У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Кафідової О.В., Нагорняка
В.А.,Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до приватного
Чернігівського обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
«Чернігівтурист» про відшкодування
шкоди, за касаційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Чернігівтурист» на рішення
апеляційного суду Чернігівської
області від 08 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до приватного
Чернігівського обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
«Чернігівтурист», у якому просив
стягнути з відповідача на його користь
77 723 грн в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, 150 грн за
проведення експертного дослідження та
4 тис. грн у відшкодування сплачених
витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що з 2010
року він на підставі довіреності від 21
червня 2010 року володіє та користується
прогулянковим катером «Тrасkеr Рrо Guid»
V-16, з двигуном Меrcury, 74 кВт (100 к. с.), який
на підставі свідоцтва про право
власності для прогулянкових суден
належить ОСОБА_7

За договором оренди місця на
автостоянці приватного акціонерного
товариства «Чернігівтурист» даний
катер з 2010 року зберігається на
автостоянці по вул. Шевченка, 103 у м.
Чернігові, яка належить відповідачеві.
Останній раз ОСОБА_6 користувався даним
катером у неділю 27 жовтня 2013 року, після
чого того ж дня ввечері доставив його
до вказаного місця стоянки. 07 листопада
2013 року близько 17.00 год., коли останній
прибув на автостоянку до катера
забрати деякі речі, виявив відсутність
на катері двигуна, про що повідомив
охоронця автостоянки та викликав
співробітників міліції. На даний час
порушено кримінальне провадження та
ведеться досудове слідство. У
відповідності до ст. ст. 936, 942, 951, 977 ЦК
України вважає, що відповідальною
особою за завдані позивачеві збитки
спричинені крадіжкою двигуна є
відповідач, у зв'язку з чим вимушений
звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 10 лютого 2014 року
в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 08 квітня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено у справі нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 77 723 грн матеріальних збитків,
150 грн за проведення
автотоварознавчого дослідження та 3 112
грн 65 коп. судових витрат.

У касаційній скарзі приватне
акціонерне товариство
«Чернігівтурист» просить скасувати
оскаржуване рішення апеляційного суду
і залишити в силі рішення районного
суду, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_7 належить на праві власності
прогулянковий катер «Тrасkеr Рrо Guid» V-16 з
двигуном Меrcury, № НОМЕР_3, 74 кВт (100
к. с.), на підставі свідоцтва про право
власності для прогулянкових суден
виданого 08 вересня 2008 року (а. с. 3).
ОСОБА_6 з 2010 року володіє та
користується даним катером на підставі
відповідної довіреності посвідченої
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 21 червня
2010 року (а. с. 4).

Відповідно до умов договору про оренду
місць на автостоянці приватного
акціонерного товариства
«Чернігівтурист», укладеного 01 липня
2013 року між приватним Чернігівським
обласним акціонерним товариством по
туризму та екскурсіях
«Чернігівтурист» (орендодавець) і
ОСОБА_6 (орендар), орендодавець надає 1
місце під навісом і гарантує
схоронність транспортного засобу
(договором визначено, що таким
транспортним засобом є причіп,
державний номер НОМЕР_1), прийнятого
згідно з цим договором, а у разі його
зникнення, розукомплектування чи
пошкодження під час зберігання несе
відповідальність у встановленому
Законом порядку.

З витягу з кримінального провадження
(а. с. 7) вбачається, що 07
листопада 2013 року до Чернігівського
міського відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
Чернігівської області надійшла заява
ОСОБА_6 про те, що ним було виявлено
зникнення двигуна «Меркурій» з
автомобільної стоянки за адресою: м.
Чернігів, вул. Шевченко, 103, вартістю 100
тис. грн.

На аркушах справи 8-10 міститься акт авто
товарознавчої експертизи складений 26
листопада 2013 року приватним
підприємством «Експертна фірма
«АС-Експерт», з якого вбачається, що
ринкова вартість човнового двигуна
«Меrcury» НОМЕР_3, 100 к. с., 2007 року випуску,
74 ватт, на 26 листопада 2013 року,
складає 77 723 грн.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
відмову в позові, суд першої інстанції
керувався тим, що договірні
зобов'язання відповідача перед
позивачем про зберігання вказаного
вище прогулянкового катера та
забезпечення схоронності його двигуна
відсутні, оскільки між сторонами було
укладено договір про оренду місця на
автостоянці для зберігання причепу,
державний номер НОМЕР_1, а не катера.
Позовні вимоги є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

Ухвалюючи у справі нове рішення про
задоволення позову, апеляційний суд
встановив, що фактично на автостоянці
зберігався причіп на якому знаходився
човен. З врахуванням відомостей з
журналу обліку транспортних засобів
довготермінового зберігання
автостоянки № 1 приватного
Чернігівського обласного акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
«Чернігівтурист», 22 жовтня 2013 року
ОСОБА_6 передав на зберігання човен,
реєстраційний номер НОМЕР_2, у
вказаному журналі стоїть підпис
охоронця, та з врахуванням того, що
матеріали справи не містять відомостей
про передачу позивачем відповідачу на
зберігання інших човнів, апеляційний
суд дійшов до висновків про
обґрунтованість та доведеність
позовних вимог.

Такі висновки апеляційного суду, у
порушення вимог ст. 60 ЦПК України,
ґрунтуються на припущеннях і є
передчасними, оскільки на а. с. 80
міститься виписка з журналу обліку
транспортних засобів довготермінового
зберігання автостоянки № 1 (покладена в
основу рішення апеляційного суду), яка
містить інформацію про передачу ОСОБА_6
22 жовтня 2013 року на зберігання «лодки
84-39 ХХ», натомість реєстраційний номер
прогулянкового судна, що належить
ОСОБА_7, укомплектованого двигуном
Меrcury, № НОМЕР_3, 74 кВт (100 к. с.) - є № 3-804302
(а. с. 100).

Відповідно до п. 25 Правил зберігання
транспортних засобів на автостоянках,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 22 січня
1996 року № 115 (далі - Правил), володілець
транспортного засобу, який
користується послугами автостоянки,
зобов'язаний: оформити транспортний
засіб на зберігання згідно з вимогами
Правил, подати при цьому черговому
приймальнику перелік предметів, які
знаходяться в салоні (кабіні)
транспортного засобу, але не входять до
комплекту обладнання та приладів,
передбачених заводом-виробником
(телевізор, магнітофон, холодильник та
інше майно). Перелік повинен бути
внесений до журналу обліку
транспортних засобів довготермінового
або тимчасового зберігання і
засвідчений підписами володільця та
чергового приймальника.

Заперечуючи проти позову, відповідач
посилався, крім іншого, на те що, ОСОБА_6
не виконано положення п. 25 Правил щодо
пред'явлення транспортного засобу на
огляд черговому приймальникові, крім
того, не надано жодних доказів на
підтвердження факту законності
зберігання двигуна «Меrcury» НОМЕР_3 на
автостоянці відповідача, доказів на
підтвердження того, що такий двигун
взагалі коли-небудь зберігався на
автостоянці.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної
скарги, приватне акціонерне товариство
«Чернігівтурист» також звертає увагу
касаційного суду на вказані обставини
і те, що виробником прогулянкового
катера є фірма «Тгаскег Рго Guid», а
двигуна - фірма «Меrсurу», тобто різні
виробники, а отже і різний комплект
обладнання, тому при передачі на
зберігання майна позивачем було
порушено вимоги п. 25 Правил щодо
зобов'язання подати черговому
приймальникові перелік предметів, які
знаходяться в салоні (кабіні)
транспортного засобу, але не входять до
комплекту обладнання та приладів, крім
того, не пред'явлено транспортний засіб
на огляд.

Доводи товариства є переконливими і не
спростовані належним чином
апеляційним судом, незважаючи на те, що
вони мають суттєве значення для
правильного вирішення спору.

У порушення вимог ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд не перевірив належним
чином законності і обґрунтованості
рішення суду першої інстанції, доводи
відповідача на які він посилався,
обґрунтовуючи свої заперечення на
позовну заяву, не спростував, крім того,
апеляційний суд допустив ухвалення
судового рішення яке ґрунтується на
припущеннях та не відповідає вимогам
ст. ст. 213-215 ЦПК України. За таких
обставин, оскаржуване в касаційному
порядку судове рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до
апеляційного суду.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства
«Чернігівтурист» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 08 квітня 2014
року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:О.В.
Кафідова В.М. Колодійчук В.А.
Нагорняк І.М. Фаловська