Справа № 680/749/14-ц
№ 2/680/231/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р.
смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання -
Максимчуку С.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду із
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості посилаючись на те, що 16
квітня 2013 року передав останньому
грошові кошти в розмірі 300000 грн
відповідно до укладеного між ними в
усній формі договору позики.
Відповідач зобов'язувався повернути
суму позики в повному обсязі до 01
травня 2013 року. На підтвердження
укладення договору позики та факту
передачі-приймання грошових коштів
відповідачем було надано позивачу
розписку. Відповідач ухиляється від
виконання взятих на себе зобов'язань
щодо повернення суми позики, на
звернення позивача не відповідає, в
зв'язку з чим позивач вимушений
звернутися до суду з метою стягнення
заборгованості з відповідача в
примусовому порядку.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримав.

Відповідач в судовому
засіданні позов визнав частково та
пояснив, що дані кошти отримав від
позивача на придбання для нього
автомобіля, в подальшому позивач
відмовився забрати вказаний
автомобіль.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст.527 ЦК України
встановлено, що боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а ч.2 ст.530 ЦК
України строк виконання зобов'язання,
який, якщо строк (термін) виконання
боржником не встановлений, то кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час.

Відповідач боргу не сплатив в
строк визначений у розписці.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за
договором позики позикодавець передає
у власність позичальнику грошові кошти
і останній зобов'язується повернути
таку ж суму грошей, договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.
Договір позики згідно зі ст.1047 ЦК
України укладається в письмовій формі
і на підтвердження укладення договору
та його умови може бути представлена
розписка позичальника, яка посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Із дослідженої в судовому
засіданні розписки від 16 квітня 2013
року вбачається, що позивач передав, а
відповідач в присутності двох свідків
прийняв позику в розмірі 300000 грн, тобто
між ними виникли зобов'язання за
договором позики.

Таким чином судом встановлено, що
16 квітня 2013 року позивач передав, а
відповідач отримав у нього 300000 грн. за
договором позики строком до 01 травня 2013
року, строк виконання зобов'язання
сплив і відповідно до ст.1049 ЦК України
відповідач зобов'язаний повернути
позивачу грошові кошти у такій самій
сумі.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник який порушив грошове
зобов'язання несе відповідальність, а
за прострочення виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми.

Сума заборгованості відповідача перед
позивачем на день звернення до суду
складала 300000 грн. Строк виконання
зобов'язання вказаний у розписці - 01
травня 2013 року, а тому 3% річних від
простроченої суми складає 10331,51 гривень
(300000 грн х 3% / 365 днів х 419 днів = 10331,51 грн).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
-«стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею судові витрати», а тому,
суд рахує за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача 3104 грн
судових витрат, сплачених ним при
поданні позову до суду.

Керуючись ст.ст.61, 88, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 526,527, 530, 533,610, 625, 1046 - 1050 ЦК
України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителя АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2 (триста десять
тисяч триста тридцять одну) гривню 51
копійку боргу та 3104,00 (три тисячі сто
чотири) гривні судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: О. І. Яцина