інстанції Кошель Л.М.Провадження №
22-ц/780/3732/14 Доповідач у 2
інстанції ІвановаКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

03 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Олійника В.І., Суханової Є.М.

при секретарі - Токар Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі апеляційного суду
Київської області цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 28 квітня 2014 року
у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою в порядку ст.369 ЦПК України про
визнання таким, що не підлягає
виконанню виконавчий лист, виданий 18
лютого 2013 р. Білоцерківським
міськрайонним судом на виконання
рішення суду від 05 грудня 2012 р. у
цивільній справі про стягнення з нього
на користь комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
житлово-експлуатаційної контори № 7
заборгованості за надані послуги по
утриманню будинків і споруд та
прибудинкової території в сумі 982 грн. 49
коп. та судових витрат в сумі 53 грн. 65
коп.

ОСОБА_1 в своїй заяві зазначив, що
виконавчий лист не відповідає вимогам
ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки в ньому не
зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника, а
тому цей виконавчий лист має бути
визнаний судом таким, що не підлягає
виконанню, витребуваний судом та
стягнення за ним має бути зупинене.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення учасників,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконання
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду від 05 грудня 2012
року було видано виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_1 на користь КП БМР
ЖЕК-7 заборгованості в сумі 1036 грн. 14
коп.

На підставі зазначеного виконавчого
листа постановою державного виконавця
було відкрито виконавче провадження №
40708696 від 13.11.2013 року і на даний час
вказаний виконавчий лист перебуває на
примусовому виконанні у міськвідділі
ДВС Білоцерківського МРУЮ, оскільки
боржником ОСОБА_1 рішення суду
добровільно не виконане.

Постановляючи ухвалу про залишення без
задоволення заяви ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що
невідповідність, на думку боржника,
виконавчого листа вимогам ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження» не
є підставою для визнання його таким, що
не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

У відповідності з положеннями ст.124
Конституції України та ст.14 ЦПК
України, судові рішення, що набрали
чинності, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Порядок виконання рішення суду
врегульовано як у відповідній главі
ЦПК України так і у Законі України "Про
виконавче провадження", яким
визначаються умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів, що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до ст.1 названого Закону
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів це сукупність дій і
правовідносин, які виникають після
відкриття виконавчого провадження і
закінчуються із настанням певних
обставин, перелік яких встановлено у
ст.49 цього Закону.

Згідно ст. 369 ЦПК України виконавчий
лист має відповідати вимогам до
виконавчого документа, встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження».

Суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Виходячи з аналізу зазначеної норми
права суд, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню, у разі,
якщо його було видано помилково або
якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин. Невідповідність виконавчого
листа вимогам ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» не є підставою
для визнання його таким, що не підлягає
виконанню.

Таким чином, проаналізувавши обставини
справи, колегія суддів вважає що суд
першої інстанції правомірно відмовив
заявнику у задоволенні заяви, тому
підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції немає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 312,314 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :