АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №676/6267/13-ц
Провадження №22-ц/792/1422/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого- судді Баса
О.Г.,

суддів - Карпусь С.А., Федорової Н.О.,

при секретарі -Дорощук О.М.,

з участю: позивача - ОСОБА_1

та її представників - ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника відповідачів -
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1, у
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 08 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1, у
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про захист честі, гідності та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

20 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із вищевказаним позовом. В його
обґрунтування зазначила, що відповідно
до розпорядження Кам'янець-Подільської
районної державної адміністрації від 14
червня 2010 року № 536/2010-р на базі родини
ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_8 утворено
прийомну сім'ю. 14 червня 2010 року у цю
сім'ю було влаштовано неповнолітню
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавлену
батьківського піклування.
Розпорядженням Кам'янець-Подільської
районної державної адміністрації від 19
листопада 2012 року № 1185/2012-р у зазначену
сім'ю влаштовано з 20.11.2012 року
малолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У період з січня по березень 2013 року у
відповідачки ОСОБА_6, яка працює
вчителем історії в Сокільській ЗОШ
І-ІІІ ступенів, систематично виникали
конфлікти з неповнолітньою ОСОБА_5
через неправомірні дії відповідачки
відносно дитини. Ці конфлікти
розглядались Центром соціальних служб
для сім'ї, дітей та молоді, управлінням
освіти, молоді та спорту
Кам'янець-Подільської районної
державної адміністрації,

________________________________________________________________________
___________________

Доповідач у першій інстанції
Вдовичинський А.В.
Провадження № 22-ц/792/1422/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія № 41

райдержадміністрацією та прокуратурою
Кам'янець-Подільського району. За
наслідками вивчення причин конфлікту
на зборах трудового колективу
Сокільської ЗОШ І-ІІІ ступенів,
директором школи та вищезазначеними
установами було встановлено неналежне
виконання функціональних обов'язків,
нетактовне поводження з
дитиною-сиротою, порушення
педагогічної етики з боку ОСОБА_6 Як
наслідок, її притягнуто до
дисциплінарної відповідальності та
оголошено догану. Також за допущені
порушення в створенні належних умов
для організації навчально-виховного
процесу догану було застосовано до
директора Сокільської ЗОШ І-ІІІ
ступенів ОСОБА_14

Вважає, що у якості акту помсти, ОСОБА_6
склала текст заяви на ім'я голови
Кам'янець-Подільської районної
державної адміністрації з викладенням
вигаданих нею образливих фактів
стосовно її сім'ї. Зокрема, звинуватила
її, як голову батьківського комітету
школи, у: вимаганні в батьків учнів
грошей на внутрішні туалети,
привласнення 20000 грн. бюджетних коштів
та 20000 грн., що надійшли в якості
безповоротної фінансової допомоги, у
постійних скандалах з мешканцями села,
у неправильному вихованні дітей, в їх
образах та у примушуванні до важкої
праці.

На підтримку цієї заяви відповідачкою
ОСОБА_7 організовано збір підписів
мешканців села, яким остання
повідомляла неправдиву інформацію. У
подальшому, частина з них, у своїх
письмових заявах, просили вважати їх
підписи недійсними.

Такі дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розцінює як
протиправні, оскільки порушують
особисті немайнові права її та
неповнолітніх прийомних дітей ОСОБА_5,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ганьблять їх честь та
принижують гідність.

В результаті цього, її прийомна донька
ОСОБА_5 зазнала важкого стресу,
отримала серйозну психологічну травму.
У неї почалась депресія, зник апетит та
спокійний сон, вона почала різко
втрачати вагу. У дитини з'явився страх,
що органи влади заберуть її із
прийомної сім'ї та повернуть до
будинку-інтернату. Донці знадобилася
допомога психологів та лікарів
невролога та психіатра. У період з
01.04.2013 року по 11.04.2013 року остання
перебувала на стаціонарному лікуванні
з діагнозом «вегето-судинна дистонія
по змішаному типу,
тривожно-депресивний синдром,
правобічний нефроптоз».

Зазначає, що з вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7
порушився нормальний плин життя їхньої
сім'ї, яке перенасичене негативними
емоціями та психологічними
переживаннями. Вони вимушені постійно
пояснювати та спростовувати поширену
неправду інформацію перед знайомими
людьми.

Моральну шкоду вона оцінює у 20000 грн. та
зазначає, що у такий спосіб буде
забезпечено виховну функцію юридичної
відповідальності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та
попереджено нові порушення особистих
немайнових прав її сім'ї.

Тому, просила суд, з урахуванням
уточнених позовних вимог: визнати
недостовірною та такою, що ганьбить
честь, принижує гідність її та
неповнолітньої ОСОБА_5, інформацію,
викладену в колективній заяві від
21.03.2013 року, адресованій голові
Кам'янець-Подільської районної
державної адміністрації, відносно
способу виховання дітей, що передані у
їхню прийомну сім'ю, а саме, що «…До них
грубо звертаються, часто обзивають та
заставляють важко працювати…»;
зобов'язати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протягом
десяти днів з дня набрання рішенням
суду законної сили спростувати вказану
недостовірну інформацію на
батьківських зборах класу, в якому
навчається ОСОБА_5; стягнути з ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на її користь по 20000 грн.
моральної шкоди з кожної.

Ухвалою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 19.02.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишені
без розгляду.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 08 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Непогоджуючись з таким рішенням суду,
позивач ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати його
та ухвалити нове, яким позов
задовольнити. Рішення вважає
незаконним та таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Зазначає, що суд не дав належної
правової оцінки обставинам справи та,
як наслідок, прийняв формальне
неправосудне рішення.

На її думку, сам факт складання тексту
заяви ОСОБА_6, адресованої голові
Кам'янець-Подільської районної
державної адміністрації, та
організація збору підписів ОСОБА_7 на
її підтримку, вже є втручанням в її
особисте і сімейне життя,
недоторканість якого гарантується
Конституцією України, та поширенням
недостовірної, негативної інформації
серед мешканців села Сокіл.

Звертає увагу суду на те, що значна
частина мешканців села, які підписали
зазначену заяву, пізніше відмовились
від підтримання викладених у ній
фактів. Проте, суд першої інстанції
такій відмові не дав належної правової
оцінки, зазначивши, що це не впливає на
вирішення спору.

Неправильним вважає рішення суду в
частині відмови в задоволенні позовної
вимоги про спростування недостовірної
інформації відповідачами на
батьківських зборах класу. Так,
посилаючись на ст.ст. 16, 277 ЦК України,
суд зазначив, що примусове вибачення,
як спосіб судового захисту честі,
гідності та ділової репутації за
поширення недостовірної інформації, не
передбачений. Одночасно з тим, вимога
про спростування інформації шляхом
вибачення нею взагалі не заявлялась.

Окрім того, судом в порушення ч. 3 ст. 45
ЦПК України, було відмовлено у
задоволенні її клопотання та не
залучено до участі у справі
відповідний орган опіки та піклування
з метою захисту прав дітей.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала апеляційну скаргу з
мотивів, зазначених у ній.

Представник відповідачів заперечила
проти задоволення апеляційної скарги
та пояснила, що відповідачка ОСОБА_6,
вчитель вищої категорії, не складала
вищевказану колективну заяву. Вважає,
що це підтверджується
багаточисельними граматичними,
стилістичними, лінгвістичними та
іншими недопустимими для вчителя
помилками, які містяться в ній.
Натомість, доказів, що саме вона
готувала колективну заяву від
мешканців села, позивачка не надала.
Разом з тим, не заперечує, що
відповідачі підписались під нею з
метою вирішення проблем, які виникли у
школі та для захисту прав дітей.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Статтею 40 Конституції України
передбачено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Відповідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 25 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації" від 09.04.1999 року місцева
державна адміністрація забезпечує
розгляд звернень громадян та їх
об'єднань, контролює стан цієї роботи в
органах місцевого самоврядування, на
підприємствах, в організаціях і
установах, розташованих на відповідній
території; здійснює заходи щодо
організації правового інформування і
виховання населення.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 38 цього ж Закону
місцеві державні адміністрації
забезпечують додержання прав і свобод
громадян. Громадяни звертаються до
місцевих державних адміністрацій у
вирішенні питань, що належать до сфери
повноважень місцевих державних
адміністрацій. Посадові особи місцевих
державних адміністрацій зобов'язані
розглянути звернення громадян і не
пізніше ніж у визначений законом
термін прийняти рішення або дати
обґрунтовану відповідь.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 39 вказаного Закону
передбачено, що саме голови місцевих
державних адміністрацій несуть
відповідальність за виконання
покладених на місцеві державні
адміністрації завдань, представляють
відповідні місцеві державні
адміністрації у відносинах з
громадянами.

Давши належну оцінку доказам у справі,
суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог.

Встановлено, що 21 березня 2013 року
колектив мешканців Сокільської
сільської ради Кам'янець-Подільського
району Хмельницької області звернувся
до голови Кам'янець-Подільської
райдержадміністрації із листом, в
якому зазначив:

«Ми жителі Сокільської сільської ради
та батьки учнів Сокільської школи І-ІІІ
ступенів висловлюємо глибоке обурення
діяльністю мешканки с. Сокіл ОСОБА_1.
Протягом двох років ОСОБА_1 постійно
вмішується у роботу школи. Під
прикриттям дітей-опікунів вона
постійно скандалить з нашими дітьми,
обливає їх брудом та зводить наклепи.
Особливо нас обурює те, що ОСОБА_1
зводить наклепи на вчителів та їх
родини. Часто влаштовує сварки у школі
на очах дітей, маніпулюючи
дітьми-опікунами. Директор школи
ОСОБА_14 жодного разу не зупинила її та
ще в минулому році обрала її головою
батьківського комітету. Вони разом
почали вимагати у батьків батьківську
плату та гроші на внутрішні туалети (в
сумі 100 грн.). Чому батьківські збори
проводяться лише коли треба гроші.
Батьківська плата є добровільна для
батьків. Де поділися кошти, виділені на
туалети? Нам відомо, що держава
виділила 20 тисяч із статті у газеті
«Край Кам'янецький», СТОВ «Нібулон»
виділив 20 тисяч і збирали в нас по 100
гривен. Що всі гроші пішли на туалети ?
Чому вони відкриваються лише тоді як
хтось їде?

Нас обурює і те як опікунська рада на
чолі з ОСОБА_15 допустила «такої родини»
дітей якими опікується держава адже ця
сім'я постійно скандалить з мешканцями
нашого села. На сміх усім батькам їм ще
й вручили грамоту. Кому ви довіряєте
цих дітей ? В нашій школі від дій ОСОБА_1
і директора ОСОБА_14 не захищені ні діти,
ні вчителі. Вони можуть скласти
будь-який наклеп і узаконити це бо вони
виховують дітей-сиріт. Ми жителі села
часто приходячи у магазин і чуємо і
бачимо як вони виховуються. До них
грубо звертаються, часто обзивають,
заставляють важко працювати.

Ми обурені бездіяльністю або
незаконною діяльністю дирекції школи в
лиці ОСОБА_14. Протягом останніх двох
років у школі, де навчаються наші діти
відбувається повний бардак.

По-перше: питання з прослушками 2011 року
залишається відкритим. Хто поставив і
хто відповів про подібні дії в школі? Де
директор? Це злочин!

По-друге - Протягом грудня-січня не
возили дітей із сусідніх сіл. Коли
запитували директора вона грубо
відповідала «ОСОБА_16 шин не видає»,
«Платіт за паливо то будемо возити». А
що програма «Шкільний автобус» не
передбачала те, що автобус працює не на
повітрі?

По-третє: Наш терпець увірвався коли 25
лютого у школі було насипано під
класами якусь сіль чи іншу суміш.
Частина батьків прийшла за поясненням,
що відбувається. Відповідь така «Я
нічого не знаю, це робили молоді
учителі». Чому вона нічого не знає і
молоді учителі за слів директора не
відповідають? Чому ця суміш у школі ?
Чому не прийняті міри безпеки для
здоров'я наших дітей? Чому у наших дітей
відчувалася сильна головна біль та
недомагання ? Кого було повідомлено про
такі події у школі ? Це повна
бездіяльність директора!

Ми батьки дітей які навчаються у школі
боїмося за своїх дітей, бо коли ми щось
хочемо вияснити зразу ми і наші діти
відчувають погане ставлення та
приниження з боку директора. Діти не
хочуть іти до школи і кажуть У нас у
школі кожний день концерти!». Хто
відповість за ці концерти»? Наша вимога
«Припиніть негайно все, тому що наше
село є показовим, а цей непорядок
підриває авторитет школи, вчителів,
Сокільської сільської ради та відділу
освіти і страждають ні в чому невинні
люди. Ми вимагаємо заміни директора та
навести порядок відносно Лалак та
припинити цей бардак. Школа це не
колонія а діти не є засуджені яким
присудили такого директора. Якщо, не
буде прийнято відповідних мір ми
змушені будемо звертатися у пресу та
телебачення для захисту своїх дітей».

Даний лист підписаний 60 мешканцями с.
Сокіл, в тому числі відповідачами (а.с.
8-10). У процесі розгляду справи 17
мешканців відкликали свої підписи (а.с.
17-20, 194-207).

Кам'янець-Подільською районною
державною адміністрацією було
розглянуто вищевказане звернення,
вивчена ситуація та 16 квітня 2013 року на
нього надана відповідь. Зокрема, що
стосується ОСОБА_1, повідомлено, що її
прийомна сім'я перебуває під
соціальним супроводженням центру
соціальних служб та забезпечує належні
умови виховання, що передбачають
необхідний рівень матеріального,
фізичного та духовного розвитку дітей.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що звернення мешканців
с. Сокіл до голови районної державної
адміністрації, на території якої
розташоване дане село та яка
уповноважена розглядати такі,
викликане не метою принизити честь та
гідність позивачки, а наміром виконати
свій громадський обов'язок та
захистити права, свободи та законні
інтереси як неповнолітніх прийомних
дітей, які проживають у сім'ї ОСОБА_1,
так і своїх, а отже про відмову у позові
останньої в цілому.

Кожному гарантується право на свободу
думки і слова, на вільне вираження
своїх поглядів і переконань. Кожен має
право вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір (ст. 34 Конституції
України).

З огляду на вищевказану норму права не
заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про те, що сам факт
складання тексту заяви ОСОБА_6,
адресованої голові
Кам'янець-Подільської районної
державної адміністрації, та
організація збору підписів ОСОБА_7 на
її підтримку, вже є поширенням
недостовірної, негативної інформації
серед мешканців села Сокіл, що
принизило її честь та гідність. Окрім
того, суду не доведено, що саме ОСОБА_6
склала дану заяву.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції помилково, не врахувавши
уточнені позовні вимоги, у своєму
рішенні в мотивувальній частині
зазначив, що примусове вибачення, як
спосіб судового захисту честі,
гідності та ділової репутації за
поширення недостовірної інформації, не
передбачений та з цих підстав відмовив
в даній позовній вимозі. Однак, вказана
помилка є формальною і не вплинула на
законність винесеного рішення,
оскільки дана вимога, є похідною від
попередньої, - визнання недостовірною
інформації.

Доводи апеляційної скарги не можна
визнати переконливими, оскільки вони
не містять доказів, які б простували
висновки суду першої інстанції та
впливали на законність судового
рішення.

Судом першої інстанції дотримані
вимоги процесуального закону,
всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані
обставини справи та надана їм належна
оцінка, тому підстав для скасування
його рішення в межах доводів
апеляційної скарги та заявленого
позову не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 08 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О. Федорова