Справа № 358/836/14-ц Провадження №
2/358/366/14 РІШЕННЯ
08 липня 2014 року Богуславський районний
суд Київської області в складі:
головуючого судді Корбута В.М., за
участю секретаря Ведмеденко І.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Богуславі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Біївецької сільської ради
Богуславського району Київської
області про визнання права на
Позивач ОСОБА_2 звернувшись до суду з
позовом, просить визнати за ним право
власності, що виникло із права на
спадщину, на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований по АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що 04 лютого 2003 року
його мати ОСОБА_3 зробила заповідальне
розпорядження щодо свого майна та
майнових прав на його користь, що
підтверджується заповітом
посвідченого секретарем виконкому
Біївецької сільської ради (а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_2 року його мати ОСОБА_3
померла, що підтверджується свідоцтвом
про смерть (а.с.8), внаслідок чого
відкрилась спадщина у вигляді спірного
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами. Будучи
спадкоємцем по заповіту він 06.03.2014 року
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини (а.с.6),
однак нотаріус відмовив у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
спірний житловий будинок (а.с.21).
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05.08.1992 року № 449 встановлено, що
порядок прийняття в експлуатацію
об'єктів недержавного замовлення
визначається Радою Міністрів
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями
за погодженням з Держбудом. Тобто до 05
серпня 1992 року не передбачалася
процедура введення приватних будинків
в експлуатацію з метою подальшого
оформлення права власності. Згідно
технічного паспорту на житловий
будинок, що належав матері був
побудований в 1951 році (а.с.22-24). Таким
чином, про факт того, що спірний
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, який належав
його матері ОСОБА_3, підтверджується
довідками № 43, № 114, № 115, №177 виданими
03.03.2014 року, 14.04.2014 року, 01.07.2014 року
виконавчим комітетом Біївецької
сільської ради та копією облікової
картки об'єкта погосподарського обліку
на 2011-2015 року (а.с.9 -11, 34, 35).
Згідно технічного висновку № 07/22.05.14
від 26.05.2014 року встановлено, що житловий
будинок, який розташований по АДРЕСА_1,
зведений ( побудований) без істотних
порушень будівельно-технічних норм та
правил, стан якого на даний час
дозволяє безпечно його експлуатувати
Згідно висновку Богуславського
районного сектору Головного
управління ДСНС України у Київській
області № 378 від 02.06.2014 року надано
згоду на узаконення спірного житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами ( а.с.28).
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги обґрунтувавши їх вищевказаними
обставинами. Просив позов
Біївецька сільська рада в судове
засідання свого представника не
направила, але звернулись із заявою,
згідно якої повністю визнали позовні
вимоги заявлені позивачем ОСОБА_2 та
просили розглянути справу без участі
їх представника (а.с.31).
Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 року №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», у разі
визнання відповідачем позову, яке має
бути безумовним, і якщо таке визнання
не суперечить закону й не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб
(не відповідача), суд ухвалює рішення
про задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
врахувавши положення ст.ст.392,1223,1235,1269
ЦК України та те, що відповідач
повністю визнав вимоги позивача і не
заперечує проти задоволення позову, що
не суперечить закону і не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб,
суд приймає визнання відповідачем
позову і вважає, що є всі законні
підстави для задоволення вимог
позивача про визнання права власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами в порядку
спадкування за заповітом.
Керуючись ст.ст. 392, 1223, 1235, 1269 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 58-60, ч.4 ст. 174, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, абз.3 п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009року
№2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», суд,-
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок 1951 року
забудови (А-1), загальною площею 39,30 кв.м.,
жилою площею 18,40 кв.м., що складається з
коридору, прихожої, двох жилих кімнат,
кухні та господарськими будівлями і
спорудами, які побудовані в період з 1950
року по 1994 рік, а саме: погріб з шийкою
(Жп/д), веранда (а1), сарай-прибудова (б1),
літня кухня (В-1), сарай-прибудова (г-1),
сарай (Г-1), сарай (Д-1), ворота (1), огорожа
(2), ганок (а2), загальною
гривень, що розташовано за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції в 10-денний строк з дня
проголошення рішення або отримання
копії.

Головуючий: суддя В. М. Корбут