АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у1-й інстанції - Сенюта В.О.
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Побірченко Т.І.

СоколовоїВ.В.

при секретарі
Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 на рішення Деснянського
районного суду м.Києва від 8 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4, яка діє
в своїх інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, третя
особа: Служба у справах дітей
Деснянської районної у м. Києві
держаної адміністрації, про визнання
права власності у порядку спадкування
за законом, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 8 жовтня 2013 року відмовлено
у задоволені позовних вимог ОСОБА_4, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, третя
особа: Служба у справах дітей
Деснянської районної у м.Києві
держаної адміністрації, про визнання
права власності у порядку спадкування
за законом (а.с.81-84).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4
через свого представника ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги позивача у повному
обсязі (а.с.88-94).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3, який
підтримав подану ним апеляційну скаргу
та просив суд її задовольнити, щодо
вирішення позовних вимог про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом на: квартиру АДРЕСА_1;
автомобіль Skoda Oktavia, 2005 року випуску;
автомобіль Dewoo Lanos, 2004 року випуску;
меблі (диван, дитяче ліжко, кухню),
покладався на розсуд суду;
відповідачку ОСОБА_6 та її
представників, які заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

З 15 листопада 2006 року ОСОБА_4 перебувала
у шлюбі із ОСОБА_7.(а.с.12).

Як вбачається з копії свідоцтва про
народження, у період шлюбу у подружжя
народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.13).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.11).

ОСОБА_4 зверталася до П'ятнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори з метою отримання свідоцтва
про право на спадщину за законом, однак
останній було відмовлено, оскільки до
спадкової справи не надано документів,
що підтверджують право власності
померлого на майно, а саме свідоцтво
про право власності та інші документи,
які встановлюють право власності на
майно померлого (а.с.10).

З договору купівлі-продажу від 31
березня 1999 року вбачається, що квартиру
АДРЕСА_1 придбала ОСОБА_6 (а.с.47).

6 липня 2013 року квартира АДРЕСА_1 була
продана відповідачкою ОСОБА_6, про що
свідчить копія договору
купівлі-продажу (а.с.49).

За таких обставин районний суд прийшов
до висновку, що квартира АДРЕСА_1 не
входить до складу спадщини, оскільки не
належала на праві власності померлому
ОСОБА_7

Позивачка разом із сином та померлим
чоловіком проживала у АДРЕСА_1. Диван,
придбаний 4 жовтня 2011 року (а.с.14-15),
ліжко, придбане 15 листопада 2011 року, та
кухня знаходилися у квартирі АДРЕСА_1,
однак були продані разом із квартирою.

З копії свідоцтва про право на спадщину
за законом від 24 березня 2011 року
вбачається, що ОСОБА_7 відмовився від
своєї частки квартири АДРЕСА_2 на
користь своєї матері. Отже, на день його
смерті ця квартира на праві власності
ОСОБА_7 не належала, а тому не входить до
складу спадкового майна.

З копій свідоцтв про реєстрацію
транспортних засобів вбачається, що Skoda
Oktavia, 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 та
транспортний засіб Dewoo Lanos, 2004 року
випуску, д/н НОМЕР_2 були зареєстровані
за ОСОБА_8 (а.с.20, 21), доказів того, що
спірні автомобілі належали померлому
чоловіку позивачки та входили до
складу спадщини суду не надано.

За встановлених обставин районний суд
прийшов до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
заявленого позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні позовних вимог про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом на: квартиру
АДРЕСА_1; автомобіль Skoda Oktavia, 2005 року
випуску; автомобіль Dewoo Lanos, 2004 року
випуску; меблі (диван, дитяче ліжко,
кухню), доведені.

Висновки районного суду щодо підстав
для відмови у задоволенні указаних
позовних вимог відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин при вирішенні
цієї частини позовних вимог
застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом при вирішенні цієї частини
позову проведена неправильна оцінка
доказів, що призвело до неправильного
вирішення справи у цій частині, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення
враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції
щодо відсутності правових підстав для
задоволення позовних вимог про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом на: квартиру
АДРЕСА_1; автомобіль Skoda Oktavia, 2005 року
випуску; автомобіль Dewoo Lanos, 2004 року
випуску; меблі (диван, дитяче ліжко,
кухню), повно та послідовно викладені у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення (а.с.83).

Обставин, які б дали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга представника позивача не
містить, в ході апеляційного розгляду
представник позивача - ОСОБА_3, також не
навів таких обставин та покладався на
розсуд суду при вирішенні цієї частини
позову.

Посилання апеляційної скарги на те, що
автомобіль Skoda Oktavia, 2005 року випуску, та
автомобіль Dewoo Lanos, 2004 року випуску,
входили до складу спадщини після
смерті ОСОБА_8, спадкоємцями якого були:
син - ОСОБА_7, та дружина - ОСОБА_6, та були
відповідно успадковані ОСОБА_7, не
можуть бути прийняті апеляційним судом
у якості підстав для скасування
рішення у цій частині виходячи з
наступного.

З дослідженої під час апеляційного
розгляду у порядку, визначеному ч.2 ст.
303 ЦПК України, спадкової справи №835
щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_8 (а.с.173-194), вбачається, що ОСОБА_7 7
червня 2010 року подав заяву про відмову
від належної йому частки спадкового
майна після смерті його батька - ОСОБА_8,
на користь дружини померлого ОСОБА_6
(а.с.176).

З огляду на цю обставину у сукупності з
положеннями ст.ст. 1273-1275 ЦК України
спадкове майно після смерті ОСОБА_8 у
порядку спадкування за законом
перейшло у власність ОСОБА_6 і на момент
смерті ОСОБА_7 йому не належало.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції при вирішенні
позовних вимог про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом на: квартиру АДРЕСА_1;
автомобіль Skoda Oktavia, 2005 року випуску;
автомобіль Dewoo Lanos, 2004 року випуску;
меблі (диван, дитяче ліжко, кухню) дана
належна оцінка доводам сторін у
сукупності з наданими сторонами
доказами, висновки суду відповідають
обставинам справи, доводи, викладені у
апеляційній скарзі, не спростовують їх,
тому підставдля скасування
оскаржуваного рішення у цій частині
немає.

Водночас, при вирішенні позовних вимог
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом на квартиру
АДРЕСА_2 районний суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, що призвело до неправильного
вирішення цих позовних вимог.

Указані обставини, враховуючи
положення ст. 309 ЦПК України, дають суду
апеляційної інстанції підстави для
скасування оскаржуваного рішення в
цій частині та ухвалення нового
рішення про часткове задоволення
позову виходячи з наступного.

За правилом ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Оскільки районний суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, судом апеляційної інстанції у
порядку, визначеному ч.2 ст. 303 ЦПК
України, досліджені матеріали
спадкової справи (належним чином
завірена копія) № 963/12 щодо майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7
(а.с.143-169).

Спадкова справа містить копію
свідоцтва про право власності на житло,
виданого Відділом приватизації
державного житлового фонду
Ватутінської районної Ради 19 січня 2000
року, розпорядження № 257, відповідно до
якого Ѕ частина двокімнатної квартири
АДРЕСА_2, загальною площею 50,90 кв. м.,
житловою площею 30,30 кв. м., належала
померлому ОСОБА_5 (а.с.146).

Відповідно до інформаційної довідки
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
КВ-2014 № 62557 від 2 червня 2014 року Ѕ
частина квартири АДРЕСА_2 на праві
власності зареєстрована за ОСОБА_7 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого Відділом
приватизації державного житлового
фонду Ватутінської районної Ради 19
січня 2000 року, розпорядження № 257.

Таким чином, указане майно належало
ОСОБА_7 на момент його смерті, а тому
входить до складу спадщини.

Спадкоємцями померлого ОСОБА_7 за
законом є: ОСОБА_5 - син померлого;
ОСОБА_4 - дружина померлого; ОСОБА_6 -
мати померлого. Указані особи прийняли
спадщину, у тому числі ОСОБА_6, після
визначення судом додаткового строку
для подання заяви про прийняття
спадщини (а.с.158, 218).

28 березня 2013 року державний нотаріус
П'ятнадцятої київської державної
нотаріальної контори Колодій Г.М.
відмовив позивачу, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина, у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки до спадкової справи не було
надано документів, що підтверджують
право власності померлого на майно
(а.с.155).

Позивач у цій частині вказує суду, що
вона не має доступу до
правовстановлюючих документів,
оскільки відповідач утримує їх у себе і
відмовляється надати.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_6
підтвердила цю обставину і вказала
суду, що вона не визнає позивачів
спадкоємцями померлого, а тому не
вважає за необхідне надавати позивачу
правовстановлюючі документи на
квартиру АДРЕСА_2, Ѕ частина якої
належить відповідачу на праві
власності на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом.

Ураховуючи викладене, суд вважає
встановленим факт наявності для
позивачів перешкод у отриманні
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_7 у
нотаріальній конторі.

Указане порушення права має місце з
боку відповідача - ОСОБА_6, яка не надає
позивачу правовстановлюючі документи,
необхідні для отримання свідоцтва.

За правилом ч.1 ст. 1267 ЦК України частки
у спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Спадковим майном є Ѕ частина квартири
АДРЕСА_2.

При визначенні частки кожного із
спадкоємців за законом, виходячи із їх
числа - три спадкоємці, та рівності їх
часток, суд приходить до висновку, що
кожному із позивачів у порядку
спадкування належить по 1/6 частині
квартири АДРЕСА_2 (1/2 = 3/6 : 3 = 1/6).

З урахуванням викладеного,
апеляційний суд приходить до висновку
про наявність правових підстав для
захисту порушеного права позивачів
шляхом визнання за ними права
власності у порядку спадкування - на 1/6
частину за кожним, квартири АДРЕСА_2.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 8 жовтня 2013 року в частині
вирішення позовних вимог про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом на квартиру АДРЕСА_2
скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про
часткове задоволення позову.

В порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року, визнати за ОСОБА_4 право власності
на 1/6 (одну шосту) частину двокімнатної
квартири АДРЕСА_2, загальною площею 50,90
кв. м., житловою площею 30,30 кв. м., яка
належала померлому на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого Відділом приватизації
державного житлового фонду
Ватутінської районної Ради 19 січня 2000
року, розпорядження № 257.

В порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року, визнати за ОСОБА_5 право власності
на 1/6 (одну шосту) частину квартири
АДРЕСА_2, загальною площею 50,90 кв. м.,
житловою площею 30,30 кв. м., яка належала
померлому на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого
Відділом приватизації державного
житлового фонду Ватутінської районної
Ради 19 січня 2000 року, розпорядження №
257.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
А.А. Пікуль

Судді:
Т.І. Побірченко

В.В.Соколова