АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

3 липня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 17 березня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/5987/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Наборозняк М.І.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість по
кредитному договору від 21.12.2006 року,
укладеному між ОСОБА_2 та АТ АКІБ
«УкрсибБанк», що виникла і обчислена за
розрахунками по договору станом на
01.07.2013 року в сумі 75 978,01 грн.,
посилаючись на те, що вказаний
відповідач умови договору не виконує в
повному обсязі. За договором він
отримав кредитну суму 10 800 доларів США
під 11,5% річних до 20.12.2011 року.

В той же день 21.12.2006 року з ОСОБА_3 було
укладено договір поруки, за яким
остання зобов'язалась відповідати за
виконання ОСОБА_2 зобов'язань по
кредитному договору.

Станом на 03.01.2013 року заборгованість
складає ціну позову, в тому числі
основний борг, відсотки, прострочені
відсотки.

Також вказано, що позивач набув права
вимоги за зазначеним кредитним
договором відповідно до договору між
ПАТ «УкрсибБанк» від 08.12.2011 року.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 17 березня 2014 року
позов задоволено, стягнуто солідарно з
ОСОБА_2, який проживає у АДРЕСА_1 та
ОСОБА_3, яка проживає АДРЕСА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк»
заборгованість по кредитному договору,
укладеному 21.12.2006 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2, яка виникла і
обчислена за розрахунками по договору
станом на 01.07.2013 в сумі 75 078 грн. 01 коп. та
судовий збір 750 грн. 78 коп., а всього - 75 828
грн. 79 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

На обґрунтування скарги апелянт
вказує, що згідно п. 10.6. кредитного
договору № 0 - текст договору, будь
- які матеріали, інформація, що
стосується даного договору, є
конфіденційними і не можуть
передаватися третім особам без
попередньої письмової згоди іншої
сторони договору, тому апелянт вважає,
що АКІБ «Укрсиббанк» при укладенні
договору купівлі - продажу прав вимоги
з позивачем, допустив порушення даного
пункту кредитного договору, чим
порушив вимоги ст. 516 ЦК України.

З посиланням на ст.ст. 203, 205 ЦК України,
апелянт зазначає, що даний правочин є
недійсним, із застосуванням правових
наслідків недійсності правочину.

На думку апелянта, позивач не є
кредитором відповідача 1 і, як наслідок
- не має права вимагати від відповідача
1 погашення заборгованості та не має
права на звернення до суду за захистом,
відповідно ч. 3 ЦПК України.

В судове засідання сторони не
з'явились, повідомлені належним чином,
тому в силу ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія
суддів вважає за можливе розглядати
справу у їх відсутність.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого судом рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з правильно
встановлених в судовому засіданні
обставин та дійшов обґрунтованого
висновку про те, що відповідач ОСОБА_2
не спростував обставини щодо
невиконання умов договору із
позивачем, в тому числі отримання
безпосередньо у банку кредитних
коштів, при цьому докази, надані
позивачем визнані судом достовірними,
які є належним обґрунтуванням позовних
вимог та підставою для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком районного суду, так як він в
повній мірі відповідає встановленим
обставинам справи та вимогам Закону.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором Банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог,
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно положень ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання с його
невиконання або виконання з порушенням
умов визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідна до ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України у випадку ,
якщо за договором позики встановлений
обов'язок позичальника повернути
позики частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини , позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Доводи апеляційної скарги про
недійсність укладеного між позивачем
та АКІБ «Укрсиббанк» договору купівлі -
продажу прав вимоги по даному
кредитному договору, колегія суддів не
вважає обґрунтованими, оскільки
відповідно до чинного законодавства
правомірність договору презюмується,
при цьому відповідач не надав доказів
про те, що такий договір вже визнано
недійсним в установленому законом
порядку, про що суд першої інстанції
правильно зазначив в оскаржуваному
рішенні.

Таким чином, відповідач та його
представник не довели в суді першої
інстанції та не надали до апеляційної
скарги належних доказів про
необхідність застосування до договору
купівлі - продажу прав вимоги по
кредитному договору правових
наслідків недійсності правочинів,
передбачених ст. 216 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції в повному обсязі
дослідив, проаналізував та дав належну
оцінку поданим сторонами доказам, що
мають значення в конкретній справі та
доводять існування відповідних
юридичних обставин та підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості за кредитним
договором від 21.12.2006 року укладеному
між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 у
розмірі 75 078 грн. 01 коп.

За таких підстав доводи апеляційної
скарги законності рішення суду першої
інстанції не спростовують, рішення
суду першої інстанції ухвалене без
порушення норм матеріального права,
правові підстави для скасування
рішення, відсутні, а наведені в
апеляційній скарзі недоліки у розгляді
справи не вплинули на суть ухваленого
рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 17 березня 2014 року відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 17 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: