Справа №576/1210/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року
Глухівський
міськрайонний суд Сумської області в
складі: головуючого судді Васяновича
В.М.
при секретарі
Плотніковій О.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Глухів справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті
особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8
-
про поділ майна подружжя, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із вказаним позовом,
мотивуючи його тим, що з 28 серпня 2005
року перебуває у зареєстрованому шлюбі
з відповідачем ОСОБА_3, від якого мають
двох синів ОСОБА_9 і ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і на даний час судом
розглядається справа про розірвання їх
шлюбу. Також мотивує свої вимоги тим, що
12 жовтня 2009 року за їх спільні кошти
вони придбали за 27684 грн. квартиру
АДРЕСА_1, що є їх спільною сумісною
власністю та становить 37/100 частин
цього житлового будинку. Крім того,
позивач посилається на те, що вони з
відповідачкою не домовилися про її
поділ, то просить суд поділити спірну
квартиру, визнавши за ним право
власності на 18,5/100 частин вищевказаного
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних господарських та
побутових будівель, та стягнути з
відповідачки понесені судові витрати.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги
та просив поділити 37/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1, які займає
квартира №3 в цьому будинку, визнавши
за ним право власності на 37/200 частин
вищевказаного будинку з відповідною
частиною надвірних господарських та
побутових будівель. Також ОСОБА_1 суду
пояснив, що рішенням Глухівського
міськрайонного суду від 30 травня 2014
року їх шлюб розірвано і просив суд
стягнути з відповідачки на його
користь 243,6 грн. витрат по оплаті
судового збору та заявив, що
відмовляється від стягнення витрат за
надання правової допомоги адвокатом.

Відповідач ОСОБА_3 в суді позов
визнала частково та пояснила, що дійсно
в період шлюбу вони з позивачем
придбали квартиру АДРЕСА_1, яка є їх
спільною сумісною власністю, але
вважає, що має право на 3/4 частини цієї
квартири, так як з нею проживають та
перебувають на її утриманні двоє
неповнолітніх дітей. Крім того,
відповідачка просила суд звільнити її
від стягнення судових витрат у зв'язку
з перебуванням на утриманні двох
неповнолітніх дітей.

Вивчивши матеріали
справи, заслухавши пояснення сторін,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Так, в суді встановлено,
що з 28 серпня 2005 року по 30 травня 2014 року
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, від якого мають малолітніх
дітей: синів ОСОБА_9 і ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2
З
договору купівлі-продажу, посвідченого
11.10.2009 р. державним нотаріусом
Глухівської міської державної
нотаріальної контори (реєстр. №1-2492)
вбачається, що ОСОБА_10, яка діє від
імені ОСОБА_11, продала, а ОСОБА_3 купила
37/100 частин житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
господарських та побутових будівель,
що розташовані на АДРЕСА_1.

В суді також установлено й
дані обставини сторонами не
заперечуються, що 37/100 частин у
вищевказаному житловому будинку, які
були придбані ОСОБА_3, займає квартира
№3, а іншими співвласниками
цього будинку є відповідно ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно до ст.ст. 60, 71 СК
України та ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності й ділиться між ними
в натурі.

А згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Оскільки
відповідач не заперечує, що спірна
квартира була придбана у період їх
шлюбу з позивачем й за їх спільні кошти,
і фактично позивачем заявлено вимоги
не про реальний поділ майна, що є їх
спільною власністю, а лише про визнання
права власності, то позов в частині
визнання його права власності на 37/200
частин вищевказаного будинку (1/2
частину спірної квартири №3 в цьому
будинку) підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає безпідставними
заперечення відповідача ОСОБА_3 щодо
збільшення її частки до 3/4 частин у
спірній квартирі, виходячи з
наступного.
Так, згідно ч.3 ст. 70 СК України за
рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.
Однак, зважаючи на
те, що всупереч вимог ст. 60 ЦПК України
відповідачкою не надано суду доказів,
що розмір аліментів, отримуваних нею
від позивача на утримання їх
неповнолітніх дітей, є недостатнім, то
суд не вбачає підстав для збільшення її
частки у спільному майні, а тому за
ОСОБА_1 необхідно визнати право
власності на 37/200 частин житлового
будинку АДРЕСА_1. Також
згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки
необхідно стягнути на користь позивача
243,6 грн. судових витрат по оплаті
судового збору.
На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60,
61, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 37/200 частин житлового будинку
АДРЕСА_1.
Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243,6 грн. витрат
по оплаті судового збору.

На
рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Сумської області через Глухівський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя