Справа № 451/1865/13
Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 22-ц/783/3626/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі: головуючого судді -
Берези В.І., суддів - Бойко С.М.,
Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря
судового засідання - Брикайло М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення
Радехівського районного суду
Львівської області від 18 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про
стягнення коштів, інфляційних витрат
та трьох процентів річних, -

в с т а н о
в и л а:

оскаржуваним рішенням в позові
відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник
позивача - ОСОБА_3, просить таке
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення є незаконним та
необґрунтованим. Вважає, що суд першої
інстанції дійшов безпідставного
висновку про пропуск позивачем строку
позовної давності. Зазначає, що
дізналася про порушення свого права в
2011 році, коли прийшла до ОСОБА_5 по свої
гроші за автомобіль. Крім того,
представником позивача було подано
клопотання про поновлення строку
позовної давності. У подальших
правовідносинах щодо розпорядження
спірним автомобілем ОСОБА_4 виступав не
як власник даного автомобіля, а як
представник ОСОБА_2 Відтак,
розпорядившись спірним автомобілем на
підставі доручення, ОСОБА_4
зобов`язаний був після виконання
доручення подати довірителю звіт та
все одержане у зв`язку з виконанням
доручення, тобто 1000 доларів США.
Внаслідок прострочення повернення
коштів ОСОБА_4 повинен сплатити
інфляційні втрати та 3 проценти річних.

В судове засідання з`явився
представник відповідача - ОСОБА_6, інші
особи, які беруть участь у справі, не
з`явилися, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце судового
розгляду справи, а тому справу
заслухано у їх відсутності, відповідно
до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, який
заперечив проти апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст.213 ЦК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З огляду на наявні в матеріалах справи
та досліджені в судовому засіданні
докази, оскаржуване рішення відповідає
даним вимогам.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що в 1988 році ОСОБА_2
придбала автомобіль марки ВАЗ 21063,
кузов № НОМЕР_1, державний номерний
знак НОМЕР_2 який був зареєстрований за
нею 28.06.1988 року в Червоноградському
МРЕВ ДАІ.

Встановлено, що ОСОБА_2 28 липня 1993 року
видала довіреність на ім`я ОСОБА_7 на
право керування автомобілем марки ВАЗ
21063, кузов № НОМЕР_1, державний номерний
знак НОМЕР_2, належного їй на праві
власності. Строк дії довіреності
закінчився 28 липня 1996 року.

Позивач 5 лютого 2003 року надала
нотаріально посвідчене доручення на
ім'я ОСОБА_4, відповідно до якого вона
доручила останньому розпоряджатися
належним їй автомобілем, від її імені
подавати заяви, одержувати необхідні
довідки та документи, розписуватися
від її імені, і отримувати належні їй
документи, бути її представником в
органах в Державтоінспекції та
виконувати всі дії, пов'язані з
виконанням даного доручення, які прямо
зазначені в ньому. Строк дії доручення
закінчився 5 лютого 2006 року (а.с.4).

Згідно з листом Червоноградського ВРЕР
ДАІ при ГУМВС України у Львівській
області №5639 від 25.10.2011 року (а.с.5), 4
березня 2003 року ОСОБА_4, який діяв за
дорученням від 5 лютого 2003 року,
відчужив автомобіль ОСОБА_5 Остання 4
березня 2003 року вказаний автомобіль
зареєструвала на себе у
Червоноградському ВРЕР ДАІ при ГУМВС
України у Львівській області.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачу
стало відомо про порушення свого права
05.03.2006 року, так як доручення
(довіреність) укладала не в перше. А
тому, дійшов висновку про сплив
позовної давності і як наслідок - про
відмову в позові.

З даним висновком погоджується і
колегія суддів.

Враховуючи момент виникнення спірних
правовідносин - 5 лютого 2003 року, суд
обґрунтовано застосував норми ЦК УРСР
в редакції 1963 року.

На основі досліджених матеріалів
справи встановлено, що спірне
доручення у встановленому законом
порядку не було визнано недійсним.
Відтак, 04.03.2003 року відбулося
відчуження автомобіля на підставі
доручення, строк дії якого закінчився
06.03.2006 року.

Обгрунтування вимог апеляційної
скарги з посиланням на те, що таким
відчуженням порушено права позивача як
довірителя, оскільки кошти від продажу
автомобіля не були йому негайно
повернуті і останньому стало відомо
про порушення свого права лише в 2011
році, не заслуговують на увагу.
Позивачем не представлено суду жодних
доказів звернення до відповідача з
вимогою про повернення коштів в період
з 2006 року, коли строк доручення
закінчився, по 27.11.2013 року, дати подання
позову про стягнення коштів.

Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР, загальний
строк для захисту права за позовом
особи, право якої порушено (позовна
давність), встановлюється в три роки.
Вимога про захист порушеного права
приймається до розгляду судом,
арбітражем або третейським судом
незалежно від закінчення строку
позовної давності (ст. 74 ЦК УРСР). Згідно
зі ст. 75 ЦК УРСР, позовна давність
застосовується судом, арбітражем або
третейським судом незалежно від заяви
сторін, а її перебіг починається з дня
виникнення права на позов. Право на
позов виникає з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права.

Як вбачається з рішення Радехівського
районного суду Львівської області від
21.03.2013 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 05.11.2013 року, в позові ОСОБА_2 до
ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа УДАІ ГУМВС
України у Львівській області,
приватний нотаріус ОСОБА_10 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння та визнання
недійсним відчуження автомобіля
відмовлено за спливом позовної
давності.

З урахуванням встановлених обставин,
судом правильно визначено характер
спірних правовідносин у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа:
ОСОБА_5 про стягнення коштів,
інфляційних витрат та трьох процентів
річних та застосовано до них позовну
давність.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до переконання, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення
залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст.ст.
313, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Радехівського районного суду
Львівської області від 18 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.