Рішення

Іменем України

26 травня 2014 року

Теребовлянський районний суд

в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при
секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому
судовому засіданні в м. Теребовля
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою, в якій просить
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, який
було зареєстровано 13 липня 2012 року
виконавчим комітетом Ладичинської
сільської ради Теребовлянського
району Тернопільської області, актовий
запис № 3.

Від спільного подружнього проживання в
них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує
тим, що причиною розірвання шлюбу є те,
що з відповідачем спільне сімейне
життя не склалося, вже тривалий час між
ними існують не приязні стосунки, у
зв'язку з чим між ними виникли
суперечки та сварки, це все проходить
на протязі тривалого часу, їхня сім'я
фактично розпалась і подальше спільне
життя та збереження шлюбу є неможливим
і буде суперечити їхнім інтересам
вважає, що сім'я існує формально,
зберегти яку неможливо та недоцільно.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, однак в матеріалах справи
міститься її заява, згідно якої вона
позов підтримує та просить справу
слухати в її відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, однак подав до суду заяву про
слухання справи у його відсутності,
позовні вимоги не визнав та на
розірвання шлюбу не згоден.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає до
задоволення, оскільки судом
встановлено:

Згідно свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
зареєстровано 13 липня 2012 року
виконавчим комітетом Ладичинської
сільської ради Теребовлянського
району Тернопільської області, актовий
запис № 3.

Від спільного подружнього проживання в
них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутні почуття
взаємної поваги, взаємодопомоги та
підтримки, тобто, ці засади, які є
морально-правовою основою шлюбу.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існує
формально, зберегти який неможливо та
недоцільно.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного
Кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до ст. 110 цього ж
кодексу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України суд з'ясував фактичні взаємини
подружжя, обставини подружнього життя.

Таким чином, суд прийшов до
переконання, що позов слід задоволити,
розірвавши шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
який було зареєстровано 13 липня 2012 року
виконавчим комітетом Ладичинської
сільської ради Теребовлянського
району Тернопільської області, актовий
запис № 3.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України, ст.
105, 110, 112 Сімейного кодексу України,
суд,-

Вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
який було зареєстровано 13 липня 2012 року
виконавчим комітетом Ладичинської
сільської ради Теребовлянського
району Тернопільської області, актовий
запис № 3.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
сплачений позивачкою при зверненні з
позовом про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути
подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Тернопільської області через
Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ
В.В. МАЛЯРЧУК