Справа №
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2014 р.

смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької
області у складі: головуючого судді
Нагорного А.О., при секретарі судового
засідання Сафоновій І.О., представника
відповідача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_3, у якому просить суд визнати за
нею право власності на ? частини
житлового будинку, загальною площею 113,8
кв.м., розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, а також поділити автомобіль
CHEVROLET LACETTI NF, реєстраційний номер
НОМЕР_1, чорного кольору, 2006 року
випуску, № кузова НОМЕР_3, виділивши
його в натурі відповідачу, при цьому
стягнувши з нього грошову компенсацію
в розмірі ? частки його вартості.

У подальшому позивач ОСОБА_2 позовні
вимоги уточнила і просила визнати
зазначений житловий будинок спільною
сумісною власністю подружжя та визнати
за нею право власності на ? частини
будинку. Позовні вимоги щодо
автомобіля залишилися без змін.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
з відповідачем з жовтня 1998 року по
січень 2013 року перебували у шлюбі, від
якого мають дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
р. н., та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., які на
теперішній час мешкають разом з нею та
знаходяться на її утриманні.

У позовних вимогах позивачка
стверджує, що будинок та автомобіль
вони з відповідачем придбали в період
шлюбу за власні кошти. Згідно свідоцтва
на право власності на нерухоме майно,
зазначений вище будинок 10.04.2004 р.
зареєстрований на відповідача.

Право власності на нерухоме майно за
ОСОБА_2 також не зареєстровано.

Автомобіль зареєстрований на
відповідача 02.09.2006 р. і ним на
теперішній час користується останній.

Присутня у судовому засіданні позивач
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала
повністю, просить позов задовольнити.

Присутній у судовому засіданні
представник відповідача позовні
вимоги щодо поділу автомобіля та
сплати позивачці грошової компенсації
половини його вартості визнав
повністю.

У частині позовних вимог щодо визнання
будинку спільною сумісною власністю та
визнання за позивачкою ? частини права
власності на житловий будинок просить
відмовити, так як будівництво будинку
закінчене у вересні 2007 року, а шлюб
укладений у жовтні 1998 року.

Вислухавши сторони та їх
представників, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, повно і всебічно з'ясувавши
обставини, на які посилається позивач
як на підставу своїх вимог,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову з наступних
підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна із
сторін повинна доказати ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених Кодексом.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.23 Постанови Пленуму Верховного «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» №11 від
21.12.2007 р., вирішуючи спори між подружжям
про майно, необхідно встановлювати
обсяг спільно нажитого майна, наявного
на час припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно
до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Спільною сумісною власністю подружжя,
зокрема, можуть бути: квартири, жилі й
садові будинки; земельні ділянки та
насадження на них, продуктивна і робоча
худоба, засоби виробництва,
транспортні засоби; грошові кошти,
акції та інші цінні папери,
паєнакопичення в житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні
подружжю за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони з 03.10.1998 р. перебували у шлюбі,
зареєстрованому відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Веселівського
районного управління юстиції
Запорізької області, свідоцтво про
шлюб, серії НОМЕР_4 (а.с.18).

Рішенням Веселівського районного суду
Запорізької області від 21.01.2013 р. шлюб
розірвано (а.с.12-14).

Від шлюбу сторони мають синів: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., та ОСОБА_5, 07.07.2007 р. н.,
що підтверджується свідоцтвами про
народження, серії НОМЕР_5 та НОМЕР_6,
виданими повторно 05.10.2012 р. відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Веселівського районного управління
юстиції Запорізької області (а.с.16, 17).

Отже, сторони у період часу з 03.10.1998 р. по
21.01.2013 р. перебували у шлюбі (а.с.12-14, 18).

02.09.2006 р. поставлений на облік у
Мелітопольському ВРЕР УДАІ ГУМВС
України в Запорізькій області
автомобіль LACETTI NF, реєстраційний номер
НОМЕР_1, чорного кольору, 2006 року
випуску, № кузова НОМЕР_3, технічний
НОМЕР_2 виданий на прізвище ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою №35/8498 від
22.11.2012 р. (а.с.8).

Крім того, представник відповідача
позовні вимоги у цій частині визнав
повністю, а відповідно до п.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що автомобіль LACETTI NF,
реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного
кольору, 2006 року випуску, № кузова
НОМЕР_3, є спільним майном подружжя
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому він підлягає
поділу на підставі ст.70 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом прав
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Також ч.3 ст.386 ЦК України передбачено,
що набуте подружжям за час шлюбу майно,
є їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч.2 ч.71 СК України, неподільні
речі присуджуються одному з подружжя,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України,
неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення.

Автомобіль LACETTI NF, реєстраційний номер
НОМЕР_1, чорного кольору, 2006 року
випуску, № кузова НОМЕР_3 - є
неподільною річчю, і не може бути
реально поділений між сторонами
відповідно до часток.

За правилами ч.ч.4, 5 ст.71 СК України
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення другим
із подружжя відповідної грошової суми
на депозитний рахунок суду.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у
п.25 Постанови Пленуму Верховного «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» №11 від
21.12.2007 р., вирішуючи питання про поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст.71
СК щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

За відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст.365 ЦК, за
умови звернення подружжя (одного з них)
до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми.

Як вбачається зі змісту позовних
вимог, позивачка звернулася до суду з
позовом саме про присудження
грошової компенсації за автомобіль.

У позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що
на теперішній час вартість автомобіля
складає 80000,00 грн., проте документів на
підтвердження саме такої вартості
автомобіля суду не надала.

Відповідач заперечував проти такої
вартості автомобіля і надав суду
висновок експертного
автотоварознавчого дослідження №168/н
від 24.05.2013 р. про оцінку автомобіля CHEVROLET
LACETTI NF, реєстраційний номер НОМЕР_1,
чорного кольору, 2006 року випуску, №
кузова НОМЕР_3, ринкова вартість якого
склала 55 228,00 грн. (а.с.57-63).

Позивач ОСОБА_2 із зазначеною вартістю
не погодилася. З матеріалів справи
встановлено, що за її клопотанням
ухвалою Веселівського районного суду
Запорізької області від 02.10.2013 р. була
призначена автотоварознавча
експертиза, проведення якої було
доручено експертам Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, оплату вартості якої
покладено на позивача (а.с.83).

Проте, позивачка за висновок судової
автотоварознавчої експертизи №71-14 на
рахунок №Рах-0049 від 13.01.2014 р. не
сплатила 784,00 грн. (а.с.92).

Під час судового розгляду справи
ОСОБА_2 клопотань про призначення та
проведення експертиз із питань
встановлення вартості автомобіля не
заявляла.

Жодних доказів на підтвердження того,
що автомобіль коштує 80000,00 грн., суду не
надала.

Тому, при поділі спільного майна
подружжя суд буде приймати до уваги
вартість автомобіля в розмірі 55228,00
грн., яка підтверджена наданими
відповідачем доказами (а.с.57-63).

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Положеннями ст.372 ЦК України
передбачено, що майно, що є у спільній
сумісній власності, може бути поділене
між співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом. У
разі поділу майна між співвласниками
право спільної сумісної власності на
нього припиняється.

Позивачка бажає в порядку поділу майна,
що є у спільній сумісній власності,
виплати їй грошової компенсації її
частки.

Суд вважає за можливе в порядку поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності сторін, виділити у
власність відповідача автомобіль,
оскільки він зареєстрований на ім'я
відповідача, останній ним користується
і фактично не бажає віддавати його
позивачці.

Позивачці ОСОБА_2 підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_3 компенсації її
частки у спільному майні подружжя в
розмірі 27614,00 грн. (55 228,00 грн. / 2 = 27 614,00
грн.).

Також зі змісту позовної заяви
вбачається, що позивачка у частині
позовних вимог ставить питання про
визнання житлового будинку, загальною
площею 113,8 кв.м., що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, спільною сумісною
власністю подружжя та визнання за нею
права власності на ? частини будинку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
посилається на свідоцтво на нерухоме
майно, серії ЯЯЯ №918757, а саме: житловий
будинок АДРЕСА_1, який зареєстрований
на відповідача (а.с.15).

ОСОБА_2 зазначає, що запис внесено 28.02.2007
р. за №26, свідоцтво видане 10.04.2007 р., а з
відповідачем у шлюбі перебувала з
03.08.1998 р. по січень 2013 р. Тому, на її
думку, це є підстави для задоволення
позову.

Проте, суд приходить до висновку, що у
задоволенні позову у цій частині
ОСОБА_2 необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено і підтверджено
наданими відповідачем доказами, що
будівництво розпочато у 1994 році і
закінчено 20.09.1997 р. Будівельно-монтажні,
штукатурно-малярні та
завершально-оздоблювальні роботи
виконувалися підрядною організацією -
Веселівський райагробуд. По
завершенню будівництва і прийняття
будинку до експлуатації він набув
право особистої власності і оселився в
ньому, що підтверджується актом
прийому-передачі (а.с.43-56).

Право власності на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.7, 10).

Також зі змісту свідоцтва про право
власності від 10.04.2007 р. на нерухоме
майно вбачається, що житловий будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_1, має
приватну форму власності з часткою 1/1,
зареєстрований за власником ОСОБА_3 на
підставі рішення виконавчого комітету
Веселівської селищної ради
Запорізької області 28.02.2007 р. за №26
(а.с.15).

Сторони шлюб уклали 03.10.1998 р. (а.с.18) і
стали мешкати разом у зазначеному
будинку вже після укладення шлюбу.

Тому позов у цій частині задоволенню не
підлягає.

Питання з судовими витратами по справі
вирішити у відповідності з вимогами
ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.60, 69-71 СК України,
ст.ст.183, 372, 386 ЦК України, керуючись
ст.ст.10, 11, 15, 60, 88, 174, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна
подружжя виділити у натурі ОСОБА_3
автомобіль LACETTI NF, реєстраційний номер
НОМЕР_1, чорного кольору, 2006 року
випуску, № кузова НОМЕР_3, вартістю 55228,00
грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію її частки у
спільному майні подружжя за автомобіль
у розмірі 27614,00 грн. (двадцять сім тисяч
шістсот чотирнадцять гривень 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в сумі 114,70 грн.,
пов'язані зі сплатою судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Веселівський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області

А.О. Нагорний

04.07.2014