Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.
Справа153/991/14

Ямпільський районний суд Вінницької
області

у складі головуючого судді Гаврилюк
Т.В.

за участю секретаря судового засідання
Шарко Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань у
приміщенні Ямпільського районного
суду Вінницької області у місті Ямпіль
Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1
діючого в інтересах малолітньої доньки
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
посилаючись на те, що 02 березня 2014 року
приблизно о 17 годині 00 хвилин по вулиці
АДРЕСА_1 собака породи «Німецька
вівчарка» за кличкою «Байкал», яка
належить відповідачеві, який із
злочинною недбалістю, не передбачаючи
можливості настання
суспільно-небезпечних наслідків свого
діяння, хоча повинен був і міг їх
передбачити не вжив необхідних
заходів, спрямованих на створення
необхідних умов утримання собаки, в
результаті чого собака безперешкодно
вибіг на вулицю, покусав його доньку -
ОСОБА_5, спричинивши останній тілесні
ушкодження. Відповідно до висновку
експерта №075 від 01.04.2014 року при
проведенні судово-медичної експертизи
у ОСОБА_5 виявлено дефект м'язів лівої
гомілки по задній поверхні, за рахунок
чого задня поверхня гомілки
деформована, втягнута; сім рубців по
задній та заднє внутрішній поверхнях
лівої гомілки, в верхній третині з
переходом у середню третину, зі слідами
від швів, три садни з відпавшою
шкірочкою на правому стегні у верхній
та середніх третинах. При проведенні
СМЕ встановлено, що у останньої мали
місце тілесні ушкодження у вигляді
множинних укушено-рваних ран, по задній
поверхні лівої гомілки, розрив
латеральної головки ікро ножного м'яза
лівої гомілки, рубці являються
наслідком загоювання ран. Садна
правого стегна, укушено-рвані рани
лівої гомілки, розрив латеральної
головки ікро ножного м'яза, лівої
гомілки утворилися в наслідок дії
тупих-твердих предметів, з обмеженою
контактуючою поверхнею, яким можуть
бути зуби тварини (собаки). Встановлені
у ОСОБА_5 ушкодження у вигляді
множинних укушено-рваних ран, розриву
латеральної головки ікро ножного м'яза
лівої гомілки відносяться до тілесних
ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Вказав, що діями відповідача
спричинена матеріальна шкода на суму
3722 гривні, так як в результаті
спричинення тілесних ушкоджень його
доньці надавалася медична допомога,
проводилося хірургічне втручання, у
результаті чого було затрачено значні
кошти для купування ліків. Крім цього,
ним неодноразово куплявся бензин для
транспортного засобу, яким необхідно
було їздити до Ямпільської ЦРЛ з села
Біла Ямпільського району Вінницької
області, для здійснення оглядів
ушкоджень та слідкування лікарями за
процесами протікання одужання, а також
перев'язок. Крім цього, його доньці
спричинена моральна шкода яка полягає
в тім, що вона будучи малолітньою, після
того як її покусав собака дуже
злякалася. Стан її здоров'я значно
погіршився, донька вимушена була
тривалий час лікуватися. Вона дуже
переживає та засмучується з приводу
того, що її покусав собака. Її покусана
нога прийшла в неестетичний вигляд, так
як вся в шрамах. В подальшому необхідне
неодноразове хірургічне втручання
пластичної хірургії, щоб прибрати
шрами, або зменшити їх. Вона погано
спить та їсть, постійно перебуває у
схвильованому стані, не може нормально
засвоїти учбовий матеріал у школі, у
неї трусяться руки, постійно болить
голова. Перебувала стаціонарно у
лікарні, не ходила в школу, на
танцювальні гуртки. Дитина стала
всього боятися. Перестала гратися та
відпочивати зі своїми друзями. Все у
сукупності поклало негативний
відбиток на її свідомості, і потрібно
на відновлення її попереднього стану
багато часу. Враховуючи глибину
моральних страждань, що настали у
зв'язку із нервовим стресом,
перенесеним внаслідок отриманих
тілесних ушкоджень, тривалість
страждань та істотних вимушених змін у
житті дитини, вважає, що моральна шкода,
яка була заподіяна доньці становить 75000
гривень. Оскільки відповідач не
відшкодовує завдану шкоду він змушений
звернутися до суду із позовом та
просити суд винести рішення, яким
стягнути на його користь із
відповідача в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 3722,72 грн., стягнути
на його користь з відповідача в рахунок
відшкодування моральної шкоди 75000 грн.,
а також стягнути із відповідача судові
витрати.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та
суду пояснив, що його малолітня донька
понесла душевні страждання, погано
спить, та їсть. Стала погано навчатися,
їй необхідно було наймати вчителів. Він
поніс великі затрати на лікування
доньки, прийшлося розрахуватися з
роботи. Відповідач жодного разу не
підійшов і не поцікавився станом
здоров'я доньки ОСОБА_5, уникав з ним
зустрічі.

Представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру
серії ВН №020862 на надання правової
допомоги від 08.07.2014 року та договору №105
про надання правової допомоги від
08.07.2014 року позовні вимоги підтримав.
Вказав, що малолітня ОСОБА_5 понесла
великі душевні страждання, погіршилася
її репутація серед однолітків. Просив
суд позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином - судовою повісткою з
рекомендованим повідомлення. Надав
суду письмове заперечення за вх..№4288
від 08.07.2014 року в якому зазначив, що
позивач обґрунтував заподіяну
моральну шкоду виключно словами, що
містяться в позові, не надавши належних
та допустимих доказів, які б
підтвердили заподіяння моральної
шкоди та відповідно її розмір
компенсації в сумі, яка становить саме
75000 гривень. Просить суд позовні вимоги
задовольнити частково та стягнути з
нього 2000 гривень матеріальної шкоди, в
задоволенні моральної шкоди відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру
серії ЖТ №04737 на надання правової
допомоги від 07.07.2014 року та договору №91
про надання правової допомоги від
07.07.2014 року позовні вимоги визнав
частково. Пояснив, що позивач
стверджує, що ОСОБА_5 до цього часу
погано спить та їсть, постійно
перебуває у схвильованому стані, не
може засвоїти учбовий матеріал в школі,
у неї трусяться руки. Першопочатково
пересуватися самостійно не могла, а на
даний момент ходить за допомогою
палиці. Дані твердження є неправдою та
такими, що вводять суд в оману, оскільки
малолітня ОСОБА_5 закінчила учбовий рік
з грамотою про відзнаку, займається
спортом та грається зі своїми
однолітками на вулиці без сторонньої
допомоги. Тому просить суд позовні
вимоги задовольнити тільки у частині
матеріальної шкоди на суму 2000 гривень.

Судом встановлені такі обставини
та визначені відповідно до них
правовідносини.

Із досліджених судом письмових
доказів, що є у справі - свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 виданого 06
вересня 2002 року встановлено, що позивач
є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Із
постанови про закриття кримінального
провадження від 29 квітня 2014 року
встановлено, що кримінальне
провадження №0000094 від 11.03.2014 року
закрито у зв'язку із відсутністю в діях
ОСОБА_3 складу кримінального
правопорушення, передбаченого ст.128 КК
України. Із висновку експерта №075 від
01.04.2014 року встановлено, що у ОСОБА_5
присутні тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості. Із
протоколу про адміністративне
правопорушення серії ВІ 26 №0353 від
30.04.2014 року встановлено, що відповідач
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.154
КУпАП. Із квитанцій та чеків
вбачається, що позивач купував ліки та
все необхідне для видужання доньки
ОСОБА_5 Окрім того, у матеріалах справи
присутні квитанції про понесення
витрат на ксерокопіювання, а також
благодійні внески та придбання
пального. Із постанови Ямпільського
районного суду Вінницької області від
30 квітня 2014 року встановлено, що ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого, ч.2 ст.154 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу з конфіскацією тварини. Із
міжнародного ветеринарного паспорту
встановлено, що власником собаки
породи «Німецька вівчарка» по кличці
«Байкал» є ОСОБА_3

Із показань свідків ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які є дідусем та бабусею
малолітньої ОСОБА_5, даних ними у
судовому засіданні встановлено, що
їхня внучка після того випадку боїться
сама виходити на вулицю, вночі
прокидається, її потрібно завжди
зустрічати зі школи. Поведінка внучки
погіршилася з моменту нападу на неї
собаки. Вони проводять онуку до
автобуса та зустрічають від автобуса.
Спочатку дитина пересувалася за
допомогою палиця. Бажають, що
відповідач був наказаний.

Із показань свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які є сусідами
малолітньої ОСОБА_5, даних ними у
судовому засіданні встановлено, що
дівчинка постійно одягає штани,
приховуючи свої рани, вона не виходить
на вулиці під час перерви, стала
замкнутою. Раніше брала активну участь
у різних конкурсах, а на даний час
уникає будь-яких активних заходів.
Почала боятися собак, не виходить
гуляти зі своїми друзями.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав:

Статтями 10, 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказами, відповідно до статті 57
ЦПК України являються будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Стаття 64 ЦПК України письмовими
доказами називає будь-які документи,
акти, довідки, листування службового
або особистого характеру або витяги з
них, що містять відомості про
обставини, які мають значення для
справи.

Такими письмовими доказами по
даній справі позивач надав постанову
Ямпільського районного суду
Вінницької області від 30 квітня 2014
року, а також висновок експерта №075 від
01 квітня 2014 року, міжнародний
ветеринарний паспорт та квитанції на
придбання медичних препаратів.

Відповідно п.17 Постанови ПВС
України №5 від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду» у разі коли
висновок експертизи наданий стороною
як додаток до позовної заяви, тобто
проведений відповідною експертною
установою за її клопотанням чи
клопотанням її представника, то такий
висновок може розцінюватися лише як
письмовий доказ, який підлягає
дослідженню в судовому засіданні та
відповідній оцінці.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення
її прав. Моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична
або юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ч.4 ст.61 ЦПК
України вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок суду або
постанова суду, з питань, що мали чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою, тому суд, з урахуванням
того, що моральна шкода, пов'язана з
неправомірними діями особи, яка її
завдала, вважає доведеним факт
заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5
собакою, яка належить відповідачеві.

Щодо суми матеріальної шкоди, яка
пов'язана з витратами на лікування,
внаслідок заподіяння ОСОБА_5 тілесних
ушкоджень, то суд вважає за необхідне
частково задовольнити цю вимогу, так як
витрати на пальне, яке позивач купував
на переїзд до лікарні, а також
благодійні внески, витрати на
ксерокопію документів суд не бере до
уваги, по скільки це не є витратами
матеріального характеру, які були
затрачені на лікування малолітньої
дівчинки. Тому суд вважає за необхідне
оцінити та взяти до уваги тільки ті
квитанції, з яких вбачається витрати
позивача на придбання ліків необхідних
для лікування та видужання його доньки
ОСОБА_5, тобто ліки та все необхідне для
лікування дитини - медичні препарати, і
має підстави стягнути з відповідача 1951
гривню 09 копійок.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно ч.1 ст.1168 ЦК України
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, порушення
здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вона є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди
мають враховуватись вимоги розумності
та справедливості, а також майнового
стану цивільного відповідача.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди у даному конкретному
випадку, суд враховує моральні
страждання малолітньої ОСОБА_5, яка в
наслідок заподіяння їй тілесних
ушкоджень собакою, яка належить
відповідачеві, отримала тілесні
ушкодження середньої тяжкості, у
зв'язку із чим перенесла психологічні
(моральні) страждання, перестала
відвідувати різні гуртки, стала
замкнутою в собі, почала боятися собак,
закриває пошкоджену ніжку від
оточуючих, а також те, що позивачем не
надано доказів про матеріальний стан
відповідача, які мали б бути враховані
судом при визначенні розміру
відшкодування завданої моральної
шкоди.

Щодо заявленої вимоги позивачем
ОСОБА_1 про стягнення з відповідача
коштів у сумі 75000 гривень за завдану
моральну шкоду, суд приходить до
висновку, що вона підлягає до
задоволення частково, а саме у сумі 5000
гривень з відповідача, так як позивачем
у судовому засіданні не обґрунтовано
вказану вище суму за завдану моральну
шкоду. У судовому засіданні позивач
вказував, що ці кошти йому необхідні
для проведення пластичних операцій, а
також у зв'язку із тим, що він залишив
роботу та займається оздоровленням та
лікуванням дитини. Позивачем ОСОБА_1 у
судовому засіданні не було пояснено у
чому полягає завдана шкода його
малолітній доньці ОСОБА_5, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди у сумі 75000 гривень, та
якими доказами це підтверджується, не
вказано у чому полягали завдані
моральні чи фізичні страждання або
втрати немайнового характеру. Не
пояснено тяжкість вимушених змін у
життєвих та стосунках малолітньої
ОСОБА_5, ступінь зниження її престижу,
ділової репутації серед однолітків, не
вказано час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану.

Згідно положень частини 1 статті 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 119 ЦПК України
підставами позову, які відповідно до
статей 10, 31 ЦПК України суд не може
змінити без згоди позивача, є
обставини, якими позивач обґрунтовує
вимоги, а не саме по собі посилання на
певну норму закону. Тому у даному
випадку в разі посилання позивача не на
ту норму закону, суд має уточнити
підстави позову і застосувати таку
норму матеріального закону, яка їм
відповідає, незалежно від згоди на це
самого позивача.

Тому суд має підстави для
застосування до заявлених позивачем
вимог окрім зазначених ним ст.ст.22, 23,
1166, 1167, 1187 ЦК України також ст.ст.1168, 1190,
1195, 1199, 1202 ЦК України.

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, тому суд
має підстави для стягнення із ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 понесені ним судові
витрати по оплаті судового збору
згідно квитанції №k26/2/53 від 02 червня 2014
року у сумі 69 гривень 54 копійки
пропорційно задоволених вимог ОСОБА_1

В іншій частині заявлених позовних
вимог, суд приходить до висновку
необхідно відмовити у зв'язку із
недоведеністю.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами, врегульовані ст.ст.22, 23, 1166,
1167, 1168, 1187, 1195, 1199, 1202 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 61, 62, 63, 64, 88, 212,
213, 214, 215, 292, 294 ЦПК України і на підставі
ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1168, 1187, 1195, 1199, 1202 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України №6 від 27 березня 1992 року
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», Постановою
Пленуму Верховного Суду України №4 від
31 березня 1995 року «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», Постановою Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12 червня
2009 року «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», Постановою
Пленуму Верховного Суду України №5 від
12 червня 2009 року «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства, що регулюють
провадження у справі до судового
розгляду», суд

В И Р І Ш И В :

Заявлені позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
завдану матеріальну шкоду у сумі 1951
гривні 09 копійок, а також завдану
моральну шкоду у сумі 5000 гривень, а
всього 6951 (шість тисяч дев'ятсот
п'ятдесят одну) гривню 09 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у сумі 69 гривень 54
копійки пропорційно задоволених вимог
ОСОБА_1.

В іншій частині заявлених
позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Ямпільський районний суд Вінницької
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий Т.В. Гаврилюк