Справа № 661/2371/14-ц
Новокаховський міський суд
Херсонської області в складі :
Головуючого судді Матвєєвої Н.В.
При секретарі Чорномурко І.В.
З участю представника позивача
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нова Каховка Херсонської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення
порядку користування жилим
Позивачка звернулася до суду з позовом,
вказавши, що 27.12.2011 року Новокаховський
міський суд Херсонської області
визнав за нею право власності на 1/2
частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1.
При цьому вона отримала витяг про
державну реєстрацію прав власності від
22.03.2012 року на 1/2 частину квартири. 23.04.2014
року Новокаховський суд Херсонської
області прийняв рішення про вселення
її в квартиру та зобов'язав відповідача
не чинити перешкод у вільному доступі
до квартири та проживанні в ній.
Враховуючи її право власності на 1/2
частину квартири, тобто 15,2 кв.м., при
встановленні порядку користування їй
може бути виділена кімната площею 16,6
кв.м., а кімната площею 13,8 кв.м.-
відповідачу. Такий порядок
користування жилим приміщенням є
найбільш зручним для них стосовно
розташування кімнат у квартирі.
Намагання вирішити питання про
визначення порядку користування жилим
приміщенням з відповідачем
добровільно, не дали ніяких
Просила суд встановити порядок
користування квартирою, розташованою
по АДРЕСА_1, виділивши їй кімнату площею
16,6 кв.м., а відповідачу кімнату площею
13,8 кв.м., кухню, ванну, туалет, коридор та
лоджію залишити в їх спільному
користуванні. Стягнути з відповідача
на її користь судові витрати.
Позивачка в судовому засіданні
підтримала заявлені вимоги, пояснивши,
що раніше проживала в спірній квартирі,
вона з дітьми проживала в кімнаті
площею 16,6 кв.м., а відповідач займав
кімнату площею 13,8 кв.м. Потім
відповідач вигнав її з квартири з
дітьми, вона проживає в найманій
квартирі. До цього часу не зважаючи на
рішення судів перешкоджає їй проживати
в квартирі та користуватися нею, тому
змушена в судовому порядку
встановлювати порядок користування
спірною квартирою. Проти винесення
заочного рішення по справі не
заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив, тому на підставі ст. 224-233 ЦПК
України, суд зі згоди позивачки та
представника позивача ухвалює рішення
при заочному розгляді справи.

Суд заслухавши пояснення позивачки, її
представника, свідка приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням
Новокаховського міського суду
Херсонської області від 27.12.2011 року за
ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1. З витягу про
державну реєстрацію прав від 22.03.2012
року слідує, що ОСОБА_2 зареєструвала
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 на підставі рішення суду.
Рішенням Новокаховського міського
суду від 23.04.2014 року вирішено вселити
її до квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 43,8 кв.м., жилою - 30,4 кв.м.
Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити їй
перешкоди у вільному доступі до
квартири та проживанні у квартирі.

З технічного паспорту на квартиру
вбачається, що квартира має дві жилі
ізольовані кімнати площею 16,6 кв.м. та 13,8
кв.м., кухню площею 5,2 кв.м., ванну
кімнату площею 2 кв.м., коридор площею 5,3
кв.м., балкон (лоджію) площею 2,4 кв.м.
Жила площа квартири 30,4 кв.м., загальна
площа - 44,5 кв.м. В квартирі
зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
станом на час розгляду справи. ОСОБА_2
зверталася з листом до відповідача з
проханням вирішити питання про порядок
користування спільною квартирою, проте
відповідач ухилився від отримання
поштової кореспонденції, про що
свідчить відмітка про повернення листа
за закінченням терміну зберігання.

З пояснень свідка ОСОБА_5, слідує, що він
разом з мамою ОСОБА_2 та своїм братом
проживали в спірній квартирі, займали
кімнату площею 16,6 кв.м. - залу, а батько
проживав в кімнаті площею 13, 8 кв.м., бо
то було його бажання. Потім він їх
вигнав, забравши ключі, до цього часу
відповідачем створюються перешкоди
його матері в користуванні квартирою.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників,
які володіють і користуються
спільним майном, відповідної
матеріальної компенсації.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7
від 04.10.91р. «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», яка не суперечить нормам ЦК
України 2004 року, якщо виділ частки
будинку (квартири) в натурі неможливий,
суд вправі за заявленим про це
позовом встановити порядок
користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
такого будинку. У цьому разі окремі
підсобні приміщення (кухня, коридор
тощо) можуть бути залишені в
загальному користуванні учасників
спільної часткової власності.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка є співвласницею 1/2 частини
спірної квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 разом з відповідачем.
За час спільного проживання склався
порядок користування вказаною
квартирою, а саме позивачка разом з
дітьми, які й на даний час залишаються
зареєстрованими в спірній квартирі,
займала кімнату площею 16,6 кв.м., а
відповідач кімнату площею 13,8 кв.м.,
вказана обставина підтверджується
позивачкою та показаннями свідка
ОСОБА_5 Вказані кімнати є
відокремленими, мають ізольовані
входи. Житлова площа квартири
становить 30,4 кв.м., тобто частина, яка
припадає позивачці відповідно до її
частки в спільній частковій власності
становить 15,2 кв.м., тобто меншою, ніж
кімната, яку просить виділити
позивачка в користування. Проте з
урахуванням порядку користування, що
склався раніше та за наявності двох
дітей, один з яких є непонолітнім, які
проживали в квартирі разом з батьками,
в кімнаті з мамою, неприязних відносин,
які склалися між позивачкою, її дітьми
та відповідачем, який вигнав їх з
квартири, суд вважає можливим
відступити від частки, та виділити в
користування позивачці кімнату площею
16,6 кв.м., оскільки проживання дітей в
кімнаті разом з батьком є неможливим,
через ті відносини , які склалися між
ними. Кухню, коридор, туалет, ванну
кімнату та лоджію за згодою позивачки
слід залишити в спільному
користуванні, щоб не порушувати права
власників на користування спільною
частковою власністю на квартиру.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню на
користь позивачки, понесені нею судові
витрати у вигляді судового збору у сумі
243.60 грн.

На підставі ст. 317,319,320,391,358 ЦК України,
Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.91р.
«Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», керуючись ст.ст. 10-13, 88, 212-215,
224-233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш
И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити порядок користування
квартирою, розташованою по АДРЕСА_1,
виділивши ОСОБА_2 житлову кімнату
площею 16,6 кв.м., а ОСОБА_3 - житлову
кімнату площею 13,8 кв.м., кухню, ванну,
туалет, коридор та лоджію залишити в їх
загальному спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 243.60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Херсонської області через
Новокаховський міський суд протягом 10
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення суду
набирає чинності після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Н. В. Матвєєва