АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1293/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко О.М. Доповідач - Тамакулова
В.О. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

23 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі: Поляковій Н.О. ,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 24 жовтня
2013 року по цивільній справі за позовом
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року позивач звернувся
до суду з позовом до відповідача про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 826954,02 грн.

Позов обгрунтовував тим, що 23 серпня 2008
року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 було
укладено договір, за умовама якого
відповідач отримала кредит у розмірі
90000 доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 9 %
річних на 240 місяців зі строком
повернення до 22 серпня 2027 року.

Однак умов договору відповідач не
виконала у зв'язку з чим, станом на 12
листопада 2012 року утворилась
заборгованість у розмірі 103459 доларів
США 78 центів (826954,02 грн. із розрахунку
офіційного курсу НБУ гривні до долару
станом на 12.11.2012 року), з яких:

- заборгованість по непогашеній сумі
кредиту - 79128,10 доларів США, що в
еквіваленті гривні складає 632470,90 грн.;

- заборгованість по несплаченим
процентам - 11897,96 доларів США, що в
еквіваленті складає 93501,79 грн.;

- пеня - 100981,32 грн.

Відповідач суму заборгованості не
визнала, посилалась на додаткові угоди
за якими змінювалась процентна ставка
за користування кредитом.

Рішенням суду І інстанції позов
задоволено.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального
права, просить скасувати рішення й
постановити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає відхиленню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору №014/135328/3175/74 від 23
серпня 2008 року відповідач отримала у
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредит у
сумі 90000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 9% річних на строк 240 місяців з
кінцевим строком повернення 22 серпня
2027 року.

Однак взятих на себе зобов'язань щодо
своєчасного повернення сум кредиту
відповідач не виконала, тому станом на
12 листопада 2012 року має заборгованість
за кредитним договором у розмірі 103459
доларів США 78 центів (826954,02 грн. із
розрахунку офіційного курсу НБУ гривні
до долару станом на 12 листопада 2012
року), з яких:

заборгованість по непогашеній сумі
кредиту - 79128,10 доларів США, що в
еквіваленті складає 632470,90 грн.;

- заборгованість по несплаченим
процентам - 11897,96 доларів США, що в
еквіваленті складає 93501,79 грн.;

- пеня - 100981,32 грн.

Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно частини другої статті 1054 та
частини другої статті 1050 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

За ст. 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог даного кодексу.

Ч. 3 ст. 10 ЦПК України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підстави своїх вимог або заперечень,
та надати докази відповідно до ст. ст.
57-60 ЦПК України.

Посилання відповідача на збільшення
обсягу її відповідальності, як
боржника, безпідставним підвищенням
відсоткової ставки банком
обґрунтовано не прийнято судом,
оскільки доказами позивача вказане не
підтверджено.

Як слідує із матеріалів справи (а.с 6-24)
відсоткова ставка була визначена
сторонами кредитним договором в
розмірі 9% річних. Зміна відсоткової
ставки відбувалось на підставі
укладених ними додаткових угод: №2 від
17 березня 2008 року-10,25% річних; №
014/135328/3175/74/5 від 06 січня 2010 року з 16 січня
2010 року по 15 січня 2011 року -3% річних,
після 15 січня 2011 року- 9% річних; угоди №
014/135328/3175/74/6 від 20 січня 2011 року- з 20
січня 2011 року по 15 січня 2012 року-5 %
річних, з 16 січня 2012 року- 9% річних.

При розгляді спору, суд І інстанції в
повному обсязі з'ясував права та
обов'язки сто рін, перевірив доводи,
обставини справи, надав їм належну
оцінку і постановив рішення, яке
відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 24
жовтня 2013 року по цивільній справі за
позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

С у д д і: