Справа № 758/3111/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

при секретарях - Цілуйко Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Києві
цивільну справу за позовом
житлово-будівельного кооперативу
«Автомат-4» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, 3% річних,
інфляційних,

В С Т А Н О В И В :

Житлово-будівельний кооператив
«Автомат-4» (далі - ЖБК «Автомат-4»)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, 3% річних, інфляційних.

Зазначав, що у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані та проживають: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_1 є власником особового рахунку
вказаної вище квартири та членом ЖБК
«Автомат-4».

Будинок, в якому проживають
відповідачі, перебуває на балансі та
обслуговується ЖБК «Автомат-4».

Відповідно до п. 15 Статуту ЖБК
«Автомат-4» плата за користування
тепловою та електричною енергією,
газом, водопостачанням, каналізацією, в
будинку кооперативу проводиться
відповідно до тарифів встановлених для
державного житлового фонду.

Згідно з розділом VI Статуту ЖБК
«Автомат-4» член житлово-будівельного
кооперативу зобов'язаний своєчасно
вносити платежі на покриття витрат
кооперативу по експлуатації,
капітальному ремонту житлового
будинку та утримання прибудинкової
території, внески до спеціальних
фондів та плату за комунальні послуги.

Позивач добросовісно виконує свої
обов'язки, забезпечуючи своєчасне та в
повному обсязі надання
житлово-комунальних послуг споживачам,
в тому числі відповідачам. Проте,
останні, в свою чергу, оплату за надані
послуги проводять частково,
несвоєчасно та у неповному обсязі.

За період з 01 березня 2012 року по 01
лютого 2014 року у відповідачів виникла
заборгованість по оплаті за спожиті
житлово-комунальні послуги на суму 9 900
грн.

Крім того, позивачем відповідно до ст.
625 ЦК України нараховано 3% річних на
суму 321 грн. 29 коп.; інфляційні на суму 1
280 грн. 48 коп.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість по оплаті
житлово-комунальних послуг в сумі
основного боргу у розмірі 9 900 грн.,
інфляційні у розмірі 1 280 грн. 48 коп., 3%
річних у розмірі 321 грн. 29 коп., всього 11
501 грн. 77 коп., а також судові витрати:
судовий збір і 1 218 грн. витрат на
правову допомогу.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позов з викладених
у ньому підстав і просила позов
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник, а
також представник ОСОБА_3, ОСОБА_4, у
судовому засіданні проти позову
заперечили, просили у задоволенні
позову відмовити у повному обсязі,
посилаючись на наступне.

У серпні 2009 року вони придбали 2
крильчасті лічильники гарячої та
холодної води, один з яких був
повірений 05 січня 2009 року, а другий 09
липня 2009 року, про що свідчать технічні
паспорти. Відповідно до умов
експлуатації лічильників, гарантійний
термін експлуатації становить 34 місці,
а міжповірочний інтервал становить три
роки. В той же місяць вони подали заяву
з копіями паспортів в Правління
позивача про встановлення та
опломбування цих лічильників. 01
вересня 2009 року фахівці позивача
провели монтаж вказаних лічильників та
вони з представником позивача уклали
договір про проведення розрахунків за
водопостачання та водовідведення за
показаннями квартирних приладів
обліку споживання холодної та гарячої
води. Відповідно до умов договору від 01
вересня 2009 року стягувач здійснює
технічний контроль за технічною
експлуатацією квартирних приладів, в
разі виявлення порушень переводить
споживача на нормований розрахунок.
Відповідно до технічних умов
використання лічильників без
державної повірки заборонено. Термін
придатності належних їм лічильників
закінчився 01 квітня 2012 року (34 місяці з
дати виробництва). Позивач, відповідно
до умов договору від 01 вересня 2009 року,
був зобов'язаний в II кварталі 2012 року
провести державну повірку належних їм
лічильників і на момент повірки
перевести їх на нормативні розрахунки.
Вони неодноразово, усно нагадували
позивачу про цей факт, та в подальшому
припинили оплату, у зв'язку з
незаконністю нарахувань позивачем
оплати за подачу та водовідведення
гарячої та холодної води в належну їм
квартиру із застосуванням неповірених
лічильників. Підставою для цього стали
дві обставини, а саме: з травня 2012 року
по липень 2012 року вся сім'я майже весь
час перебувала на дачі, гарячою та
холодною водою майже не користувалася,
а показання лічильників збільшились на
15 - 20% від минулого кварталу, позивач не
виконав свого обов'язку, передбаченого
умовами договору від 01 вересня 2009 року
щодо переведення їх (трьох чоловік) на
нормативні розрахунки.

Посилаючись на зазначені обставини,
просили відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, просили відмовити у
задоволенні вимог про стягнення з них
судових витрат, оскільки ці вимоги
позивачем необґрунтовані та належними
доказами не підтверджені.

Заперечуючи проти позову представник
ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав на
те, що у квартирі АДРЕСА_1 відповідач не
проживає, житлово-комунальні послуги
не споживає, а тому не несе обов'язку по
оплаті житлово-комунальних послуг.

Суд вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази у їх сукупності, дійшов
наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року
співвласниками квартири АДРЕСА_1, по 1/2
частині, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 85-86).

Відповідно до довідки форми № 3,
виданої ЖБК «Автомат-4» від 15 січня 2014
року у зазначеній квартирі
зареєстровані та проживають: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 є власником
особового рахунку, у зазначеній
квартирі не зареєстрований (а.с. 8).

Відповідач - ОСОБА_1 зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 131).

Згідно акту планової перевірки
показників лічильників холодної та
гарячої води по буд. № 1-а від 1 березня
2013 року, під час перевірки у квартирі
АДРЕСА_1 були зняті показники
лічильників холодної води - 686 куб.м. та
гарячої води - 720 куб.м. В процесі звірки
було виявлено недоплату по холодній
воді - 146 куб.м., по гарячій воді - 220 куб.м.
(а.с. 72).

Правильність відображених показників
в акті підтвердили у судовому
засіданні і свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» (далі -
Закон) житлово-комунальні послуги -
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу

Частиною 2 ст. 14 Закону передбачено, що
ціни/тарифи на комунальні послуги та
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій формуються
і затверджуються центральними
органами виконавчої влади,
національними комісіями, що здійснюють
державне регулювання у відповідних
сферах, та органами місцевого
самоврядування відповідно до їхніх
повноважень, визначених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки
встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Обґрунтовуючи позов, ЖБК «Автомат-4»
посилався на те, що відповідачі не
оплачували житлово-комунальні послуги,
а тому у них за період з 01 березня 2012
року по 01 лютого 2014 року виникла
заборгованість за спожиті
житлово-комунальні послуги на суму у
розмірі 9 900 грн. (а.с. 132-133).

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2, її
представник та представник ОСОБА_3,
ОСОБА_4 вказували на те, що лічильники
гарячої та холодної води не повірені
позивачем, акт від 1 березня 2013 року про
зняття показників лічильників
холодної та гарячої води не є належним
доказом, оскільки він підписаний
особою, яка не приймала участі в знятті
показників лічильників - ОСОБА_7, а тому
нарахування суми боргу за використані
146 куб.м. холодної води та за
використані 220 куб.м. гарячої води є
незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У порушення зазначених норм чинного
законодавства відповідачами не надано
суду доказів, які б спростовували
твердження позивача про не оплату
відповідачами послуг за використані 146
куб.м. холодної води та за використані
220 куб.м. гарячої води, не надано
доказів, які б вказували на те, що
відповідачами було використано іншу
кількість гарячої та холодної води.

А тому, суд дійшов висновку про
наявність правових підстав для
солідарного стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ЖБК «Автомат-4» 9 900
грн. заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За період з 1 березня 2012 року до 1 лютого
2014 року позивачем нараховано 321 грн. 29
коп. - 3% річних (а.с. 9), які підлягають
стягненню солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

Разом з тим, вимога про стягнення за
період з 1 березня 2012 року до 1 лютого 2014
року 1 280 грн. 48 коп. інфляційних (а.с. 9)
підлягає частковому задоволенню,
оскільки розмір інфляційних з суми 9 900
грн. за вказаний період складає 9 грн. 90
коп. (сукупний індекс інфляції за
вказаний період складає 1.001).

Таким чином, з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
підлягає стягненню солідарно сума
інфляційних у розмірі 9 грн. 90 коп.

Одночасно позов до ОСОБА_1 задоволенню
не підлягає, оскільки позивачем не
обґрунтовано позов в частині
солідарного стягнення з ОСОБА_1 та
інших співвідповідачів по справі
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, так як ОСОБА_1 є власником 1/2
частини квартири АДРЕСА_1, у зазначеній
квартирі останній не проживає,
житлово-комунальними послугами не
користується.

Ураховуючи те, що позов підлягає
частковому задоволенню, з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ЖБК
«Автомат-4» підлягає стягненню
відповідно до ст. 88 ЦПК України по 81 грн.
20 коп. судового збору з кожного

Разом з тим, не підлягають задоволенню
вимоги позивача про стягнення з
відповідачів на його користь 1 218 грн.
витрат на правову допомогу, виходячи з
наступного.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
передбачено, що до витрат, пов'язаних з
розглядом цивільної справи, належать
витрати на правову допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Частиною 1 ст. 56 ЦПК України
встановлено, що правову допомогу може
надавати особа, яка є фахівцем у галузі
права і за законом має право на надання
правової допомоги.

На підтвердження понесених позивачем
витрат на правову допомогу суду надано
договір № 1 про надання правової
допомоги від 01 лютого 2014 року,
укладеного між ЖБК «Автомат-4» та
ОСОБА_8 (а.с. 27), додаткову угоду до
зазначеного договору від 10 квітня 2014
року (а.с. 97).

ОСОБА_8 представляла інтереси ЖБК
«Автомат-4» у судових засіданнях на
підставі довіреності, розрахунку
витрат на правову допомогу не надала,
до того ж, документу про сплату 1 218 грн.
витрат на правову допомогу суду також
не надано, а тому підстав для
задоволення вимог про стягнення витрат
на правову допомогу немає.

Керуючись ст. ст. 1, 14, 20, 32 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги», ст.
ст. 526, 625 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 56,
57, 58, 59, 60, 79, 84, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов житлово-будівельного
кооперативу «Автомат-4» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, 3% річних, інфляційних -
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь житлово-будівельного
кооперативу «Автомат-4» 9 900 (дев'ять
тисяч дев'ятсот) грн. заборгованості за
житлово-комунальні послуги, 9 (дев'ять)
грн. 90 коп. інфляційних, 321 (триста
двадцять одну) грн. 29 коп. - 3% річних.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь житлово-будівельного
кооперативу «Автомат-4» по 81
(вісімдесят одній) грн. 20 коп. судового
збору з кожного.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя С. С. Захарчук