Справа № 489/2925/14-ц
Номер провадження 2/489/1473/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01 липня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,

встановив

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання їх такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,
мотивуючи свої вимоги тим, що він є
власником 1/3 частки будинку АДРЕСА_1,
яка належить йому на підставі рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 11.11.2013. У будинку також
зареєстровані, але з 2012 року не
проживають відповідачі.

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Представник позивача позов підтримала,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, наполягала на
задоволенні позову.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи 11.06.2014 та 01.07.2014 повідомлялись
належним чином, про причини неявки суду
невідомо.

Представник позивача в судовому
засіданні не заперечувала проти
заочного розгляду справи.

Ухвалою суду постановлено проводити
заочний розгляд справи за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

Вислухавши пояснення позивача, покази
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
такі обставини та відповідні
правовідносини.

На підставі рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 11.11.2013,
1/3 частина будинку АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_2 (а. с. 5; 9-15).

У зазначеній частині будинку
зареєстровані відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4 (а. с. 24; 25), які згідно з
поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, не
проживають в спірному будинку з 2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї.

Відповідно до частини другої статті 405
ЦК України член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

В судовому рішенні про розірвання
шлюбу вказано, що сторони в судовому
засіданні зазначили, що з 2011 року
проживають окремо. Допитані свідки
показали, що відповідачі не проживають
у спірному будинку з 2012 року.

Вислухавши пояснення представника
позивача, покази свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, так як судом встановлено,
що відповідачі не проживають у будинку
АДРЕСА_1 без поважних причин більше
одного року.

На підставі ст. ст. 405 ЦК України та
керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215, 226 ЦПК
України суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв