У х в а л а

7 липня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в особі
законного представника - ОСОБА_3, третя
особа - орган опіки та піклування в
особі районної адміністрації
Запорізької міської ради у
Шевченківському району, про звернення
стягнення на заставлене майно,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що відповідно до
укладеного договору від 1
лютого 2008 року ОСОБА_4 отримала кредит в
розмірі 24 500 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 12,00% річних з кінцевим терміном
повернення до 1 лютого 2028 року. У
порушення норм закону та умов договору
ОСОБА_4 зобов'язання за вказаним
кредитним договором належним чином не
виконала, у зв'язку із чим станом на 27
лютого 2013 року має заборгованість у
розмірі 64 923,40 доларів США, що складає 518
737 грн 96 коп. У забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
банк та ОСОБА_3 1 лютого 2008
року уклали договір іпотеки, згідно
якого відповідач надала в іпотеку
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1. З урахуванням викладеного
банк просив суд у рахунок погашення
кредитної заборгованості звернути
стягнення на вищевказану квартиру та
виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
проживають та зареєстровані у спірній
квартирі.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 8 листопада
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 18 грудня 2013 року, позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено частково. У
рахунок погашення заборгованості за
кредитом від 1 лютого 2008 року в розмірі
494 048 грн 5 коп. звернуто
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу із застосуванням
процедури предмета іпотеки,
передбаченої ст. 38 Закону України «Про
іпотеку», шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладенням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем з
отриманням витягу з Державного реєстру
прав власності та з наданням
ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу, за
ціною продажу на підставі оцінки майна
суб'єктом оціночної діяльності, на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна. У решті позову
відмовлено. Вирішено питання про
судовий збір.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року судові рішення залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява ПАТ
КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме ч. 4 ст.
9, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39, 40 Закону
України «Про іпотеку», що потягло, на
думку заявника, ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня
2013 року.

Із доданої до заяви ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ випливає різне визначення
предмета регулювання правових норм,
різні підстави та зміст позовних вимог
й різні фактичні обставини у
порівнянні з судовим рішенням, яке
оскаржується.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
особі законного представника - ОСОБА_3,
третя особа - орган опіки та піклування
в особі районної адміністрації
Запорізької міської ради у
Шевченківському району, про звернення
стягнення на заставлене майно за
заявою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С. Ф. Хопта

І.М. Фаловська