Справа 410/2002/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014р. Брянківський
міський суд Луганської області

у складі:

головуючого судді Гончарова В.М.

при секретарі Колеснік М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні суду м. Брянка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним, про
визнання права власності на нерухоме
майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом про визнання дійсним
договору купівлі-продажу житлового
будинку зі всіма господарськими
будівлями і спорудами, та земельною
ділянкою, загальною площею 0,1 га, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1
посилаючись на те, що 05 травня 2014 року,
згідно договору купівлі-продажу
нерухомого майна, купив вказане
нерухоме майно у ОСОБА_2 за сімнадцять
тисяч гривень. Відповідно до договору,
останній підлягав нотаріальному
посвідченню, однак, зробити це не
виявилося можливим у зв'язку з
невпорядкованістю правовстановлюючих
документів і відмовою відповідачки
від їх впорядкування та нотаріального
засвідчення правочину. Відсутність
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу фактично позбавляє
його права власності на придбане
нерухоме майно. З метою захисту свого
майнового права позивач просить суд
визнати договір купівлі-продажу
дійсним, визнати за ним право власності
на вказане нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутністю, на
позовних вимогах наполягає та просить
задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю,
заявлені вимоги визнала повністю,
проти їх задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав:

По справі встановлено, що 05 травня
2014 року, згідно договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 за сімнадцять
тисяч гривень житловий будинок зі
всіма господарськими будівлями і
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною
площею 0,1 га, надану для обслуговування
вказаного індивідуального житлового
будинку згідно Державного акту на
право приватної власності на землю
серії ЛГ № , виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Брянківської міської ради від 23.05.1996
року за № 127 і зареєстрованого у Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 385
(а.с.5).

Вказане майно належить ОСОБА_2 в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1
виданим 20.03.2007р. відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Брянківського міського управління
юстиції у Луганській області(а.с. 7) та
який володів вказаним майном на
підставі рішення Брянківського
міського суду Луганської області № 2-646
від 12.05.2004 року, зареєстрованого
Брянківським державним комунальним
підприємством бюро технічної
інвентаризації 19.08.2004 року,
реєстраційний номер: 4612660 (а.с. 8,9). Факт
прийняття ОСОБА_2 спадщини у вигляді
спірного майна після смерті чоловіка
за законом підтверджується свідоцтвом
про одруження серії НОМЕР_2, виданим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Брянківського міського
управління 27.04.2004р. та домовою книгою, з
якої вбачається, що відповідачка
постійно проживала у спірному будинку
разом із чоловіком з 30.10.2004р. по день
його смерті(а.с. 6, 14-16).

При укладенні договору між сторонами
було погоджено всі належні умови
купівлі-продажу нерухомого майна.
Договірна ціна об'єкту склала
сімнадцять тисяч гривень, вказану
суму продавець отримав від покупця в
день підписання договору
купівлі-продажу, тобто 05 травня 2014 року
(а.с.5).

Відповідно до чинного
законодавства, договір купівлі-продажу
нерухомого майна підлягає
нотаріальному посвідченню, однак,
позивач не може цього зробити, у зв'язку
з невпорядкованістю
правовстановлюючих документів та
відмовою продавця від їх
впорядкування і нотаріального
засвідчення правочину.

Вказані письмові докази суд
вважає достовірними, їх дійсність та
достовірність не оспорюють сторони,
саме тому є підстави для задоволення
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу відкриття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

З огляду на викладене, суд переконався,
що на момент продажу спірного майна,
останнє належало продавцю (ОСОБА_2.) в
порядку спадкування після смерті
чоловіка ОСОБА_3

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України,
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст. 220 ЦК України,
суд може визнати договір дійсним, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами і відбулося повне
або часткове виконання договору.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
передає, або зобов'язується передати
майно у власність другій стороні, а
покупець приймає, або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

05 травня 2014 року між сторонами було
укладено письмовий договір, який хоча й
не було посвідчено нотаріально, але є
дійсним, оскільки право власності у
позивача виникло з моменту оплати та
прийняття майна.

У разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до ст.174 ЦПК України,
суд переконався, що визнання
відповідачем позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209-215 ЦПК
України, ст. ст.16, 220, 328, 317, 334, 392, 655, 656, 657,
662, 692, 1216, 1218, 1268 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним, про визнання права власності
на нерухоме майно, задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу
житлового будинку зі всіма
господарськими будівлями, спорудами,
та земельною ділянкою, загальною
площею 0,1 га, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 укладений 05 травня 2014 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - дійсним.

Визнати право власності на житловий
будинок зі всіма господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Визнати право власності на
земельну ділянку загальною площею 0,1
га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
і згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії ЛГ
призначена для обслуговування
індивідуального житлового будинку, за
ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили
після десятиденного строку для
оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10-ти днів з дня
його проголошення, через місцевий суд в
апеляційний суд Луганської області.

Суддя:
Гончаров В.М.