження, важкої хвороби тощо. Однак
воно може мати й принципово інше
походження, суб'єктивне, коли боржник
свідомо ухиляється від виконання - має
змогу виконати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, який
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

В даному конкретному випадку,
враховуючи фактичні обставини справи
та зміст подання державного виконавця
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України без вилучення
паспортного документа і доданих до
нього матеріалів, зокрема, відсутність
у поданні вказівки на дії керівника ЗАТ
«СК «Інкомстрах» ОСОБА_5, які свідчать
про ухилення від виконання рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 22 листопада 2010 року, а також
реальний майновий стан боржника,
відображений у відповідях
реєстраційних органів, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
вважати, що боржник свідомо та умисно
ухиляється від виконання покладених на
нього судовим рішення зобов'язань.

Виходячи з викладеного, подання не
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6-8 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», статтями 5, 11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 19 Закону України «Про
державну прикордонну службу України»,
пунктами 22-25 Постанови Кабінету
Міністрів України від 31 березня 1995 року
№ 231 «Про затвердження Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»,
ст. 377-1 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Сатиренко Ірини
Олександрівни про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
керівника ЗАТ «СК «Інкомстрах» ОСОБА_5 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: